ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Справа №907/64/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів Н.А. Галушко

М.Б. Желік,

секретар судового засідання Кіра М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Закарпатської області за № 05/2-758-19вих-19 від 26.06.2019 (вх. № 01-05/2513/19 від 05.07.2019)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 07.06.2019р. про залишення позову без розгляду (суддя О.Ф. Ремецькі; повний текст ухвали складено 12.06.2019)

у справі № 907/64/19

за позовом: Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби

до відповідача-1: Міжгіської районної державної адміністрації Закарпатської області (надалі Міжгірська РДА)

до відповідача-2: Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» (надалі Воловецьке КП «Агрошляхбуд»)

про визнання недійсними результатів переговорної процедури закупівлі та договору про закупівлю послуг за державні кошти,

за участю:

від прокуратури: Рогожнікова Н.Б. прокурор (посвідчення № 047917 від 13.09.2017);

від позивача Західного офісу Держаудитслужби: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Ігнатенко С.С. адвокат (ордер серія АО № 1002587 від 02.11.2019),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції

06.02.2019р. Хустська місцева прокуратура звернулась до господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби до відповідача-1: Міжгірської РДА та до відповідача-2: Воловецького КП «Агрошляхбуд» про визнання недійсними результатів переговорної процедури закупівлі, проведеної Міжгірською районною державною адміністрацією 19.09.2018 про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення С 070623 Потік - Шипіт км 0+000-2+400 Закарпатської області та оформленої протоколом засідання тендерного комітету Міжгірської державної адміністрації від 19.09.2018; визнання недійсним договору №81 від 05.10.2018, укладеного між Міжгірською районною державною адміністрацією та Воловецьким колективним підприємством «Агрошляхбуд» за результатами проведення переговорної процедури про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення С 070623 Потік - Шипіт км 0+000-2+400 Закарпатської області закупівлі на суму 4075500,00 грн., на майбутнє, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 11, 16, 202, 203, 208, 215, 216, 236 Цивільного кодексу України,. ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 3, 35 Закону України «Про публічні закупівлі».

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 07.06.2019 року у справі №907/64/19 (суддя О.Ф. Ремецькі) залишено без розгляду позов Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби до Міжгірської районної державної адміністрації та до Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» про визнання недійсним результатів переговорної процедури закупівлі та договору про закупівлю послуги за державні кошти (т. 1, а.с. 208-211).

Ухвала суду мотивована тим, що прокурор, звертаючись з позовом до суду, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини здійснення ним повідомлення на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, а також надати докази того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави. Саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Вказуючи на те, що позивач, який є міжрегіональним територіальним органом Держаудитслужби, не проводив щодо відповідачів контрольних заходів станом на 17.01.2019 щодо спірної закупівлі, про що свідчить лист позивача № 13-07-13-17/239-1019 від 17.01.2019 (тобто неналежно здійснював свої обов`язки щодо контролю за дотриманням законодавства про закупівлю), прокурор не навів суду причин непровадення вказаним органом перевірки щодо відповідачів, не встановив чи є не проведення перевірки саме неналежним виконанням ним своїх обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Заступник прокурора Закарпатської області подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що в ході вивчення Хустською місцевою прокуратурою питання дотримання законності при проведенні Міжгірською РДА закупівлі послуг по об`єкту поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення С 070623 Потік Шипіткм 0+000-2+400 Закарпатської області встановлено, що державними органами за наявності у них відповідних прав та обо`язків не здійснюється захист порушених інтересів держави у даних правовідносинах. Прокуратурою доведено нездійснення захисту інтересів держави Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спріних правовідносинах. Належним та допустимим доказом цього факту зокрема є лист Хустської місцевої прокуратури №95-1 15вих.19 від 11.01.2019 до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, в якому прокуратурою повідомлено останнього про виявлені порушення тендерного законодавства. Однак, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області листом №13-07-13-17/239-2019 від 17.01.2019 повідомило прокуратуру, що перевірка публічних закупівель, які проводились Міжгірською РДА із закупівлі послуг по спірному об`єкту, ними не здійснювалась. Наведені обставини обумовили виключну необхідність звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби. Просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 07.06.2019 року у справі №907/64/19, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Воловецьке КП «Агрошляхбуд» в письмовому відзиві на апеляційну скаргу повністю заперечує проти доводів наведених скаржником. Зокрема зазначає, що прокурор покликається на норми законодавства, які визначають правовий статус Державної аудиторської служби України, завдання та права такого органу, порядок та місце проведення перевірок закупівель. Разом з тим, не надає жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неналежного виконання своїх обов`язків позивачем щодо здійснення моніторингу, не наводить причин не проведення такого моніторингу та причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. Натомість, прокурор покликається на постанову Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 та стверджує, що не зобов`язаний подавати до суду докази на підтвердження причин нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави відповідним суб`єктом вдадних повноважень. У постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18 міститься протилежна правова позиція, зокрема зазначається, що прокурор зобов`язаний зазначити причини непроведення перевірки компетентним органом, встановити чи є непроведення контрольних заходів щодо відповідача саме неналежним виконанням ним своїх обов`язків, передбачених відповідним положенням та надати суду належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували неналежне виконання позивачем своїх обов`язків та причини, які перешкоджали захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби з цим позовом. Без належного з`ясування і встановлення підставності звернення до суду прокурора, судом не може бути прийнято рішення по суті спору. Вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано у відповідності до матеріальних та процесуальних норм права залишено позов без розгляду. Просить апеляційну скаргу Хустської місцевої прокуратури на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 07.06.2019 у справі № 907/64/19 залишити без задоволення.

