ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Справа № 915/1565/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» (54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Інгульський район, вулиця 7 Слобідська, будинок 70 в/1; ідентифікаційний код 39589483)

до відповідача: Степівського дитячого будинку-інтернату (57107, Миколаївська обл., Миколаївський район, село Степове, вулиця Козацька, будинок 45; ідентифікаційний код 03190587)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54000, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, 159; ідентифікаційний код 05410263)

про: стягнення 318651,57 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Козирєв А.В., адвокат,

від відповідача: Писарєвська Т.Д., керівник (в.о. директора),

від третьої особи: не з`явився

Суть спору:

10.06.2019 до Господарського суду Миколаївської області від товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» надійшов позов про стягнення зі Степівського дитячого будинку-інтернату 318651,57 грн, з яких: заборгованість в сумі 262026,21 грн, пеня в розмірі 27667,10 грн, 3% річних в сумі 2325,93 грн, інфляційні втрати в сумі 6288,63 грн, а також збитки за перевищення обсягу постачання газу в січні 2019 року в сумі 20343,70 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АВ547-293-19 від 25.01.2019 з додатком до нього; акту № МК389001655 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 25.01.2019 року № 41АВ547-293-19 від 31.01.2019 на суму 328917,47 грн; банківської виписки від 28.01.2019; часткової оплати в розмірі 66891,26 грн; акту про фактичний обсяг спожитого (про транспортованого) природного газу від 31.01.2019 застосування норм статей 11, 509, 526, 530, 629, 712 Цивільного кодексу України, статей 173, 174, 193 Господарського кодексу України та мотивовані тим, що відповідач по-перше, виконав лише часткову оплату за спожитий природний газ в січні 2019 року, а, отже прострочив виконання зобов`язання по оплаті; по-друге, відповідачем фактично було спожито в січні 2019 року природного газу в обсязі 26,307 тис. куб.м., що більше ніж підтверджений обсяг замовлений позивачем, тому підлягає штрафу за перевищення обсягу постачання газу.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.06.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1565/19 за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві Степівський дитячий будинок-інтернат зважаючи на справність лічильника газу, підтверджену несправність коректора газу, своєчасне повідомлення про несправність, середньодобову норму споживання газу, вимоги законодавства та умови договору, щодо врахування даних лічильника та середньодобового споживання, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Відповідач в обґрунтування заперечень на позов посилається на наступні докази:

- звіт від 15.02.2019 коректора за період з 20.12.2018 по 31.01.2019;

- довідка ДП «Миколаївстандартметрологія» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 169/154 від 28.02.2019;

- гарантійний лист № 166 від 22.03.2019;

- акт ПАТ «Миколаївгаз» перевірки технічного стану вузла обліку від 18.02.2019;

- акт ПАТ «Миколаївгаз» технічної перевірки вузла обліку від 29.03.2019;

- акт про порушення № 10000303 ПАТ «Миколаївгаз» від 18.02.2019;

- протокол щодо направлення ЗВТ (коректора) на позачергову повірку, складений ПАТ «Миколаївгаз» 18.02.2019;

- лист відповідача № 249 від 11.04.2019;

- лист ПАТ «Миколаївгаз» від 20.05.2019;

- пояснювальна записка б/н та без дати агента з постачання, на ім`я директора Степівського дитячого будинку-інтернату.

30.07.2019 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, а саме:

- рахунок на оплату № 69001068 від 28.01.2019 від товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» на суму 66891,26 грн за січень 2019 року;

- акт № МК389000080 від 28.01.2019 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 25.01.2019 № 41АВ547-293-19;

- платіжне доручення № 20 від 28.01.2019 на суму 66891,26 грн;

- заява-приєднання № 42АВ540-521-19 від 05.02.2019 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) оператору ГРМ: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз»;

- акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на виконання зобов`язань по договору № 094200AGJWCP016, складений ПАТ «Миколаївгаз» (період з 27.12.2018 по 29.03.2019).

30.07.2019 ухвалою, за наслідками проведеного судового засідання, суд здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою було залучено до участі у справі акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54000, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, 159; ідентифікаційний код 05410263) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

20.09.2019 до суду від третьої особи акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» - надійшли письмові пояснення б/н від 19.09.2019 (вх. № 14803/19) щодо суті спору.

