УХВАЛА

м. Київ

30.10.2019Справа № 910/22980/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький"

третя особа ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національний Банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за первісним позовом Кавицька Оксана Миколаївна

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації)

про стягнення 2 205 386,67 доларів США (що еквівалентно 48 655 853,81 грн.) та 3 184 546,53 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про визнання договору іпотеки від 13 травня 2015 року недійсним.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" (далі - позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" (далі - відповідач); третя особа: ОСОБА_1 про стягнення 2 205 386,67 доларів США (що еквівалентно 48 655 853,81 грн.) та 3 184 546,53 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови Кредитного договору № 1054-Ф від 24.12.2007.

Ухвалою суду від 02.09.2015 порушено провадження у справі № 910/22980/15.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі № 910/22980/15 зупинено до проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

29.03.2018 до Господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/22980/15 з висновком експерта.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 № 05-23/1289 призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/22980/15, за результатами якого справу передано для розгляду судді Грєховій О.А.

У листопаді 2015 року ТОВ "Кавицький" звернулось до ПАТ "Дельта Банк" із зустрічним позовом про визнання договору іпотеки від 13 травня 2015 року недійсним.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що при укладанні договору іпотеки 13 травня 2015 порушено норми чинного законодавства, що тягне за собою недійсність вказаного правочину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 9 листопада 2015 року зустрічну позовну заяву ТОВ "Кавицький" про визнання договору іпотеки від 13 травня 2015 року недійсним повернуто заявнику на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ "Кавицький" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 9 листопада 2015 року - без зміни.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Вищого господарського суду міста Києва від 16.03.2016 касаційну скаргу задоволено частково, скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2015 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 9 листопада 2015 року, справу з зустрічною позовною заявою передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 справа № 910/22980/15 прийнята до свого провадження суддею Грєховою О.А., провадження у справі № 910/22980/15 поновлено, прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання договору іпотеки від 13 травня 2015 року недійсним до розгляду з первісним позовом у справі № 910/22980/15, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено справу № 910/22980/15 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.09.2018

02.08.2018 представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

14.08.2018 представником третьої особи-3 подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

10.09.2018 представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про призначення судової експертизи.

10.09.2018 представником позивача за первісним позовом подано заяву про зміну предмету позову.

10.09.2018 представником ОСОБА_2 подано клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи.

У судове засідання 10.09.2018 представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) та Національного банку України з`явились, представники інших учасників судового процесу у судове засідання не з`явились.

У судовому засіданні 10.09.2018 представники ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Кавицький» та НБУ проти заявленого ОСОБА_2 клопотання не заперечували.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 залучено Кавицьку Оксану Миколаївну в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за первісним позовом та відкладено підготовче засідання на 24.09.2018.

13.09.2018 представником відповідача за зустрічним позовом подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

13.09.2018 представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

17.09.2018 представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи

21.09.2018 представником третьої особи-3 подано письмові пояснення.

У судове засідання 24.09.2018 представник третьої особи-4 не з`явився, інші учасники судового процес з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників учасників справи, дослідивши висновок судового експерта за результатами проведеної судової експертизи, враховуючи мотиви та заперечення викладені відповідачем за первісним позовом в обґрунтування поданого клопотання про призначення повторної судової експертизи, суд дійшов висновку про необхідність виклику судового експерта у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/22980/15 на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 08.10.2018 та викликано у судове засідання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Герасименко І.В.

Судове засідання 08.10.2018 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018 підготовче судове засідання призначено на 26.10.2018.

У судове засідання 26.10.2018 представник третьої особи-1 та судовий експерт не з`явились, інші учасники справи з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 02.11.2018, яку занесено до протоколу судового засідання.

31.10.2018 від заступника директора КНДІСЕ надійшло повідомлення про неможливість участі судового експерта у судовому засіданні.

31.10.2018 представником відповідача за первісним позовом подано письмові заперечення за заяву позивача за первісним позовом про зміну предмету позову.

У судове засідання 02.11.2018 представник третьої особи-1 та судовий експерт не з`явились, інші учасники справи з`явились.

Представник позивача за первісним позовом подану заяву про зміну предмету позову підтримав.

Дослідивши подану позивачем заяву про зміну предмету позову, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд визнав її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5 ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому, судом прийнято до розгляду заяву позивача та визначено предмет позову з її урахуванням.

З метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд встановив учасникам справи процесуальні строки для подання відзивів, відповідей на відзиви та заперечень на відповіді з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову.

Враховуючи наведене, судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12.11.2018, про що постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

05.11.2018 представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про продовження строку надання відзиву.

У судове засідання 12.11.2018 представник третьої особи не з`явився, представник відповідача за первісним позовом з`явився та подав відзив на позовну заяву, інші учасники судового процесу з`явились.

У судове засідання 12.11.2018 з`явився судовий експерт та надав усні пояснення щодо наданого висновку за результатами проведеної судової експертизи.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 19.11.2018, яку занесено до протоколу судового засідання.

