ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 справа № 914/1826/19

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань Кравець О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Теплоінвестсервіс, с.Зубра

про стягнення 18 883, 57 грн,

за участю представників:

від позивача: Савко Н.В.;

від відповідача: Закалюжна І.В.

Обставини справи.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Теплоінвестсервіс про стягнення 18 883, 57 грн.

Ухвалою від 09 вересня 2019 року Господарський суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 08 жовтня 2019 року.

В судових засіданнях 08.10.2019р. та 30.10.2019р., розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою представника відповідача.

В судове засідання 06 листопада 2019 року з`явилися представники сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.09.2018 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоінвестсервіс (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №124 за умовами якого орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - частину бойлерної площею 78,4 кв.м., яка знаходиться на 1-му поверсі будівлі літ. «А-2», за адресою: м.Львів, вул. Природна,19, що перебуває на балансі Національного лісотехнічного університету України.

Наказом Фонду державного майна України від 06.03.2019р. №232 "Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України", утворено регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Згідно з п. 2 даного наказу регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

Пунктом 5.3 договору визначено, що одним із обов`язків Орендаря є сплата орендної

плати своєчасно та у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 50% - державного бюджету;

- 50% - на рахунок балансоутримувача.

Згідно з п. 3.7 Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за

кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання щодо сплати орендної плати, у зв`язку із чим в нього виникла заборгованість по орендній платі в сумі 15615,80 грн.

За несвоєчасну сплату орендної плати, відповідно до п.3.7 Договору, відповідачу нарахована пеня в сумі 1356,77 грн та інфляційні втрати в сумі 317,65грн.

Оскільки заборгованість по сплаті орендної плати становить більше як три місяці, згідно з п.3.8 Договору, відповідачу нараховано штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, що становить 1593,35 грн.

Заперечення відповідача проти позову.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, письмового відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подав. Представник відповідача в усних поясненнях наданих суду позовні вимоги визнала в повному обсязі, та зазначила, що заборгованість буде сплачуватись.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоінвестсервіс (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №124 за умовами якого орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - частину бойлерної площею 78,4 кв.м., яка знаходиться на 1-му поверсі будівлі літ. «А-2», за адресою: м.Львів, вул. Природна,19, що перебуває на балансі Національного лісотехнічного університету України.

Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 30.06.2018р. і становить за незалежною оцінкою 489 173,00грн (п.1.1.Договору).

Майно передається в оренду з метою розміщення обладнання для виробництва та постачання теплової енергії (п. 1.2 договору).

Відповідно до п.10.1 Договору «Строк чинності, умови зміни та припинення Договору», договір було укладено строком на 2 роки 364 дні та визначено що він діє з 24.09.2018 року по 22.09.2021 року включно.

Відповідно до п.2.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та Акту приймання-передачі Майна.

На виконання умов Договору Орендодавцем передано Орендарю в строкове платне користування нерухоме державне майно - частину бойлерної площею 78,4 кв.м., яка знаходиться на 1-му поверсі будівлі літ. «А-2», за адресою: м.Львів, вул. Природна,19, що перебуває на балансі Національного лісотехнічного університету України, відповідно до Акту приймання передачі від 24.09.2018р. №124.

Відповідно до п.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст.286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п.3.1 договору, сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2018 року 6071,86 грн. Орендна плата за перший (повний) місяць оренди - вересень визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди липень 2018р. на індекс інфляції за серпень, вересень 2018р.

Відповідно до п. 3.6 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним у наступному співвідношенні:

- 50% орендної плати до Державного бюджету на рахунок, визначений Головним Управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме: одержувач коштів ГУК у Львівській області, 22080200, код ЄДРПОУ одержувача 38008294, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, № рахунку -3002, (код 22080200)

- 50% на рахунок балансоутримувача.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5.3 договору, відповідач, як орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Всупереч умов договору, відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання по сплаті орендної плати, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість по орендній платі перед державним бюджетом за період з вересня 2018р. до липня 2019р. в сумі 15 615,80грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п.3.8 Договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

За неналежне виконання договірних зобов`язань позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 1356,77 грн, штраф у розмірі 1593,35 грн та інфляційні втрати в сумі 317,65грн.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків, суд встановив, що позивачем було невірно здійснено розрахунок пені, зокрема при визначенні бази нарахування за 16.05.2019р., позивачем не було враховано оплату в сумі 4 790,74грн здійснену відповідачем 16.05.2019р.

Провівши перерахунок, суд прийшов до висновку, що до стягнення підлягають пеня в сумі 1345,83 грн.

Щодо розрахунку штрафу та інфляційних втрат, то такі здійснені позивачем вірно.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в сумі 18 872,62грн з яких: основний борг 15 615,80грн, пеня в сумі 1345,83 грн, штраф у сумі 1593,35 грн та інфляційні втрати в сумі 317,65грн.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1 919,89 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Теплоінвестсервіс (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, вул.Стуса, 6Б, ідентифікаційний код: 39880486) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, буд. 3, ) 18 872,62грн та 1 919,89 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного

господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 07.11.2019р.

Суддя Запотічняк О.Д.