В своїх поясненнях як усних, так і письмових третя особа посилається на підпункт 3 пункту 11 глави 5 розділу 2 Кодексу ГРМ та вважає заявлені позовні вимоги цілком обґрунтованими та доведеними.

Ухвалою суду від 24.09.2019 було закрито підготовче провадження у даній справі з призначенням її до судового розгляду по суті на 10 жовтня 2019 року об 11:00.

Представник відповідача двічі (09.10.2019 та 15.10.2019) звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи.

10.10.2019 суд ухвалою відклав розгляд справи по суті на 24.10.2019.

24.10.2019 до суду від позивача надійшла заява б/н від 24.10.2019 (вх. № 16432/19), в якій заявник просив здійснити розгляд справи без участі представника позивача.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи будь-яких інших заяв як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

24.10.2019 в судове засідання з`явилися повноважні представники позивача та відповідача, яких суд заслухав. Представник третьої особи в судове засідання 24.10.2019 не з`явився, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про отримання третьою особою 21.10.2019 копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 10.10.2019 у справі № 915/1565/19 на повідомленні про вручення.

Представник позивача в судовому засіданні 24.10.2019 доповів предмет та підстави позову, підтвердив його актуальність та просив суд задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» в повному обсязі.

Керівник відповідача в судовому засіданні усно клопотав про звільнення від сплати пені та штрафу.

Відповідно до змісту статей 195, 240 Господарського процесуального кодексу України суд 24.10.2019, за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши представників учасників справи в судовому засіданні, суд

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» (далі постачальник) та Степівським дитячим будинком-інтернатом (далі споживач) був укладений договір № 41АВ547-293-19 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі Договір) відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2019 році природний газ, а споживач бере на себе зобов`язання прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

За умовами п. 1.3 Договору планові обсяги постачання газу на січень встановлені 10,036 тис. м3.

Відповідно до змісту п. 2.3 Договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п. 4.1 Договору), що підлягає оплаті споживачем визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур передбачених кодексом ГРМ.

Слід вказати, що оператором ГРМ виступає ПАТ «Миколаївгаз», саме з яким відповідач уклав відповідний договір на розподіл природного газу на підставі заяви-приєднання № 42АВ540-521-19 від 05.02.2019.

За умовами вищенаведеного договору від 25.01.2019 сторони дійшли згоди, що:

- коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 01 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою Споживача Постачальником у разі, якщо Споживач повідомив Постачальника про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 15 (п`ятнадцять) робочих днів до початку розрахункового місяця (п. 2.4 Договору);

- коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 15 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою Споживача Постачальником у разі, якщо Споживач повідомив Постачальника про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 6 (шість) робочих днів відповідно до 15 числа розрахункового місяця (п. 2.5 Договору);

- коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 25 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою Споживача Постачальником у разі, якщо Споживач повідомив Постачальника про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 6 (шість) робочих днів відповідно до 25 числа розрахункового місяця (п. 2.6 Договору);

- визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в наступному порядку: - за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРС/Оператором ГТС та Споживачем,відповідно до вимог Кодексу ГРС/Кодексу ГТС; - на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС/Оператора ГРС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника (п. 2.8 Договору);

- ціна газу на момент укладення договору становить 10419,20 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 2083,84 грн, всього з ПДВ - 12503,04 грн (з урахуванням тарифу на транспортування магістральними трубопроводами) (п. 3.2 Договору);

- розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць (п. 4.1 Договору);

- оплата газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.2.1 Договору);

- остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 10 (десятого) числа, наступного за звітним місяця (п. 4.2.2 Договору).

За змістом п. 6.2 Договору:

- у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу;

- якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) х Ц х К, де:

Vф - обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за Договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).

Строк дії цього договору сторони передбачили до 31.01.2019 (п. 9.1 Договору).

Вказаний договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів за порушення останнім договірних зобов`язань: - в частині повноти та своєчасності оплати за поставлений природний газ; - по фактичним обсягам споживання природного газу, що перевищують підтверджений обсяг газу на спірний період.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку, в сукупності з положеннями Закону України «Про ринок природного газу».

