ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.11.2019 м.Дніпро Справа № 904/3749/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач)

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" Ткаченко С.М. про відвід головуючого судді Широбокової Л.П. в апеляційному провадженні по розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019, постановлену суддею Соловйовою А.Є., у справі №904/3749/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд", м. Павлоград Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний", м. Одеса

заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., м. Дніпро та Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Буракова О.І., м. Одеса

про забезпечення позову до подання позову

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 у справі №904/3749/19 (суддя - Соловйова А.Є.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" про забезпечення позову до подання позову (вх. № зз-59/19) - задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" про визнання виконавчого напису № 245 від 19.03.2019, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою Олександрою Ігорівною, таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення будь-яких виконавчих дій з виконання виконавчого напису № 245 від 19 березня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою Олександрою Ігорівною (в тому числі виконавчих дій з боку Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" та третіх осіб) та в тому числі у виконавчому провадженні №59282414, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом Олексієм Анатолійовичем, до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами розгляду господарської справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд", що за приписами ч. 3 ст. 138, п. 1 ч. 13 ст. 145 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів. У випадку неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього кодексу заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ПАТ АБ "Південний", в якій, посилаючись на її незаконність, просив ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні з викликом сторін на 23.10.2019.

У судовому засіданні 23.10.2019 по справі оголошено перерву до 04.11.2019.

У судовому засіданні 04.11.2019 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" Ткаченко С.М. було заявлено клопотання про відвід головуючого судді Широбокової Л.П.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що, на думку заявника, головуючим суддею були вчинені дії, які сторонній спостерігач може кваліфікувати як порушення ст. ст. 3, 7, п.3, п.5 ч.1 ст. 35 ГПК України. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" Ткаченко С.М. був позбавлений можливості користуватися правами, передбаченими ст. 42 ГПК України, а суд не виконав вимоги ст. 13 ГПК України. Таким чином, у учасника процесу відсутня довіра до головуючого судді Широбокової Л.П.

Згідно з приписами частини другої та третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Широбокової Л.П. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Подобєд І.М. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим ухвалою від 04.11.2019 зупинила провадження у справі №904/3749/19, до вирішення питання про відвід судді Широбокової Л.П., суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.11.2019 вирішення питання про відвід головуючого судді Широбокової Л.П. у справі №904/3749/19 передано на розгляд судді Іванова О.Г.

Згідно з ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що:

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним і об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", № 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38);

- стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "De Cubber проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Castillo Algar проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізації гарантій, встановлених статтею 6 Конвенції, слугує запровадження у національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду.

Такими є, зокрема, передбачені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі судді у розгляді справи (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 2-4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України визначає недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, а саме:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно поданої заяви про відвід головуючого судді Широбокової Л.П., вбачається, що підстави для відводу судді, передбачені норами ст.ст.35, 36 ГПК України в даному випадку відсутні, тобто відсутній об"єктивний критерій для відводу судді.

Стосовно доводів заявника про наявність у заявника сумнівів в об"єктивності та неупередженості судді, розгляду справи на засадах верховенства права, з урахуванням статей 3, 7 ГПК України, позбавлення його прав, визначених ст.42 ГПК України.

Так, відповідно до ст.3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи, віднесені до його компетенції, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 7 ГПК України визначено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Частиною 5 ст.13 ГПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Серед прав учасників провадження у справі, визначених ч.1 ст.42 ГПК України, передбачені наступні права: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Аналізуючи доводи заявника в заяві про відвід від 04.11.2019 та норми чинного Господарського процесуального кодексу України, що регулюють вказані питання, при розгляді поданої позивачем заяви про відвід головуючого судді Широбокової Л.П., суд зазначає, що заявником у поданій заяві не зазначено, в чому саме полягало порушення судом норм ст. 13 ГПК України та яким чином в судовому процесі він був позбавлений можливості користуватися правами, передбаченими ст. 42 ГПК України, внаслідок чого, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач) заявником не наведено.

Керуючись ст.ст. 35-36, 38, 39, 216, 233, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" Ткаченко С.М. про відвід головуючого судді Широбокової Л.П. від розгляду справи №904/3749/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя О.Г. Іванов