ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 рокуСправа № 912/2548/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. за участю секретаря судового засідання Безчасної Н.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/2548/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс", 03151, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 54,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд", 27656, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Степове, вул. Кільцева, 5,

про стягнення 139 278,72 грн

Представники сторін в судовому засіданні участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" (далі - ТОВ "Конвой Транс", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" (далі - ТОВ "Спецтрансбуд", відповідач) про стягнення 139 278,72 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 110 234,98 грн, 3% річних в розмірі 2065,77 грн, інфляційні збитки в розмірі 7253,46 грн, пеня в розмірі 19 724,51 грн за договором про надання послуг по перевезенню вантажу № 1505/18 від 15.05.2018, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору надання послуг про перевезення вантажу № 1505/18 від 15.05.2018 по акту наданих послуг від 30.11.2018 в частині оплати наданих/виконаних послуг.

Ухвалою від 12.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 912/2548/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 09.10.2019, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

09.10.2019 судом розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву в судовому засіданні на 30.10.2019 о 12:00 год, постановлено позивачу чітко зазначити період, за який нараховуються збитки від інфляції.

30.10.2019 до суду надійшли пояснення позивача на виконання ухвали суду до яких додано розрахунок інфляційних збитків в сумі 5511,75 грн за період з грудня 2018 по травень 2019.

В судовому засіданні 30.10.2019 сторони своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористались, уповноважених представників не направили. Відповідач відзив на позов суду не подав. Суд телефонограмою №2511 від 25.10.2019 повідомив відповідача про місце, дату та час засідання суду.

Суд враховує, що до матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 Господарського процесуального кодексу України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 27656, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Степове, вул. Кільцева, 5.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначені засідання суду - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та згідно відомостей обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області, а саме: АДРЕСА_1 5.

Ухвали суду у даній справі надсилались рекомендованим листом з повідомленням.

Разом з тим, органом поштового зв`язку не повернуто на адресу суду конверти з вкладенням (ухвали по справі) з відміткою про причина повернення або рекомендовані повідомлення з відомостями про вручення.

Проте, згідно відомостей з сайту https://ukrposhta.ua/ поштове відправлення 880 (ухвала суду від 12.09.2019 про відкриття провадження у справі) вручено особисто одержувачу.

Інформація про вручення чи невручення ухвали від 09.10.2019 відсутня.

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та, відповідно, володіючи інформацією про номер справи, відповідач мав можливість відслідити за допомогою ЄДРСР подальший хід розгляду справи.

Крім того, суд повідомляв відповідача про судові засідання телефонограмою.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 30.10.2019 за відсутності представників позивача та відповідача.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2018 між Товариством обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" (виконавець) укладено договір про надання послуг про перевезення вантажу № 1505/18 (а.с. 18-21), за умовами якого виконавець від свою імені та за рахунок замовника зобов`язаний виконати визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням ґрунтів автосамосвалами на об`єкті будівництва ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" "Реконструкція полігону для захоронення промислових та будівельних відходів на території шлакопереробного цеху аглодоменного департаменту. І-а черга будівництва (далі по тексту - послуги по перевезенню вантажу).

Відповідно п.4.1. Договору замовник здійснює оплату наданих виконавцем послуг по перевезенню вантажу на підставі рахунку-фактури Виконавця або підписаного Сторонами Акту про виконання послуг по перевезенню вантажу протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня підписання замовником Акту про виконання послуг по перевезенню вантажу.

Вартість послуг по перевезенню вантажу Виконавця включає відшкодування витрат Виконавця пов`язаних з виконанням даного Договору та плату за надані останнім послуги. Замовник розраховується з виконавцем за надані послуги за ставками (розцінками) наведеними в узгодженому Розрахунку, який додається до даного договору (додаток № 1) і може бути скоригований лише за письмовою угодою Сторін (п. 4.2. Договору).

Акт про виконання послуг по перевезенню вантажу підписується Сторонами після фактичного надання виконавцем послуг по перевезенню вантажу (п. 4.4. Договору).