19.11.2018 представником позивача за первісним позовом подано відповідь на відзив.

У судове засідання 19.11.2018 представник третьої особи-1 не з`явився, інші учасники судового процесу з`явились.

У судовому засіданні представники відповідача за зустрічним позовом подане клопотання про призначення повторної судової експертизи підтримав.

Представник позивача за первісним позовом проти задоволення клопотання заперечив.

Представники третіх осіб надали пояснення по суті заявленого клопотання.Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження по справі № 910/22980/15 зупинено до одержання результатів експертиз.

21.01.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов лист від Заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

14.02.2019 до суду надійшли матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 поновлено провадження у справі № 910/22980/15, розгляд клопотання призначено на 04.03.2019.

25.02.2019 представником позивача за зустрічним позовом подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

28.02.2019 представником позивача за зустрічним позовом подано письмові пояснення по суті заявленого судовим експертом клопотання та клопотання про відкладення розгляду клопотання.

04.03.2019 представником позивача за первісним позовом подано письмові пояснення по суті заявленого судовим експертом клопотання.

У судове засідання 04.03.2019 представник позивача за первісним позовом з`явився, інші учасники судового процесу не з`явились.

За результатами судового засідання, враховуючи подане представником відповідача за первісним позовом клопотання про відкладення розгляду справи, а також необхідність виклику судового експерта, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду клопотання на 11.03.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 11.03.2019 представники позивача за первісним позовом, відповідача за первісним позовом та третьої особи-3 з`явились та надали усні пояснення по суті заявленого судовим експертом клопотання, представники інших учасників судового процесу у судове засідання не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів задоволено частково, постановлено клопотання в частині надання додаткових матеріалів для проведення експертизи вважати виконаним, роз`яснено судовому експерту, що ринкову вартість об`єкта дослідження необхідно визначити на момент проведення даної експертизи, в іншій частині клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів відмовлено, провадження у справі № 910/22980/15 зупинено до одержання результатів експертизи, матеріали справи надіслано до Київського науково-дослідного інститут судових експертиз.

12.09.2019 до Господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/22980/15 з висновком судових експертів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 поновлено провадження у справі № 910/22890/15, підготовче засідання у справі №910/22890/15 призначено на 30.09.2019.

17.09.2019 представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

26.09.2019 представником позивача за первісним позовом подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 30.09.2019 представники позивача та відповідача за первісним позовом, представники третіх осіб 2 та 3 з`явились, інші учасники судового процесу не з`явились, представник відповідача за первісним позовом подав клопотання про зупинення провадження у справі.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 15.10.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

04.10.2019 представником третьої особі-3 подано заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

10.10.2019 представником третьої особи-2 подано письмові пояснення.

У судове засідання 15.10.2019 представники позивача та відповідача за первісним позовом, представники третіх осіб 2 та 3 з`явились, інші учасники судового процесу не з`явились.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом про зупинення провадження у справі, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

Враховуючи предмет та підстави позову, оскільки рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом.

В свою чергу, заслухавши усне клопотання представника відповідача за первісним позовом про залучення до участі у справі Міністерства культури України, судом не встановлено обставин, з якими процесуальний закон пов`язує залучення третіх осіб, в зв`язку з чим, суд залишає усне клопотання відповідача за первісним позовом без задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 залучено Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за первісним позовом, підготовче засідання відкладено на 28.10.2019.

28.10.2019 представником третьої особи-5 подано письмові пояснення.

У судове засідання 28.10.2019 представники позивача та відповідача за первісним позовом, представники третіх осіб 2, 3 та 5 з`явились, інші учасники судового процесу не з`явились.

Розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом про зміну предмету позову, суд дійшов висновку про те, що заява позивача про зміну предмету позову не може бути прийнята до розгляду, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 46 ГПК України унормовано, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Вказана правова норма встановлює, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Тому у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 22.07.2018 по справі №910/18802/17.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права. Вказану правову позицію висловлено Верховним судом у постанові від 27.06.2018 по справі №910/11255/16.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 06.12.2018 по справі №902/1592/15.

Суд зазначає, що у зустрічній позовній заяві позивачем за зустрічним позовом заявлено вимогу про визнання договору іпотеки від 13 травня 2010 року недійсним, що узгоджується з інститутом зустрічного позову, оскільки предметом первісного позову виступають вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за означеним договором що також узгоджується зі складом сторін первісного позову.

В свою чергу, у заяві про зміну предмету позову, позивач за зустрічним позовом доповнює заявлені первісні вимоги, новими про:

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 18.06.2013, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення прав та обов`язків за Іпотечним договором від 13.05.2010 (за реєстровим № 540);

- скасування в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запису про іпотеку та обтяження, внесених на підставі Іпотечного договору від 13.05.2010 за реєстровим № 540.

