ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р. Справа№ 910/7407/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019

у справі №910/7407/19 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 151 875,86 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (далі - ТОВ «Металургтранс», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця», відповідач) про стягнення збитків у сумі 151 875,86 грн, завданих внаслідок несхоронності (незбереження) відповідачем майна (вагонів) під час їх курсування залізничними коліями, у зв`язку з чим позивач поніс витрати на їх ремонт.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі №910/7407/19 позов задоволено, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ТОВ «Металургтранс» 151 875,86 грн збитків та 2 278,14 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що під час здійснення перевезення мало місце пошкодження (розукомплектування) вагонів позивача, а тому відповідач повинен відшкодувати збитки, які у даному випадку складаються з грошових коштів, витрачених на проведення ремонтних робіт вагонів. При цьому, судом відмовлено у задоволенні вимоги позивача про стягнення понесених витрат на правову допомогу в сумі 42 500,00 грн у зв`язку з недоведеністю.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, ТОВ «Металургтранс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в стягненні витрат на професійну правничу допомогу адвоката та постановити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування скарги позивач наголошував на тому, що на підтвердження реальності та розумності витрат на правничу допомогу разом із позовною заявою до суду було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс та очікує понести позивач у зв`язку з розглядом даної справи, копії договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, копії рахунку-фактури, акту приймання-передачі наданих послуг до вказаних додаткової угоди та договору, ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; в подальшому до суду першої інстанції позивачем подано клопотання про долучення доказів, а саме, оригіналу платіжного доручення на суму 42 500,00 грн; позивачем також надавався суду детальний опис наданих адвокатських послуг, в якому вказувався об`єм наданих послуг, розрахунок витрачених годин на їх надання та їх вартість.

АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», не погоджуючись із рішенням суду, також звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування скарги відповідач наголошував на тому, що судом першої інстанції не враховано, що у позивача відсутні підстави для подання позову, оскільки останній не є стороною договору на перевезення вантажу (залізнична накладна), а понесені позивачем витрати на придбання деталей та ремонт вагонів не підтверджені належними та допустимими доказами, що свідчить про відсутність усіх елементів цивільного правопорушення з боку АТ «Укрзалізниця».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 відкрито спільне апеляційне провадження за апеляційними скаргами ТОВ «Металургтранс» та АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі №910/7407/19; спільний розгляд апеляційних скарг призначено на 06.11.2019; учасникам судового процесу встановлено строк для подання відзивів на апеляційні скарги.

Позивач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги відповідача, позивач вказував на те, що ТОВ «Металургтранс» є власником та орендарем пошкоджених вагонів щодо яких заявлено позов, відтак, у позивача наявний матеріальний інтерес у відшкодуванні відповідачем збитків, завданих незабезпеченням збереження цілісності вагонів під час здійснення вантажних перевезень; за наведених обставин у позивача є підстави для звернення до суду з таким позовом; пошкодження спірних вагонів підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а причинний зв`язок між бездіяльністю відповідача та настанням негативних наслідків для позивача доведено останнім та не спростовано відповідачем; відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з його вини; розмір завданих збитків обґрунтовано позивачем по кожному вагону у відповідності до наданих вагоноремонтним підприємством Актів встановлення, Актів виконаних робіт з відповідною розшифровкою; суд дійшов правильного висновку про наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення та, відповідно, підстав для стягнення збитків з відповідача.

24.09.2019 та 01.11.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли клопотання про долучення доказів на підтвердження надання правничої допомоги позивачеві, в яких останній просив суд стягнути на його користь з відповідача 5 000,00 грн за складання відзиву на апеляційну скаргу АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

У судове засідання 06.11.2019 відповідач явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційних скарг за відсутності представника відповідача, враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарг без його участі.

У судовому засіданні представник позивача вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, проти вимог апеляційної скарги відповідача заперечив з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.

06.11.2019 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга позивача має бути задоволена, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, ТОВ «Металургтранс» є орендарем та власником вантажних вагонів, у тому числі вагонів № 60787835(договір оренди № 63А від 24.06.2011), № 52371036 (договір піднайму № 32а/16 від 05.12.2016), №52367687 (договір піднайму № 32а/16 від 05.12.2016), № 66023987 (договір піднайму № 32а/16 від 05.12.2016), № 57598401 (договір оренди № 63А від 24.06.2011), № 61602983 (договір № 20кп від 27.03.2013), № 67486001 (договір піднайму № 32а/16 від 05.12.2016), № 60620044 (договір підряду на виготовлення напіввагонів № 1 від 06.06.2013), № 67708081 (договір суборенди №150А/14 від 20.11.2014) (а.с. 32-75, т. 1).

З метою врегулювання взаємовідносин щодо організації курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування та наданням послуг, пов`язаних із цими перевезеннями, 09.11.2015 між Державним підприємством «Придніпровська залізниця» (у тексті договору - виконавець) та ТОВ «Металургтранс» (у тексті договору - замовник) було укладено договір про надання послуг власнику, орендатору або оператору щодо організації курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування ПР/М-15103/НЮ, а також відповідні додаткові угоди до нього (а.с. 76-84, т. 1).

Як стверджує позивач та встановлено судом першої інстанції, 19.12.2018 за залізничною накладною № 47235510 з доданою до неї відомістю вагонів (а.с. 85-87, т. 1), вагони №60787835 та № 52371036, орендарем яких є позивач, прямували зі станції Кам`янське на станцію Роковата.

19.12.2018 на станції Роковата було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, на станції Роковата вагон №60787835 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 88, т. 1).

У відповідності до повідомлення № 9015 вагон №60787835 зі станції Роковата було відправлено до СП «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» для проведення ремонту та технічного огляду (а.с. 89, т. 1).

Згідно з Дефектною відомістю форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення № 4 від 31.01.2019 (а.с. 90-93, т. 1).

Відповідно до Повідомлення № 0813 від 08.01.2019 проведення ремонтних робіт на СП «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону №60787835 було завершено (а.с. 94-95, т. 1).

За фактом виконання поточного ремонту вагону № 60787835 було складено Акт виконаних робіт № 501 від 15.03.2019 та додаток до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону (а.с. 96-98, т. 1), відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 22 871,80 грн з урахуванням ПДВ.

19.12.2018 на станції Роковата було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, на станції Роковата вагон № 52371036 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 102, т. 1).

У відповідності до повідомлення № 9014 від 19.12.2018 вагон №52371036 зі станції Роковата було відправлено до СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» для проведення ремонту та технічного огляду (а.с. 103, т. 1).

Згідно Дефектної відомості форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон №52371036 було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення № 4 від 31.01.2019 (а.с. 104-105, т. 1).

Відповідно до Повідомлення № 0813 від 08.01.2019 проведення ремонтних робіт на СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону №52371036 було завершено (а.с. 108-109, т.1).

За фактом виконання поточного ремонту вагону №52371036 було складено Акт виконаних робіт № 501 та додаток до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону (а.с. 110-112, т. 1), відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 13 763,87 грн з урахуванням ПДВ.

24.12.2018 за залізничною накладною № 467108 з доданою до неї відомістю вагонів (а.с. 113-115, т. 1) вагон № 52367687, орендарем якого є позивач, прямував зі станції Кривий Ріг - Сортувальна на станцію Роковата.

24.12.2018 на станції Роковата було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, на станції Роковата вагон №52367687 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 116, т. 1).

У відповідності до повідомлення №9142 від 24.12.2018 вагон №52367687 зі станції Роковата було відправлено до СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» для проведення ремонту та технічного огляду (а.с. 117, т. 1).

Згідно з Дефектною відомістю форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон №52367687 було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення № 4 від 08.01.2019 (а.с. 118-121, т. 1).

Відповідно до Повідомлення № 0813 від 08.01.19 проведення ремонтних робіт на СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону №52367687 було завершено (а.с. 122-123, т. 1).

За фактом виконання поточного ремонту вагону №52367687 було складено Акт виконаних робіт № 501 від 15.03.2019 та додаток до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону, відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 13 763,87 грн з урахуванням ПДВ (а.с. 124-126, т. 1).

21.12.2018 за залізничною накладною № 36435261 з доданою до неї відомістю вагонів, вагон № 66023987, орендарем якого є позивач, прямував зі станції Батево на станцію Роковата (а.с. 124-129, т. 1).

23.12.2018 на станції Роковата було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, на станції Роковата вагон № 66023987 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 130, т. 1).

У відповідності до повідомлення № 9124 від 23.12.2018 вагон №66023987 зі станції Роковата було відправлено до СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» для проведення ремонту та технічного огляду.

Згідно Дефектної відомості форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон №66023987 було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення №4 від 31.01.2019 (а.с. 132-135, т. 1).

Відповідно до Повідомлення №0802 від 04.01.2019 проведення ремонтних робіт на СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону №66023987 було завершено.

За фактом виконання поточного ремонту вагону №66023987 було складено Акт виконаних робіт № 501 від 15.03.2019 та додаток до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону (а.с. 138-140, т. 1), відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 13 763,87 грн з урахуванням ПДВ.

03.12.2018 за залізничною накладною № 36191427 з доданою до неї відомістю вагонів (а.с.141-143, т. 1) вагон № 57598401, орендарем якого є позивач, прямував зі станції Максимівка-Тернопільська до станції Запоріжжя-Ліве.

07.12.2018 на станції Запоріжжя-Ліве було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, вагон №57598401 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 144, т. 1).

У відповідності до повідомлення №2131 від 12.12.2018 вагон №57598401 зі станції Запоріжжя-Ліве було відправлено до СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» (а.с. 145, т. 1).

Згідно з Дефектною відомістю форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон №57598401 було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення № 2 від 31.01.2019 (а.с. 146-148, т. 1).

Відповідно до Повідомлення №4531 від 02.01.2019 проведення ремонтних робіт на СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону було завершено.

За фактом виконання поточного ремонту вагону № 57598401 було складено Акт виконаних робіт № 505 від 15.03.2019 та додаток до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону, відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 13 635,35 грн з урахуванням ПДВ (а.с. 151-152, т. 1).

27.11.2018 за залізничною накладною № 36115632 з доданою до неї відомістю вагонів (а.с.153-155, т. 1), вагони № 61602983 та № 67486001, власником/орендарем яких є позивач, прямували зі станції Максимівка-Тернопільська до станції Запоріжжя-Ліве.

05.12.2018 на станції Запоріжжя-Ліве було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, вагон №61602983 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 156, т. 1).

У відповідності до повідомлення №2084 від 08.12.2018 вагон №61602983, зі станції Запоріжжя-Ліве було відправлено до СП «Експлуатаційного вагонного депо Запоріжжя-Ліве» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» для проведення ремонту та технічного огляду (а.с. 157, т. 1).

Згідно з Дефектною відомістю форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення № 2 від 02.01.2019 (а.с. 158-160, т. 1).

Відповідно до Повідомлення №4531 від 02.01.2019 проведення ремонтних робіт на СП «Експлуатаційного вагонного депо 3апоріжжя-Ліве» регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону №61602983 було завершено.

За фактом виконання поточного ремонту вагону № 61602983 було складено Акт виконаних робіт № 505 від 15.03.2019 та додаток до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону (а.с. 163-164, т. 1), відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 23 917,92 грн з урахуванням ПДВ.

13.12.2018 на станції Запоріжжя-Ліве було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, вагон №67486001 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 168, т. 1)

У відповідності до повідомлення № 2190 від 17.12.2018 вагон №67486001 зі станції Запоріжжя-Ліве було відправлено до СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» для проведення ремонту та технічного огляду (а.с.169, т. 1).