Договір набирає чинності з 16.05.2018 та діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання їх Сторонами. В разі, якщо жодна із Сторін не заявить про свій намір припинити дію даного Договору, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, з "01" січня по "31" грудня, включно.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

До договору сторонами підписано додатки: Розрахунок вартості послуг з організації перевезення вантажів, які надаються виконавцем замовнику (№1) та перелік транспортних засобів, які надаються виконавцем замовнику (№2), а також Додаткову угоду № 1 від 02.07.2019 про викладення в новій редакції додатків №1,№2 (а.с. 22-24).

Згідно Додатку № 1 До договору про надання послуг про перевезення вантажу № 1505/18 від 15.05.2018 року, замовник оплачує виконавцю надані ним послуги із розрахунку: 360,00 грн з урахуванням ПДВ за одну машино-годину.

Позивачем, на виконання умов Договору, надано послуги з перевезення, про що складено та підписано сторонами двосторонній акт надання послуг від 30.11.2018 №1367 на суму 110 234,98 грн (а.с. 28). Відповідно до акта замовник претензій по об`єму, якості та строкам наданих послуг не має.

Відповідачем розрахунок за надані послуги не проведено.

Невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг за умовами Договору стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, господарський суд враховує наступні положення законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Нормами ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, правовідносини за яким регулюються главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором про надання послуг передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Нормами ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують позовні вимоги позивача, докази сплати заборгованості в сумі 110 234,98 грн в строк до 20.12.2018 (п. 4.1. Договору) в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості пред`явлених позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 110234,98 грн.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача за період з 21.12.2018 по 21.06.2019 пені в розмірі 19 724,51 грн .

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями п. 5.6. Договору встановлено, що у випадку несплати за отримані послуги протягом 12 банківських днів, згідно даного договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (на дату виникнення боргу), від суми непогашеного погодженого зобов`язання за кожен день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (а.с.29), суд дійшов висновку, що він відповідає умовам договору та вимогам закону, а відтак є обґрунтованим, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 19 724,51 грн за період з 21.12.2018 по 21.06.2019 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2 065,77 грн за період з 21.12.2018 по 05.08.2019 та інфляційні втрати у розмірі 7 253,46 грн.

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Так, згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Суд перевірив розрахунок 3% річних (а.с. 30) вважає його обґрунтованим, а суму нарахованих 3% річних у розмірі 2 065,77 грн за період з 21.12.2018 по 05.08.2019 такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат (а.с. 31), господарський суд встановив наступне.

Позивачем зазначено боргові періоди з 21.12.2018 по 05.08.2019, разом з тим в розрахунку зазначено період з грудня 2018 по червень 2019 та індекси інфляції вказано за 8 місяців, тому суд вказав позивачу зазначити період нарахування інфляційних втрат.

У поясненнях від 21.10.2019 позивачем вказано розрахунок втрат з 21.12.2018 по 21.06.2019 та нараховано 5511,75 грн, яку і просить стягнути з відповідача.

Разом з тим, господарський суд розцінює такі пояснення позивача як зменшення позовних вимог, так останнім зменшено як період нарахування інфляційних втрат так і саму суму.

Відповідно до норм ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Господарський суд, враховуючи, що перше судове засідання проведено 09.10.2019, відмовляє в прийнятті пояснень від 21.10.2019 позивача, як заяви про зменшення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги зазначений позивачем у позові та розрахунку до нього, борговий період з 21.12.2018 по 05.08.2019 (який співпадає і в розрахунках 3% річних та пені), здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат господарський суд встановив, що інфляційні втрати по акту надання послуг від 30.11.2018 за період з січня 2019 по липень 2019 на суму боргу110 234,98 грн становлять 3 333,64 грн.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 333,64 грн інфляційних втрат. В іншій частині стягнення інфляційних втрат господарський суд відмовляє, у зв`язку з невірним розрахунком позивача.

Враховуючи вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" підлягають частковому задоволенню в розмірі 135 358,90 грн, з яких 110234,98 грн основного боргу, 19 724,51 грн пені, 2 065,77 грн 3% річних, 3333,64 грн інфляційних втрат.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" (27565, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Степове, вул. Кільцева, 5, ідентифікаційний код 32892736) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс", 03151, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 54, ідентифікаційний код 39352706) 110 234,98 грн основного боргу, 19 724,51 грн пені, 2 065,77 грн 3% річних, 3333,64 грн інфляційних втрат, а також 1 866,94 грн судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.11.2019.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.