Позивач та відповідач-1 не надали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, з підстав наведених у ній.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні просив залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та відповідач-1 не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників. Згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 10.10.2019 обізнані з датою, часом і місцем розгляду справи.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання представників сторін. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників позивача та відповідача-1.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Відповідно до п.3 ч. 1, ч.2 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до абзацу 1 та 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: 1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); 2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справи; 5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; 6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; 7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження (ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Таким чином, наведена вище норма закону передбачає різні форми представництва прокуратурою в суді, серед яких є, зокрема, така форма представництва як звернення до суду з позовом.

Згідно із частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99. Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

У позовній заяві прокурор обгрунтовує наявність підстав для подання позову в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби загрозою порушення економічних інтересів держави внаслідок проведення незаконної переговорної процедури та укладення договору про закупівлію послуг за державні кошти, що свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів та підриває авторитет органів державної влади.

Статтею 7 Закону України «Про публічні закупівлі» регламентовано поняття державного регулювання та контролю усфері закупівель.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 року, Державна аудиторська служба є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, і відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, дотриманням законодавства про державні закупівлі.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю, зокрема є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів; ефективним використанням коштів; дотриманням законодавства про закупівлі.

Права органу державного фінансового контролю визначені статтею 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні». Зокрема названі органи вправі: перевіряти документи, щодо проведення закупівель; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Працівники органу державного фінансового контролю зобов`язані у випадках виявлення зловживань і порушень чинного законодавства передавати правоохоронним органам матеріали ревізій, а також повідомляти про виявлені зловживання і порушення державним органам і органам, уповноваженим управляти державним майном (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»).

Як вбачається із позовної заяви, звертаючись до суду, прокурор в обґрунтування підстав представництва інтересів держави в особі Західного офісу Держаудитслужби зазнаив про те, що в ході вивчення стану додержання вимог законодавства на предмет виявлення фактів порушень при проведенні публічних закупівель та незаконного використання бюджетних коштів виявлено порушення вимог чинного законодавства у зазначеній сфері, допущене Міжгірською РДА.

Відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» прокурор набуває право на представництво інтересів держави в суді, зокрема якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно, що виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень (він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається).

В даному випадку повноваження щодо моніторингу публічних закупівель законодавчо віднесені до органів державного фінансового контролю, тобто огранів Держаудитслужби.

В ході розгляду апеляційної скарги суд встановив, що в процесі вивчення Хустською місцевого прокуратурою питання додержання законності при проведенні Міжгірською РДА закупівлі послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення С 070623 Потік - Шипіт км 0+000-2+400 Закарпатської області» встановлено, що державними органами за наявності у них відповідних прав та обов`язків, не здійснюється захист порушених інтересів держави у даних правовідносинах.

Хустською місцевою прокуратурою на адресу Управління Західного офісу Держаудитслужби у Закарпатській області було надіслано лист № 95-115 вих.19 від 11.01.2019, в якому прокуратурою повідомлено про виявлені порушення тендерного законодавства. Зазначено, що Хустською місцевою прокуратурою вбачаються підстави для захисту інтерсів держави в судовому порядку шляхом оскарження результатів торгів та укладеного за їх результатами договору з Воловецьким колективним підприємством «Агрошляхбуд». У зв`язку з наведеними обставинами Керівник місцевої прокуратури просив у найкоротші терміни надати інформацію про те, чи виявлялися Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області вказані вище порушення при проведенні закупівлі послуг у ході моніторингу чи перевірки (т. 1, а.с. 66-68).

Управління Західного офісу Держаудитслужби у Закарпатській області листом №13-07-13-17/239-2019 від 17.01.2019 повідомило прокуратуру, що перевірка публічних закупівель, які проводились Міжгірською РДА із закупівлі послуг по названому об`єкту ними не проводилась (т.1, а.с. 69).

23.01.2019 Хустська місцева прокуратура скерувала на адресу Західного офісу Держаудитслужби лист № 95-305 вих. 19, яким повідомила, що на виконання вимог частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено підстави для представництва інтересів держави в особі Західного офісу Держаудитслужби. Реалізація прокурором представницької функції в даному випадку обумовлена необхідністю визнання недійсними протоколу про результати проведення переговорної процедур закупівлі та договору про закупівлю послуг за державні кошти, укладеного між Міжгірською РДА та Воловецьким КП «Агрошляхбуд». Хустська місцева прокуратура даним листом повідомила Західний офіс Держаудитслужби, що прокуратурою в порядку господарсько-процесуального законодавства України буде подано позовну заяву до господарського суду Закарпатської області (т. 1, а.с. 70).

Як зазначалось вище, відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

На виконання вимог названої норми Закону, Хустською місцевою прокуратурою було повідомлено Західний офіс Держаудитслужби про намір вжиття заходів представницького характеру в межах повноважень, наданих ст. ст.23, 24 Закону України «Про прокуратуру».

Вищеописані обставини дають підстави для висновку, що звертаючись до суду з позовом, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив у чому полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому прокурором зазначено, що Західним офісом Держаудитслужби заходи щодо усунення порушень інтересів держави у судовому порядку не вживалися.

З наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Відповідна правова позиція викладена в пункті 5.6 постанови Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі № 910/3486/18.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 (п.6.43) зазначає, що сам факт незвернення відповідного державного органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Щодо протилежної правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18 про те, що прокурор зобов`язаний зазначити причини непроведення перевірки компетентним органом, встановити чи є непроведення контрольних заходів щодо відповідача саме неналежним виконанням ним своїх обов`язків, передбачених відповідним положенням та надати суду належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували неналежне виконання позивачем своїх обов`язків та причини, які перешкоджали захисту інтересів держави належним суб`єктом, суд зазначає, що ці висновки стосуються справи, в якій попередніми судовими інстанціями було прийнято судові рішення по суті спору, з огляду на конкретні обставини якої суд касаційної інстанції вважав наведені судами висновки передчасними.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції").

Водночас, є категорія справ, де Європейський суд з прав людини відзначив, що сторонами цивільного провадження є позивач та відповідач, яким надаються рівні права, зокрема право на юридичну допомогу. Підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян або коли потрібно захистити інтереси держави (п.35).

За таких обставин, враховуючи нездійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, незвернення до суду із відповідним позовом, колегія суддів погоджується із доводами, наведеними прокурором, про те, що у даному випадку прокурором обґрунтовано наявність підстав для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, тому висновок місцевого господарського суду про залишення без розгляду позову Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби є помилковим.

Крім того, колегія суддів зазначає, що повноваження господарського суду щодо залишення позовної заяви без розгляду врегульовані у Главі 3 «Підготовче провадження» Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, котрі необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Пунктом 1 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що господарський суд Закарпатської області 26.03.2019 виніс ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу № 907/64/19 до судового розгляду по суті (т. 1, а.с. 150-151).

Відтак, оскаржувана ухвала від 07.06.2019 року про залишення без розгляду позову Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби винесена після закриття підготовчого провадження, отже з порушенням вищезазначеної процесуальної норми.

Відповідно до частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала господодарського суду Закарпатської області від 07.06.2019 року у справі № 907/64/19 підлягає скасуванню в порядку пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 185, 226, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Закарпатської області за № 05/2-758-19вих-19 від 26.06.2019 (вх. № 01-05/2513/19 від 05.07.2019) задоволити.

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 07.06.2019р. у справі №907/64/19 скасувати.

Справу направити на розгляд до господарського суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.А. Галушко

Суддя М.Б. Желік