Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" жовтня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/518/19
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді В.В.Марач, за участю секретаря судового засідання Лиманського А.Ю., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи
про стягнення 690 616 грн. 16 коп. втрат сільськогосподарського виробництва
В судовому засіданні приймали участь:
від позивача: Максимчук В.П.;
від відповідача: Пащук Т.С.;
від третьої особи: Міщанюк О.А.
Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі по тексту Позивач, ГУ Держгеокадастру) звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради (далі по тексту Відповідач, КП "Дубноводоканал") про стягнення розміру втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями в м. Дубно по вул. Комунальна площею 8,8740 га в сумі 690 616,16 грн..
В обгрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 27 грудня 2018 року рішенням Дубенської міської ради №3355 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування КП Дубноводоканал» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах м. Дубно на вул. Комунальна, площею 8,8740 га, в постійне користування комунальному підприємству "Дубноводоканал", для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.
У зв`язку із зміною цільового призначення земельної ділянки, яка передана у постійне користування КП «Дубноводоканал», рішенням Дубенської міської ради №3355 від 27.12.2018 року був затверджений розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 690616,16 грн. (вказаний розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва є складовою проекту землеустрою).
10 квітня 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звернулось до Комунального підприємства «Дубноводоканал» з вимогою № 28-17-0.6-1891/2 щодо виконання обов`язку сплати втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями в м. Дубно по вул. Комунальна, площею 8,8740 га.. На вказану вимогу Головним управлінням отримано відповідь від Відповідача №01-08/169 від 18.04.2019, згідно якої останній не заперечує щодо вказаного обов`язку та просить відтермінувати сплату втрат сільськогосподарського виробництва до 01.05.2020 року. Оскільки рішенням Дубенської міської ради №3355 від не передбачено відтермінування сплати втрат сільськогосподарського виробництва та встановлено двомісячний строк для їх сплати, відтак Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області просить стягнути розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями в м. Дубно по вул. Комунальна площею 8,8740 га наданої у постійне користування КП Дубноводоканал», в сумі 690 616,16 грн..
Представник Відповідача надав суду письмові пояснення щодо позову в яких проти вимог Позивача заперечив пославшись при цьому на наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року за №1279 затверджений Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню. Пунктом 1 Порядку унормована формула розрахунку таких втрат. Згідно пункту 4 Порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених земельних ділянок для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання.
Разом з цим, рішенням Дубенської міської ради від 09 серпня 2019 року за № 3983 до рішення Дубенської міської ради від 27.12.2018 року № 3355 були внесені зміни шляхом викладення його у новій редакції згідно пункту 2 якого затверджено розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями та відтерміновано КП «Дубноводоканал» їх сплату до 01 травня 2020 року.
Відтак, посилаючись на статті 11, 509 Цивільного кодексу України, статті 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», представник Відповідача стверджує, що рішення Дубенської міської ради від 09 серпня 2019 року за № 3983 є обов`язковими для виконання всіма розташованими навідповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території, і, що позов ГУ Держгеокадастру є передчасним.
Дубенська міська рада надала суду письмові пояснення щодо позову в яких проти вимог Позивача заперечила з тих же підстав, що і представник Відповідача у письмових поясненнях.
Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Під час судового розгляду справи по суті представник Позивача Позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, натомість представники Відповідача та Третьої особи проти позову заперечили з мотивів наведених у письмових поясненнях.
Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.
Рішенням Дубенської міської ради від 27 грудня 2018 року №3355 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування комунальному підприємству Дубноводоканал» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах м. Дубно на вул. Комунальна (згідно викопіювання), площею 8,8740 га, в постійне користування комунальному підприємству Дубноводоканал для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.
Відповідно до Висновку від 26.11.2018 р. №021-995 (а.с. 85-86) про грунтовий покрив та розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка проектується до відведення в постійне користування КП «Дубноводоканал» Дубенської міської ради для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури розташованої в межах вул. Комунальна м. Дубно Рівненської області склад угідь встановлено згідно довідки Управління Держгеокадастру у Рівненській області відділу у Дубенському районі №97-17-022-791/166-18 від 26.10.2018 - сільськогосподарські угіддя - пасовища. Вказаним Висновком встановлено, що розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки становить 690616, 74 грн.. Вказаний розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва є складовою проекту землеустрою, затвердженого рішенням Дубенської міської ради від 27 грудня 2018 року №3355.
Поняття, умови, розміри відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва та напрями використання коштів від відшкодування втрат регламентуються главою 36 Земельного Кодексу України та Порядком визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, який затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 року №1279.