Так, за приписами абз. 1 ч. 1, частин 2, 3 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АВ547-293-19 від 25.01.2019, позивач на підставі даних отриманого від ПАТ «Миколаївгаз» Акту приймання-передачі природного газу № МКП0058414 від 31.01.2019 (підписаного між Оператором ГРМ (третя особа) та Споживачем (відповідачем)), оформив Степівському дитячому будинку-інтернату Акт № МК389001655 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 25.01.2019 року № 41АВ547-293-19 від 31.01.2019, в якому зафіксовано, що постачальник передав, а споживач прийняв у січні 2019 року природний газ обсягом 26,307 тис.куб.м. на загальну суму 328917,47 грн.

Акт № МК389001655 від 25.01.2019 споживач підписав та скріпив печаткою.

Згідно умов договору, остаточний розрахунок за цим актом відповідач повинен був здійснити до 10.02.2019.

За даними позивача, відповідач сплатив лише 66891,26 грн (платіжне доручення № 20 від 28.01.2019). Отже, сума боргу на час звернення постачальника до суду за розрахунком позивача складає 262026,21 грн.

Відповідач, зі свого боку, підтверджує часткову оплату, та вважає, що борг відсутній у зв`язку із тим, що об`єми спожитого газу не відповідають дійсності, оскільки 27.12.2018 вийшов із ладу коректор. Крім того, ОСОБА_1 , яка працює агентом з постачання Степівського дитячого будинку-інтернату не мала права узгоджувати Акт № МК389001655 від 31.01.2019.

За правилами ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши вищенаведені докази та обставини справи, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог на підставі такого.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Надавши суду докази, які зазначені в описовій частині рішення, відповідач стверджує, що:

27.12.2018 вийшов з ладу коректор об`єму газу «Вега 1.01» №06769.

04.02.2019 третій особі була надана відповідачем роздруківка з даного коректора за спожитий газ в січні місяці, проте представниками третьої особи не було взято до уваги, що коректор дає завищені в 6 разів покази спожитого газу і виписали акт приймання - передачі природного газу № МКП 0058414 (за січень 2019 року) в розмірі 29 923 м. куб., тоді як покази механічного лічильника на той час були 5140 м. куб. Зазначений акт було передано до позивача, якій в свою чергу виписав акт за номером № МКП 89000080 і рахунок № 69001068 для оплати 5350 м. куб. газу згідно показів механічного лічильника. Відповідачем були сплачені кошти згідно виставленого рахунку в сумі 66 891,21 гривень. Проте ПАТ «Миколаївгаз» повідомило про перевищення об`єму спожитого газу за січень місяць та в заявленому позові просить застосувати до відповідача штраф за перевищення споживання.

14.02.2019 року до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Миколаївгаз» відповідачем була подана заявка на позачергову повірку стану вузла обліку.

18.02.2019 року представниками управління метрології ПАТ «Миколаївгаз» було знято коректор об`єму газу «Вега 1.01». 28.02.2019 року комісією ДП «Миколаївстандарметрологія» було встановлено непридатність засобу вимірювальної техніки, оскільки коректор не реагував на зміни величини тиску, у зв`язку з чим відповідачеві була надана довідка № 169/154 від 28.02.2019 року.

Але суд вважає за необхідне зауважити таке:

1) відповідачем хибно зазначено у відзиві про те, що ПАТ «Миколаївгаз» звернулося із позовом та вимагає сплати штрафу за перевищення споживання обсягів, оскільки позивачем у даній справі виступає товариство з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ».

2) відповідачем невірно зазначені обсяги природного газу за січень 2019 року, адже в акті приймання-передачі від 31.01.2019 № МКП0058414, що підписаний між відповідачем та третьою особою, обсяг природного газу складає 26307 м. куб. і саме цей обсяг зафіксовано в акті №МК389001655 від 31.01.2019, який підписаний як позивачем, так і відповідачем.

3) твердження відповідача в частині обізнаності третьої особи про вихід з ладу коректора відповідача до 14.02.2019 не підтверджено належними та допустимими доказами. З матеріалів справи же вбачається, що про недоліки в роботі коректора третя особа дізналася із заяви відповідача від 15.02.2019 вх. № ЗК-5861-54002-0219, в якій останній повідомив про несправність датчика та замовив обстеження вузла обліку газу (ВОГ).

Третя особа акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» в письмових поясненнях б/н від 19.09.2019 (вх. № 14803/19) слушно зазначає, а відповідач не спростовує те, що 18.02.2019 року при здійсненні працівниками третьої особи технічної перевірки було встановлено наявність можливого позаштатного режиму роботи засобу вимірювальної техніки (ЗВТ), непрацездатність складових комерційного ВОГ, а саме перетворювача тиску, у зв`язку із чим було складено акт про порушення №10000303, а коректор було демонтовано та направлено на позачергову повірку (протокол №54002 1-57-66-94-0219). За результатами проведеної повірки коректор «Вега1.01» зав.№ 06769 було визнано непридатним (довідка ДП «Миколаївстандартметрологія» №169/154 від 28.02.2019 року). При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, що при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення.

Відповідно, в акті розрахунку наданий відповідачем обсяг природного газу 26305,00 м.куб. було вирахувано за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 року у зв`язку із включенням в баланс за вказаний період та закритий на постачальника (позивача) з яким у споживача (відповідача) було укладено відповідний договір.

Суд також погоджується з доводами третьої особи щодо незгоди відповідача із актом розрахунком, про те, що вони були б доречні у випадку звернення третьої особи із позовом до відповідача про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу, але предметом позову в цій справі є стягнення заборгованості за договором постачання природного газу, а не розподілу.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до глави 3 розділу IX Кодексу ГРС, визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку споживача.

Споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень.

Визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

З урахуванням наведеного вище, заперечення відповідача щодо несправності коректора газу, за наявності вимог законодавства та договору щодо врахування даних лічильника та середньодобового споживання, не приймаються судом до уваги, оскільки фактично стосуються взаємовідносин відповідача із третьою особою акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», а не з позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут».

Заперечення ж Степівського дитячого будинку-інтернату щодо неузгодження відповідачем об`єму газу за січень 2019 та підписання акту приймання-передачі природного газу № МК389001655 від 31.01.2019 з боку споживача неповноважною особою ОСОБА_1 . виключно в якості підтвердження факту отримання документів також відхиляються судом, з огляду на таке.

По-перше, вказаний акт приймання-передачі природного газу № МК389001655 від 31.01.2019 містить не лише підпис представника позивача, але і відтиск печатки Степівського дитячого будинку-інтернату.

Крім того, матеріали справи не містять письмових заяв, претензій, заперечень або будь-яких інших письмових звернень відповідача до позивача щодо спростування чи оскарження підпису представника Степівського дитячого будинку-інтернату на акті приймання-передачі природного газу № МК389001655 від 31.01.2019, як такого, що виконаний неповноважним представником.

Таким чином, на переконання суду, матеріалами справи підтверджується факт прийняття споживачем від постачальника у січні 2019 року природного газу обсягом 26,307 тис.куб.м, на загальну суму 328917,47 грн.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ за договором № 41АВ547-293-19 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 25.01.2019, в зв`язку із чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму основної заборгованості в розмірі 262026,21 грн зазначено вірно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Стосовно заявленої позивачем до стягнення суми пені в розмірі 27667,10 грн, суд зазначає таке.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За правилами п. 6.2 Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Як вже було наведено, на підставі ст. 549 ЦК України, ст. 230 ГК України та відповідних положень Договору, позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню.

Суд перевірив розрахунок пені наданий позивачем, та дійшов висновку про те, що відповідне нарахування заявником проведено вірно.

Отже, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Водночас, суд зауважує, що представник відповідача у судовому засіданні 24.10.2019 усно не висловив заперечень щодо наявності заборгованості перед позивачем, але клопотав про звільнення його від штрафу та пені, посилаючись на соціальний статус установи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, за своєю правовою природою пеня, як один із видів штрафних санкцій, виконує стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення пені зменшувати її розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Таким чином, зі змісту наведених норм можна зробити висновок, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки (штрафу, пені), в тому числі й з власної ініціативи, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

При цьому, розмір, до якого штрафні санкції підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Отже, враховуючи те, що Степівський дитячий будинок-інтернат є комунальною організацією, основним видом діяльності якої є надання інших послуг догляду із забезпеченням проживання (код КВЕД 87.90), та оскільки в матеріалах справи позивачем не надано суду доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АВ547-293-19 від 25.01.2019, суд вважає, що стягнення з відповідача пені у повному обсязі, не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. За такого суд дійшов висновку зменшення розміру пені на 70%, зокрема встановивши розмір належної до стягнення пені 8300,13 грн (30% заявленого до стягнення розміру).

У задоволені ж позову про стягнення пені в іншій частині, а саме в сумі 19366,97 (70%) грн, господарський суд відмовляє.

Щодо заявлених до стягнення сум 3% річних за період з 11.02.2019 по 30.05.2019 у розмірі 2325,93 грн та інфляційних витрат за період з лютого 2019 року по квітень 2019 року в розмірі 6288,63 грн та суд зазначає таке.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних.

Судом перевірено розрахунок сум інфляційних витрат та 3% річних та встановлено, що позивачем суми заборгованості зазначено вірно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявленої до стягнення суми штрафу за перевищення обсягу споживання природного газу у розмірі 20343,70 грн, суд звертає увагу сторін на таке.

У пункті 5.6 Договору зазначено, що сторони мають і інші, крім визначених договором, права та обов`язки, що імперативно встановлені чинними нормативно-правовими актами.

Сторони в договорі підтвердили, що ознайомлені з правами та обов`язками для постачальника та споживача, визначеними Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, а також Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою від 30.09.2015 № 2496 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (далі Правила); споживач, окрім іншого, зобов`язався дотримуватися дисципліни споживання газу, визначеної розділом II договору, а також Правилами (п.п. 5.1, 5.5.1 договору).

Згідно абз. 3 ч. 10 розділу II Правил, обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ± 5 % від підтвердженого обсягу природного газу.

Споживач, у відповідності до пп. 5.4.2 договору, має право самостійно припинити (обмежити) відбір природного газу для власних потреб з дотриманням вимог чинного законодавства.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно договору та чинного законодавства (п. 6.1 договору).

Сторонами в договорі погоджено планові обсяги постачання природного газу, зокрема, в січні 2019 року 10,036 тис. куб. м. (п. 1.3 договору).

Натомість, відповідачем у вищевказаний період фактично спожито 26,307 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № МК389001655 від 25.01.2019.

Договором передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) х Ц х К, де:

Vф - обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за Договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1) (п. 6.2.2 договору).

Перевіривши наведений позивачем розрахунок штрафу, суд вважає, що заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафу за перевищення обсягу постачання природного газу у розмірі 20343,70 грн є такою, що відповідає умовам Договору, а тому є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до п.4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Крім того, відповідно до положень п. 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

З урахуванням наведеного, судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-78, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі Степівського дитячого будинку-інтернату (57107, Миколаївська обл., Миколаївський район, село Степове, вулиця Козацька, будинок 45; ідентифікаційний код 03190587) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» (54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Інгульський район, вулиця 7 Слобідська, будинок 70 в/1; ідентифікаційний код 39589483) 299284,60 грн, з яких: заборгованість в сумі 262026,21 грн, пеня (30%) в розмірі 8300,13 грн, 3% річних в сумі 2325,93 грн, інфляційні втрати в сумі 6288,63 грн, а також штраф за перевищення обсягу постачання газу в січні 2019 року в сумі 20343,70 грн та 4779,77 грн судового збору.

В решті позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені (70%) в сумі 19366,97 грн відмовити позивачу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» (54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Інгульський район, вулиця 7 Слобідська, будинок 70 в/1; ідентифікаційний код 39589483).

Відповідач: Степівський дитячий будинок-інтернат (57107, Миколаївська обл., Миколаївський район, село Степове, вулиця Козацька, будинок 45; ідентифікаційний код 03190587).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54000, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, 159; ідентифікаційний код 05410263).

Повне рішення складено та підписано судом 29.10.2019.

Суддя О.Г. Смородінова