Згідно з Дефектною відомістю форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон №67486001 було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення № 2 від 31.01.2019 (а.с. 170-172, т. 1).

Відповідно до Повідомлення № 4531 від 02.01.2019 проведення ремонтних робіт на СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону було завершено (а.с. 173, т. 1).

За фактом виконання поточного ремонту вагону №67486001 було складено Акт виконаних робіт № 505 та додаток до нього, з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону (а.с. 174-175, т. 1), відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 12 424,31 грн з урахуванням ПДВ.

20.12.2018 за залізничною накладною № 47274295 вагон № 60620044, орендарем якого є позивач, прямував зі станції Кривий Ріг - Сортувальна на станцію Роковата (а.с. 176-178, т. 1).

22.12.2018 на станції Роковата було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, вагон № 60620044 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 179, т. 1).

У відповідності до повідомлення № 9104 від 22.12.2018 вагон №60620044 зі станції Роковата було відправлено до СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» для проведення ремонту та технічного огляду (а.с. 180, т. 1).

Згідно з Дефектною відомістю форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон №60620044 було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення № 4 від 12.01.2019 (а.с. 181-184, т. 1).

Відповідно до повідомлення №0825 від 12.01.2019 проведення ремонтних робіт на СП «Експлуатаційного вагонного депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону було завершено (а.с. 185, т. 1).

За фактом виконання поточного ремонту вагону №60620044 було складено Акт виконаних робіт № 501 від 15.03.2019 та додаток до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону (а.с. 187-189, т. 1), відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 13 763,87 грн з урахуванням ПДВ.

20.12.2018 за залізничною накладною № 47274295 з доданою до неї відомістю вагонів (а.с. 190-192, т. 1) вагон № 67708081, орендарем якого є позивач, прямував зі станції Кривий Ріг-Сортувальний на станцію Роковата.

22.12.2018 на станції Роковата було складено Акт загальної форми ГУ-23, який свідчить про те, що прямуючи до пункту призначення, на станції Роковата вагон № 67708081 був відчеплений у зв`язку з виявленням розукомплектованої головної частини повітророзподільника (а.с. 193, т. 1).

У відповідності до повідомлення №9094 від 22.12.2018 вагон №67708081 зі станції Роковата було відправлено до СП «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» для проведення ремонту та технічного огляду (а.с. 194, т. 1).

Згідно з Дефектною відомістю форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагон №67708081 було встановлено головну частину повітророзподільника, що додатково підтверджується Актом встановлення № 4 від 31.01.2019 (а.с. 195-198, т. 1).

Відповідно до повідомлення № 0813 від 08.01.2019 проведення ремонтних робіт на СП «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» вантажного вагону було завершено (а.с. 199-200, т. 1).

За фактом виконання поточного ремонту вагону №67708081 було складено Акт виконаних робіт № 501 від 15.03.2019 та додаток до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону (а.с. 201-203, т. 1), відповідно до якого вартість ремонту вагону складає 23 971,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ремонт пошкоджених вагонів позивача було проведено на його замовлення на підставі договору послуг №25у/14 від 19.02.2014, укладеного між ТОВ «РЕМВАГОНТОРГ» та ТОВ «Металургтранс» (а.с. 204-207, т. 1) та оплачені останнім у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 212-216, т. 1), а також актами звірки взаєморозрахунків (а.с. 208-211, т. 1)

Посилаючись на те, що у зв`язку з вищенаведеними обставинами та внаслідок несхоронності (незбереження) відповідачем майна (вагонів) під час їх курсування залізничними коліями ТОВ «Металургтранс» зазнало збитків на загальну суму 151 875,86 грн (22871,80 грн + 13763,87 грн + 13763,87 грн + 13763,87 грн + 13635,35 грн + 23917,92 грн + 12424,31 грн + 13763,87 грн + 23971,00 грн), позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи вимоги чинного законодавства, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» вважає безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Загальні умови перевезення на підставі ч. 2 ст. 908 ЦК України визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Аналогічні положення передбачено ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Відповідно до статті 909 ЦК України за договором перевезення одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч. 1 ст. 307 ГК України, п. 22 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з пунктом 2 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань, які випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Статтею 23 Закону «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.06.2018 у справі №904/7360/17, який в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, враховано судом апеляційної інстанції, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою перевізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній.

