ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" листопада 2019 р. Справа № 914/2006/17

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» б/н, б/д

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.10.2019

про відмову в закритті провадження у справі, головуючий суддя: Гоменюк З.П., судді Матвіїв Р.І., Мазовіта А.Б., м. Львів, повний текст ухвали складено - 15.10.2019

за позовом 1.Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу,

2.Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу,

3.Єврейської релігійної громади «Тургей Загав» («Золота Роза»),

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи»

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції»

до відповідача-3 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Наталії Степанівни

та третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Міністерства культури України

про скасування державних реєстрацій прав власності та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав власності

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом позивача-1 Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, позивача-2 Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, позивача-3 Єврейської релігійної громади «Турей Загав» («Золота Роза») до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи», до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції» та до відповідача-3 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, за участю у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Наталії Степанівни та Міністерства культури України, про скасування державних реєстрацій прав власності та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав власності.

24.06.2019 до Господарського суду Львівської області від ТОВ «Львівські традиції» надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного, а не господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.10.2019 відмовлено в задоволенні вищезазначеної заяви ТОВ «Львівські традиції» про закриття провадження у справі, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

29.10.2019 до Західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Українські інвестиційні системи» надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.10.2019.

Отже, предметом апеляційного оскарження в даній справі є ухвала місцевого господарського суду про відмову в закритті провадження у справі, яка не міститься у вичерпному переліку ухвал, що підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, передбачених статтею 255 ГПК України.

Конституційний Суд України, розглядаючи положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, дійшов до висновку, що апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження (абзац другий підпункту 3.2. рішення Конституційного Суду України від 27.01.2010 за №3-рп/2010).

Окрім того при виборі і застосуванні норм процесуального права, суд апеляційної інстанції враховує справу №18/1544-10 (провадження №12-127гс18), розгляд якої здійснювався Великою Палатою Верховного Суду та за наслідками прийнято постанову від 19.06.2018. Згідно з обставинами цієї справи апеляційний господарський суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи на ухвалу місцевого господарського суду про відмову в зміні способу виконання рішення суду.

За наслідками касаційного перегляду постанови апеляційної інстанції в цій справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що «конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження».

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що стаття 255 ГПК України не містить прямої заборони на оскарження ухвали про відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій щодо встановлення чи зміни способу та порядку виконання судового рішення, а тому відсутність у переліку частини першої статті 255 ГПК України ухвали про відмову у зміні способу виконання рішення, не позбавляє особу визначеного частиною сьомою статті 331 ГПК України права оскаржити в апеляційному порядку відповідну ухвалу суду першої інстанції.

Тобто ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена лише в тих випадках, коли ГПК України містить норму, якою це дозволено.

Частиною другою статті 254 ГПК України передбачено, що ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Враховуючи вищенаведене, всі судові рішення (в розумінні ч. 1 ст. 232 ГПК України) можна класифікувати за такими критеріями: (1)ті, які не можуть бути оскаржені; (2)ті, які можуть бути оскаржені разом з рішенням; (3)ті, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

З системного аналізу ГПК України вбачається, що пряма заборона на оскарження судових рішень (в розумінні ч. 1 ст. 232 ГПК України) міститься лише в двох процесуальних нормах, а саме ч. 3 ст. 154 ГПК України, яка стосується заборони оскарження судового наказу в апеляційному порядку, та ч. 2 ст. 189 ГПК України за змістом якої ухвала про припинення врегулювання спору за участю судді оскарженню не підлягає.

Отже, решта судових рішень, які, виходячи з ч. 1 ст. 232 ГПК України, передбачені процесуальним законом, зокрема ухвал, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, проте їх оскарження разом з рішенням суду або окремо від рішення суду, залежить від того, чи включена відповідна ухвала до переліку, який визначений ч. 1 ст. 255 ГПК України.

При цьому ГПК України розмежовує можливість апеляційного оскарження ухвал разом чи окремо від рішення суду виходячи з обсягу всіх процесуально допустимих ухвал (тобто таких, постановлення або ухвалення яких передбачені ГПК України).

У постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №912/1398/18 та від 12.03.2019 у справі №918/361/18, викладено правовий висновок про правильне застосування норм процесуального права у випадку, коли в апеляційному порядку оскаржується ухвала суду першої інстанції, постановлення якої передбачено ГПК України, однак така не міститься у статті 255 ГПК України, якою передбачено вичерпний перелік ухвал, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

За змістом цього правового висновку процесуально-процедурні обмеження права на апеляціи?не оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлені з метою ефективного здіи?снення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляціи?ноі? інстанціі? та не ускладнюють і?м цеи? доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди саміи? суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляціи?не оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, і?х право лише відтерміновується до постановлення остаточного рішення у справі.

В силу ч. 4 ст. 236 ГПК України апеляційний господарський суд враховує зазначений правовий висновок.

Таким чином, оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала, що не підлягає розгляду окремо від рішення суду, то в силу п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга ТОВ «Українські інвестиційні системи» не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Окрім того, апеляційним господарським судом не встановлено негативних процесуально-правових наслідків, які б не могли бути усунуті при оскарженні рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 7 ст. 260 ГПК України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись статтями 234, 254, 255, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.10.2019 у справі №914/2006/17.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно з ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець