ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"31" жовтня 2019 р. Справа № 906/605/19

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є., перевіривши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтех" на рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2019 р. у справі №906/605/19 (суддя Тимошенко О.М., повний текст рішення складено 20.09.2019 р.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтех"

до дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 173 268,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтех" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 118640,24 грн. боргу за поставлений мазут по договору поставки № 6/18 від 04.05.2018 р., 39329,13 грн. пені; 3908,66 грн. 3% річних, 11390,66 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 20.09.2019 р. у справі №906/605/19 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 71894,99 грн. боргу за товар, 27225,22 грн. боргу за перевезення вантажу,1486, 80 грн. судового збору; відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 19520 грн. боргу, 39329,13 грн. пені, 3908,66 грн. річних, 11390,66 грн. інфляційних втрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтех" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає сплаті в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до пп. 7) п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 74148,45 грн., тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 2881,50 грн. (1921 грн. х 150% = 2881,50 грн.).

Проте, скаржником до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, скаржник в апеляційній скарзі просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у даній справі у зв`язку із скрутним фінансовим становищем.

Розглянувши клопотання скаржника, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скаржник жодним чином не обґрунтовував відсутність можливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги, не надавав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору в установленому порядку і розмірі.

При цьому, суд приймає до уваги, що апелянтом не наведено умов, визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення йому сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Окрім того, згідно ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

В силу ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак, в порушення вказаних норм процесуального права скаржником не додано до апеляційної скарги доказів надіслання копії апеляційної скарги з додатками відповідачу.

При цьому, зазначення скаржником в апеляційній скарзі про те, що її копія з додатками була направлена ним на електронну адресу відповідача не приймається судом апеляційної інстанції як належний доказ направлення апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 259 ГПК України.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вказує, що згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Скаржник, звертаючись до суду з апеляційною скаргою просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2019 р. у справі №906/605/19, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ним отримано лише 05.10.2019 р. Однак, скаржник не додає до апеляційної скарги доказів, в підтвердження даних обставин.

Відповідно до ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги процесуального законодавства, що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтех" на рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2019 р. у справі №906/605/19 - залишити без руху.

2. Скаржнику протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та подати:

- оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2881,50 грн.

- належні та допустимі докази надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідачу.

- докази, які б підтверджували обставини, наведені в апеляційній скарзі щодо отримання копії оскаржуваного рішення.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олексюк Г.Є.