Таким чином, у якості заяви про зміну предмету позову позивачем за зустрічним позовом фактично заявлено новий позов з іншими підставами та іншим предметом, оскільки при подані позивачем за зустрічним позовом заяви про зміну предмета позову, позивач за зустрічним позовом не тільки доповнив свої позовні вимоги новими вимогами, тобто змінив предмет позову, але й обґрунтував свої вимоги новими обставинами, що свідчить про зміну підстав позову.

Більше того, у даному випадку подана заява спрямовується також на зміну складу учасників, що суперечитиме інституту зустрічного позову, оскільки ПАТ «Сведбанк» не є позивачем за первісним позовом.

Відтак, оскільки подана позивачем заява про зміну предмету позову за своєю правовою природою є новою позовною заявою, яка направлена на одночасну зміну предмету та підстав позову, а також складу учасників спору, така заява суперечить приписам ч. 3 ст. 46 ГПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що він має право звернутися з окремим позовом у загальному порядку.

У судовому засіданні представником позивача за первісним позовом подано заяву про залучення до участі у справі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Монте Наполеоне".

Заслухавши пояснення представників учасників справи, враховуючи предмет та підстави позову, судом не встановлено обставин, з якими процесуальний закон пов`язує залучення третіх осіб, в зв`язку з чим, суд залишає клопотання відповідача за первісним позовом без задоволення.

У судовому засіданні представником позивача за зустрічним позовом подано клопотання про витребування доказів.

За наслідками розгляду клопотання представника відповідача за первісним позовом про витребування доказів, суд залишив вказане клопотання без задоволення, постановивши протокольну ухвалу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, яке повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу, а отже, оскільки відповідач за первісним позовом не подав клопотання про витребування доказів разом з відзивом, клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, в зв`язку з чим, суд залишає його без задоволення. При цьому, суд враховує, що будь-яких клопотань про продовження процесуальних строків, означене клопотання, із обґрунтуванням неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, означене клопотання не містить.

У судовому засіданні представником позивача за зустрічним позовом подано клопотання про призначення експертизи.

Розглянувши клопотання представника позивача за первісним позовом, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судової експерти, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006 Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012.

Однак, обґрунтування відповідача за первісним позовом, що нарахування процентів за користування кредитом, а також інших похідних сум з 29.10.2014 суперечить нормам чинному законодавству свідчать про наявність спору про правові підстави таких нарахувань, а не про необхідність у встановленні розміру заборгованості шляхом призначення судової експертизи.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі у справі було порушено 02.09.2015, та протягом чотирьох років, будь-яких клопотань про призначення судової експертизи, як і заперечень щодо розміру заборгованості, відповідачем за первісним позовом не висловлювалось, будь-які контррозрахунки як позичальником, так і іпотекодавцем не надавались.

Таким чином, відповідачем за первісним позовом за сукупністю умов, які визначенні положеннями ст. 99 ГПК України не доведено суду щодо необхідності в даних правовідносинах спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити обставини справи неможливо. Крім того, слід зауважити, що висновок судового експерта для господарського суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється господарським судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу (ст.104 ГПК України).

Відтак, відповідачем за первісним позовом в обґрунтування заявленого клопотання не наведено жодної підстави та обставини, яка у відповідності до ч. 1 ст. 99 ГПК України свідчила б про необхідність призначення судової експертизи з метою визначення розміру заборгованості третьої особи-1 за Кредитним договором.

У судовому засіданні представником відповідача за первісним позовом подано клопотання про зупинення провадження у справі, розгляд якого відкладено до наступного судового засідання.

За результатами судового засідання судом оголошено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 04.11.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

29.10.2019 відповідачем за первісним позовом подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 про неприйняття до розгляду заяви позивача за зустрічним позовом про зміну предмету позову.

Вказана апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику виходячи з наступного.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частинами 1, 2 ст.254 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

За приписами ч.1 ст.255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 1) про відмову у видачі судового наказу; 2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; 4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову; 5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) про відмову у відкритті провадження у справі; 8) про передачу справи на розгляд іншого суду; 9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 10) про затвердження мирової угоди; 11) про призначення експертизи; 12) про зупинення провадження у справі; 13) про закриття провадження у справі; 14) про залишення позову (заяви) без розгляду; 15) окрема ухвала; 16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; 18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; 19) про відмову ухвалити додаткове рішення; 20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення; 21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; 22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання; 23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання; 25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; 26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання; 28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; 29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; 31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; 32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; 33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; 34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; 35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, та не містить ухвали про відмову в прийнятті заяви про зміну предмету позову, занесеної до протоколу судового засідання.

Системне тлумачення статті 255 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Підпунктом 17.11 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Тобто, ухвала суду про відмову в прийнятті заяви про зміну предмету позову, яка занесена до протоколу судового засідання, оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Отже, виходячи з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький» було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відмову в прийнятті заяви про зміну предмету позову, яка занесена до протоколу судового засідання, яка оскарженню не підлягає, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст.235, 254, 255, п.п.17.11 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький» б/н б/д на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 разом з доданими до неї документами повернути Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький».

Ухвала набирає чинності 30.10.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Грєхова