Відповідно до статті 207 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом, а також внаслідок використання для будівництва, розміщення і експлуатації об`єктів нафтогазовидобування та облаштування родовища. Відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або держави, а також у зв`язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв`язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість і, використання земельної ділянки в повному обсязі у зв`язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Зі змісту зазначеної норми випливає, що відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави.
Згідно п. 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання.
Відповідно до цього ж пункту Порядку розмір втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом) розраховується суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із Законом України "Про землеустрій" та є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, відповідно до частини третьої цієї ж статті цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Таким чином, з огляду на вищевказані норми закону, у Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради виник обов`язок по відшкодуванню втрат сільськогосподарських угідь - пасовищ, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського господарства.
Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звернулось до Комунального підприємства «Дубноводоканал» з вимогою №28-17-0.6-1891/2 від 10.04.2019 року щодо виконання обов`язку щодо сплати втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями в м. Дубно по вул. Комунальна (згідно викопіювання), площею 8,8740 га.. На вказану вимогу Головним управлінням отримано відповідь від Відповідача №01-08/169 від 18.04.2019, згідно якої останній не заперечує щодо вказаного обов`язку та просить відтермінувати сплату втрат сільськогосподарського виробництва до 01.05.2020 року.
Однак Відповідач, у встановлений законом строк, не відшкодував втрат сільськогосподарських угідь - пасовищ, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського господарства.
Згідно з п. 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 року №1279, контроль за дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, здійснюють Держгеокадастр та його територіальні органи.
Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 №308, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль), в тому числі за дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування
втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Пунктом 9 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області начальник Головного управління є Головним державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Рівненській області.
Таким чином Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області в особі начальника має право звертатися з вимогою щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва.
Безпідставними є заперечення представника Відповідача та Дубенської міської ради про те, що рішенням Дубенської міської ради від 09 серпня 2019 року за № 3983 до рішення Дубенської міської ради від 27.12.2018 року № 3355 були внесені зміни шляхом викладення його у новій редакції згідно пункту 2 якого затверджено розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями та відтерміновано КП «Дубноводоканал» їх сплату до 01 травня 2020 року, а відтак у останнього не настав обов`язок щодо відщкодування втрат сільськогосподарського виробництва з огляду на наступне.
Статтею 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.
Вищим за юридичною силою нормативноправовим актом є закон основна категорія системи законодавства, що ухвалюється тільки вищими представницькими органами державної влади парламентом країни чи всенародним голосуванням (референдумом). Закон регулює найважливіші суспільні відносини, має вищу юридичну силу у правовій системі країни. Будьякий інший правовий акт, виданий не на підставі і не на виконання закону, а тим більше невідповідний чи суперечний закону, скасовується у встановленому порядку. Закон є нормативноправовим актом, що встановлює загальні правила поведінки (норми), обов`язкові для всіх громадян, державних органів, громадських організацій, посадових осіб. Закон усталений, стабільний і піддається зміні, доповненню чи скасуванню лише у виняткових випадках, ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Конституцією і регламентом парламенту, має певну структуру і вимагає особливого оформлення.
Конституція теж є законом, але таким, що має найвищу юридичну силу. Всі закони та інші підзаконні акти мають прийматись на основі Конституції. Конституція є основою правової системи. В системі законодавства всі закони приймаються на основі Конституції, а підзаконні нормативноправові акти - на основі законів та на їх виконання.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як уже зазначалося вище, статтею 207 Земельного кодексу України встановлено, що втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Тобто Законом України (Земельним кодексом) чітко унормовано порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства та, зокрема, покладено обов`язок по його визначенню на Кабінетом Міністрів України, а не на органи місцевого самоврядування, як то стверджує Відповідач.
Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 року №1279, яка має вищу юридичну силу по відношенню до актів органу місцевого самоврядування, і, відповідно, підлягає застосуванню до відносин стосовно визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва.
Зокрема п. 4 вказаного Порядку встановлено строк відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, юридичними і фізичними особами, а саме в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок.
Суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не надано органу місцевого самоврядування права затверджувати розмір втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, а тим паче відтерміновувати строки відшкодування таких втрат.
У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).
Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищезазначене, та те, що Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області довело належними та допустимими доказами наявність у Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради обов`язку по відшкодуванню втрат сільськогосподарських угідь - пасовищ, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського господарства, позовні вимоги ГУ Держгеокадастру підлягають задоволенню.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на Відповідача.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задоволити.
4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 31 жовтня 2019 року.
Суддя В.В.Марач