Згідно зі ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться в вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

Пунктом 1.2 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 17 від 29.01.2015 (далі - Правила) визначено, що власні вантажні вагони - вантажні вагони, які мають загальномережеву нумерацію, яка нанесена на вагони відповідно до альбому-довідника 632-2011 ПКБ ЦВ «Знаки и надписи на вагонах грузового парка колеи 1520 мм», затвердженого Радою із залізничного транспорту держав - учасниць СНД 25.04.2001 (далі - Знаки і написи), та мають ознаку в АБД ПВ «власний вагон».

Положеннями п. 3.4 Правил визначено, що власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

За змістом п. 4.1 Правил випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Разом з цим, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження невідповідності технічного стану спірних вагонів при прийнятті їх відповідачем до перевезення.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Як було зазначено вище, на підтвердження обставин незбереження відповідачем вагонів, власником/орендарем яких є ТОВ «Металургтранс», під час їх курсування залізничними коліями, позивачем було надано суду першої інстанції відповідні акти загальної форми.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 6.2.7 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997, забороняється ставити в склад потягу вагони, гальмівне не обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

При технічному обслуговуванні вагонів (п. 6.2.1 вказаної Інструкції) слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, слід замінити справними.

Відповідно до п.п. 3.2.3.22 п. 3.2.2 розділу 3 Наказу Міністерства транспорту України № 464 від 03.06.2004 «Про затвердження Рекомендацій щодо вживання термінів та визначень з безпеки руху поїздів» пошкодження чи/або зруйнування технічних засобів - це подія порушення конструктивної цілісності рухомого складу, залізничної колії й споруд на ній, засобів зв`язку й сигналізації, що частково/цілком унеможливлює використання їх за цільовим призначенням внаслідок часткової/повної втрати експлуатаційних властивостей, для відновлення яких потрібно проведення ремонту/відновлювати які неможливо чи недоцільно.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для поставлення такого вагону в склад потягу.

За змістом п. 4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Крім того, вимоги щодо відчеплення пошкоджених (розукомплектованих) вагонів викладені в телеграфній вказівці AT «Українська залізниця» №Ц-4-26/1518-18 від 14.05.2018, де зазначено, що «При виявлені розукомплектованого вагону в експлуатації (з оформленим перевізним документом) в сформованому рухомому складі, відчеплення такого вагону здійснюється лише у разі незабезпечення поїзду автогальмами або впливу технічного стану на безпеку руху та збереження вантажу».

У вищезгаданій телеграфній вказівці вказано, що після переведення розукомплектованих вагонів у неробочий парк вагоноремонтне підприємство AT «Українська залізниця» організовує та здійснює відновлення їх технічного стану.

Колегія суддів зазначає, що відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу регулюється Статутом залізниць України, норми якого є спеціальними у сфері залізничних перевезень і не суперечать положенням ЦК України і ГК України.

За приписами ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вищевказані обставини справи свідчать про відповідальність саме відповідача, як перевізника, за пошкодження/незбереження вагонів позивача.

При цьому, відповідачем, всупереч ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт», ст. 113 Статуту залізниць України не доведено суду, що пошкодження вантажу (вагонів) виникло з незалежних від перевізника причин, тобто не спростовано відсутність своєї вини у незабезпеченні збереження переданого йому вантажу.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Статтею 126 Статуту встановлено, що за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємству, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Як було зазначено вище, ремонт пошкоджених вагонів позивача було проведено на його замовлення на підставі договору послуг №25у/14 від 19.02.2014, укладеного між ТОВ «РЕМВАГОНТОРГ» та ТОВ «Металургтранс» (а.с. 204-207, т. 1) та оплачені останнім у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 212-216, т. 1), а також актами звірки взаєморозрахунків (а.с. 208-211, т. 1).

З наведених доказів вбачається, що позивачем на умовах попередньої оплати здійснюється перерахування грошових коштів ТОВ «РЕМВАГОНТОРГ», що в наступному регулюється Актами взаєморозрахунків та Актами виконаних робіт.

Колегія суддів враховує пояснення позивача про те, що ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02,1999 №113, сума збитків за пошкодження вагона складається з:

- витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

- вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

- витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

- плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

На підставі викладеного, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача збитків, які було спричинено кожному вагону, зазначеному у позовній заяві, у відповідності до робіт та дій, вчинених вагоноремонтним підприємством згідно Актів встановлення, Актів виконаних робіт з відповідною розшифровкою, які було виконано підприємством, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві, через ТОВ «РЕМВАГОНТОРГ», який в свою чергу організовував та відповідно перераховував відповідні грошові кошти ремонтному підприємству за договорами, які існують між ТОВ «РЕМВАГОНТОРГ» та вагоноремонтними підприємствами.

За встановлених вище обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума завданих збитків позивачеві в розмірі 151 875,86 грн є підтвердженою належними, допустимими та достатніми доказами.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача щодо недотримання процедури досудового врегулювання спору з посиланням на ст. 130 Статуту, оскільки законодавством, у тому числі вказаною нормою, дотримання претензійного порядку не є обов`язковим.

Посилання відповідача на те, що позивач не має права від свого імені заявляти позов до залізниці щодо втрати, нестачі, порчі або псування вантажу під час перевезення, оскільки він не є відправником або одержувачем вантажу, суд апеляційної інстанції відхиляє у зв`язку з тим, що позивач звертається з даним позовом до суду саме як власник (орендар) порожніх вагонів, що має майновий інтерес у відшкодуванні збитків відповідачем, який, у свою чергу, не забезпечив збереження цілісності вагонів під час здійснення вантажних перевезень.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем.

З огляду на надані позивачем докази, апеляційний господарський суд дійшов висновку про доведеність наявності усіх елементів складу правопорушення, а саме, протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереження належного позивачеві майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому відповідачем, у свою чергу, не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені обставини справи та вищевикладені приписи законодавства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги ТОВ «Металургтранс» до АТ «Укрзалізниця» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю в сумі 151 875,86 грн.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення понесених витрат на правову допомогу в сумі 42 500,00 грн у зв`язку з їх недоведеністю.

За приписами ч. 1, п. п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В якості доказів понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, позивачем було надано суду першої інстанції разом із позовною заявою попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс та очікує понести позивач у зв`язку з розглядом даної справи, копії договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, копії рахунку-фактури, акту приймання-передачі наданих послуг до вказаних додаткової угоди та договору, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та оригінал ордеру серії КС №607312 (а.с. 24, 217-233, т. 1).

В подальшому до суду першої інстанції позивачем було подано клопотання про долучення доказів, а саме, оригіналу платіжного доручення про оплату послуг правничої допомоги на суму 42 500,00 грн (а.с. 17-18, т. 2).

З вказаних документів вбачається, що 09.01.2018 між Адвокатським об`єднанням «СОТА» (у тексті договору - Об`єднання) та ТОВ «Металургтранс» (у тексті договору - Клієнт) було укладено договір про надання правничої допомоги №09012018/МТ, відповідно до умов якого, з урахуванням Додаткової угоди №21052019 від 21.05.2019 до договору, клієнт доручає та оплачує, а Об`єднання зобов`язується надати послуги з правничої допомоги щодо стягнення коштів з АТ «Укрзалізниця» щодо відшкодування збитків, а саме: здійснити попереднє опрацювання матеріалів; вивчення судової практики; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини; формування правової позиції; консультування щодо необхідності отримання додаткових доказів; підготовку процесуальних документів по справі (позовна заява, розрахунок суми заборгованості, попередній розрахунок суми судових витрат); узгодження підготовлених процесуальних документів.

Відповідно до п.п. 2-4 Додаткової угоди №21052019 до договору про надання правничої допомоги №09012018/МТ від 09.01.2018 сторони погодили період надання послуг з 21.05.2019 по 04.06.2019. Після отримання Клієнтом результатів надання Об`єднанням послуг та їх оплати сторони складають про це двосторонній акт приймання-передавання наданих послуг.

Загальна вартість послуг складає суму у розмірі 42 500,00 грн та сплачується замовником в строк до 30.06.2019.

Відповідно до Акта приймання-передавання наданих послуг від 04.06.2019, Адвокатським об`єднанням «СОТА» було надано послуги з правничої допомоги, на що витрачено 50 годин робочого часу; оплата витрат на професійну правничу допомогу складає 42 500,00 грн. У вказаному Акті міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням, що відповідає послугам, погодженим сторонами у вищевказаній додатковій угоді.

Платіжним дорученням №44933 від 11.07.2019 на підставі виставленого для оплати вищевказаних послуг рахунку №040619 від 04.06.2019 позивач перерахував на користь Адвокатського об`єднання «СОТА» 42 500,00 грн з призначенням платежу «Сплата за послуги правничої допомоги згідно із Дод. угодою №21052019 від 21.05.2019 до Дог. №09012018/МТ від 09.01.18р по рах. №040619 від 04.06.2019р. без ПДВ».

Отже, розмір судових витрат позивача в частині витрат на правничу допомогу документально підтверджений та становить 42 500,00 грн, а відтак, місцевий господарський суд дійшов безпідставного та необґрунтованого висновку про їх недоведеність.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у даній справі позовні вимоги задоволено повністю, з огляду на приписи ч. 4 ст.129 ГПК України та наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ «Металургтранс» та вважає, що на користь останнього з АТ «Укрзалізниця» підлягає стягненню 42 500,00 грн судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом у суді першої інстанції.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи відповідача у справі, викладені в апеляційній скарзі останнього, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до ч. 1 ст. 277 ГПК України, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ «Металургтранс» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі №910/7407/19 - частковому скасуванню, з постановленням нового рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 42 500,00 грн судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом у суді першої інстанції.

Разом з тим, апеляційну скаргу АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованою з підстав, викладених у даній постанові, у зв`язку з чим подана відповідачем скарга задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційних скарг, у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Крім того, під час апеляційного провадження у справі позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 5 000,00 грн судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування даного клопотання позивачем подані суду апеляційної інстанції наступні докази: копії додаткової угоди №18092019-1 від 18.09.2019; акту приймання-передавання наданих послуг від 20.09.2019 до вказаної додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги №09012018/МТ від 09.01.2018, що містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням, які відповідають послугам, погодженим сторонами у вказаній додатковій угоді; оригінал платіжного доручення №45394 від 24.09.2019 про перерахування на користь Адвокатського об`єднання «СОТА» 5 000,00 грн.

Дослідивши вказані докази, враховуючи відсутність клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ТОВ «Металургтранс» та відмовою у задоволенні апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для компенсації за рахунок відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі №910/7407/19 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі №910/7407/19 задовольнити.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі №910/7407/19 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

«Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (49000, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану 1, кімната 524; ідентифікаційний код 33074226) 151 875 (сто п`ятдесят одну тисячу вісімсот сімдесят п`ять) грн 86 коп. збитків, 2 278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн 14 коп. судового збору та 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом.»

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (49000, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану 1, кімната 524; ідентифікаційний код 33074226) 3 417 (три тисячі чотириста сімнадцять) грн 21 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги та 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом в суді апеляційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання даної постанови.

6. Матеріали справи №910/7407/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.11.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська