ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 920/1031/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко О.О. ( за довіреністю №1-1161 від 06.06.2019),

від відповідача: Шестов А.А. (за довіреністю №000416 від 12.01.2015)

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення господарського суду Сумської області від 08.05.2019 р.

у справі №920/1031/18 (суддя - Джепа Ю.А.)

за позовом акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про стягнення 3 909 363,30 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 р. позивач - акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз" звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення 3 909 363,30 грн.

Рішенням господарського суду Сумської області від 08.05.2019 р. у позові відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем поставки товару на виконання заявки №831/28-04 від 07.02.2017, факт часткового виконання зобов`язань з боку відповідача не заперечується позивачем. При цьому зазначив, що період нарахування пені визначено позивачем неправильно, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 549 970,30 грн. не підлягають задоволенню. Відносно позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 1 358393,00 грн., нарахованого відповідно до вимог п.8.1 договору зазначив про те, що факт порушення зобов`язань був відомий позивачу з 25.04.2017 року, звернувшись до суду з позовом за захистом порушеного права 27.12.2018 року позивачем було пропущено спеціальний строк позовної давності в 1 рік. встановлений ст. 258 ЦК України, з клопотання щодо поважності причин такого пропущення строку позивач не звертався.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач - акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області по справі №920/1031/18 від 08.05.2019 р. та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт того, що лист №831/28-04 від 07.02.2017 був відправлений позивачем на адресу відповідача на умовах та у спосіб, передбачений договором. Умовами договору не визначено можливість використання електронного листування замість паперових носіїв, а в реквізитах сторін не вказані електронні адреси. Окрім того зазначив, що заявка №831/28-04 від 07.02.2017 не є належним та допустимим доказом початку відліку строку 75 календарних днів, в межах яких здійснюється поставка. При розгляді справи суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявні докази про відправлення позивачем на адресу відповідача заявки вих. №2401ВИХ-17-702 від 12.10.2017, отже саме з дати відправлення такої заявки, має обраховуватись строк поставки тобто з 12.10.2017 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" та призначено справу до розгляду на 03.09.2019 року.

25.07.2019 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив рішення суду залишити без змін.

В подальшому розгляд справи відкладався.

01.10.2019 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні, 15.10.2019 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (в подальшому акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз") і публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання " 12.07.2016 укладено договір №, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався поставити і передати у власність позивачу крани, вентилі, клапани та подібні вироби до труб, котлів, резервуарів, цистерн і подібних виробів (крани, вентилі та клапани (крани кульові Ду1200-Ду1400) - "товар", найменування, кількість і ціна якого вказані у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1), а позивач зобов`язувався на умовах цього договору прийняти товар та сплатити його вартість. (а.с.15 т.1)

Згідно п.3.1. договору ціна договору згідно специфікації складає загальну суму 54 249 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 9 041 500 грн. 00 коп.

Зі змісту п.3.3. договору вбачається, що ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Обсяг закупівлі товару може зменшуватися, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків позивача (п.3.4. договору).

Відповідно до п.4.1. договору сплата вартості поставленого товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача по факту поставки окремої партії товару не пізніше 90 робочих днів з дати поставки партії товару.

Пунктом 5.1. вищевказаного договору сторони передбачили, що товар за цим договором відповідач зобов`язується поставити та передати позивачу окремими партіями за письмовими заявками покупця протягом 75 календарних днів з дати відправлення заявки покупцем.

Перехід права власності на товар позивачу відбувається в момент передачі цього товару на склад позивача (п.5.4. договору).

Згідно специфікації (Додаток 1 до договору) сторони домовились про поставку наступного асортименту товару:

1. Кран кульовий Ду1200 Ру80 ПГП ПУ в кількості 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ 5 240 000 грн. 00 коп.;

2. Кран кульовий Ду14000 Ру80 РП ПГП ПУ в кількості 5 шт., ціна за одиницю без ПДВ 5 897 500 грн. 00 коп., всього на загальну суму разом з врахуванням ПДВ - 54 249 000грн 00 коп. (а.с. 21, І том).

На виконання умов договору в період з 23.08.2016 по 21.08.2017 року відповідачем було здійснено часткову поставку товару на загальну суму 33 453 150 грн 00 коп. а саме:

-крану кульового Ду1400 Ру80 ПГП ПУ(1шт.) на суму 7 077 000 грн 00 коп;

-крану кульового ДУ1400 Ру80 ПГП ПУ(1 шт.) на суму 7 077 000 грн 00 коп;

-крану кульового Ду1200 Ру80 ПГП ПУ (1 шт.) на суму 6 288 000 грн 00 коп;

-крану кульового ДУ1200 Ру80 ПГП ПУ (1 шт) на суму 6 288 000 грн 00 коп;

-крану кульового Ду1400 Ру 80 ПГП ПУ (1 шт.) на суму 6 723 150 грн 00 коп, -

Що підтверджується видатковими накладними (а.с.24-28 т.1)

17.07.2017 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до договору, в п. 1 якої сторони домовились зменшити загальну ціну договору на 1 375 950 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ - 229 325 грн. 00 коп. (а.с.22 т.1)

Згідно п. 2 Додаткової угоди № 1 до договору п. 3.1. договору викладено в новій редакції: "Ціна договору згідно специфікації складає 52 873 050 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ - 8 812 175 грн. 00 коп." .

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №1 Додаток №1 до договору "Специфікація" викладено в новій редакції, що додається та є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди, в якій визначаються одиниці виміру, кількість і ціна Товару, та відповідно до якої здійснюється поставка товару.

Інші умови договору, що не порушено цією додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони здійснюють по них свої зобов`язання (п. 4 Додаткової угоди №1).

Згідно специфікації (Додаток 1 до Додаткової угоди №1 до договору) сторони домовились про поставку наступного асортименту товару: кран кульовий Ду1200 Ру80 РП НУ в кількості 2 шт;

кран кульовий Ду1200 Ру80 РП НУ в кількості 1 шт.;

кран кульовий Ду1400 Ру80 РП НУ в кількості 2 шт.;

кран кульовий Ду1400 Ру80 РП НУ в кількості 3 шт.; - всього на загальну суму 52 873 050 грн. 00 коп. (а.с.23 т.1).

За позицією позивача 13.10.2017 філією УМГ "Київтрансгаз" направлено на адресу відповідача заявку вих.№ 2401ВИХ-17-702 від 12.10.2017 на поставку чергової партії товару (в кількості 3 шт.: кран кульовий Ду1200 Ру80 РП НУ в кількості 1 шт.; кран кульовий Ду1400 Ру80 РП НУ в кількості 2 шт.). На виконання умов п.5.1. договору вказаний у заявці вих. № 2401 ВИХ-17-702 від 12.10.2017 товар (крани кульові) відповідач зобов`язаний був поставити у строк до 27.12.2017 (включно), проте у встановлений договором строк крани кульові (в кількості 3шт.) за вищевказаною заявкою відповідачем поставлено не було.

13.10.2017 (дата направлення заявки вих.№2401ВИХ-17-702 від 12.10.2017) по 12.07.2018 (дата закінчення строку дії договору) відповідачем в строк, визначений договором, товар був поставлений частково, всього на суму 12 696 750 грн. 00 коп., проте товар на суму 6 723 150 грн.00 коп. залишився недопоставленим, що є порушенням п.5.1 договору;

Позивач звертався до відповідача з претензією №1 від 22.05.2018 №2401ВИХ-18-1171 (а.с.41 т.1) та з претензією №2 від 07.09.2018 №2401ВИХ-18-2580 (а.с.50 т.1) про виконання зобов`язання за договором в повному обсязі та сплату пені і штрафу, проте вказані претензії були залишені відповідачем без відповіді.

Станом на 12.07.2018 відповідачем товар, передбачений договором, поставлено частково - всього на загальну суму 46 149 900грн. 00коп., з якої товар на суму 12 696 750 грн. 00 грн, поставлений з порушенням строків поставки, що підтверджується копіями видаткових накладних № 52 від 23.08.2016, №3 від 23.01.2017, №9 від 08.02.2017, № 21 від 20.03.2017, № 76 від 21.08.2017, №23 від 28.03.2018, №36 від 30.04.2018 та Актом звірки розрахунків з 12.07.2016 по 14.12.2018. (а.с.50 т.1)

Позивачем в повному обсязі сплачено за поставлений товар в строки та в обсягах, встановлених договором, що підтверджується платіжними дорученнями №23732 від 31.08.2016, №2641 від 31.01.2017, №5077 від 21.02.2017, №20063 від 19.07.2017, №26737 від 29.09.2017, № 3869 від 06.02.2018, №11533 від 20.04.2018, № 15123 від 25.05.2018. (а.с.35-38 т.1)

Однак відповідачем, в порушення умов договору та норм чинного законодавства України, зобов`язання, в обсязі та у строк, встановлені договором, належним чином не виконано.

Беручи до уваги порушення з боку відповідача зобов`язань щодо своєчасної поставки товару, позивачем на виконання п.8.1. договору нараховано штрафні санкції: пеню в розмірі 2 549 970 грн. 30 коп. за період з 28.12.2017 по 25.06.2018 та штраф в розмірі 1 359 393 грн. 00 коп., які просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем поставки товару на виконання заявки №831/28-04 від 07.02.2017, факт часткового виконання зобов`язань з боку відповідача не заперечується позивачем, період нарахування пені визначено позивачем неправильно, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 549 970,30 грн. не підлягають задоволенню. Також, при розгляді справи судом першої інстанції встановлено факт порушення права позивача з 24.04.2017, тому звернувшись з позовом за захистом порушеного права 27.12.2018, позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності в 1 рік, встановлений ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу та пені).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту умов договору, а саме пункту 5.1. - товар за цим договором відповідач зобов`язується поставити та передати позивачу окремими партіями за письмовими заявками позивача протягом 75 календарних днів з дати відправлення заявки позивачем.

Згідно п.5.2. договору товар, зазначений в специфікації, поставляється відповідачем в місця призначення по території України відокремленим підрозділам позивача згідно заявок позивача, в яких вказуються відвантажувальні реквізити, поштова адреса місця поставки та кількість товару.

Відповідач надав належні докази надсилання 08.02.2017 року (час 09 год. 34 хв. 13 сек.) на електронну поштову скриньку директора представництва публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м. Києві Курбатова Олексія Юрійовича ІНФОРМАЦІЯ_1 поштового клієнту mail.ukr.net листа від Клименка Андрія Єгоровича (ІНФОРМАЦІЯ_2) з вказівкою на тему листа: "Заявки 7 лютого на ДУ700-1400.pdf на 8 аркушах", який містив додаток: електронний документ під назвою "Заявки 7 лютого ДУ700-1400.pdf на 8 аркушах ", що підтверджується скріншотом.(а.с.161,І том)

За твердженнями позивача в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт того, що лист №831/28-04 від 07.02.2017 був відправлений позивачем на адресу відповідача на умовах та у спосіб, передбачений договором; умовами договору не визначено можливість використання електронного листування замість паперових носіїв, а в реквізитах сторін не вказані електронні адреси; заявка №831/28-04 від 07.02.2017 не є належним та допустимим доказом початку відліку строку 75 календарних днів, в межах яких здійснюється поставка.

Проте колегія суддів не погоджується з вищевказаними твердженнями позивача, зважаючи на наступне.

У відповідності до інформації, що міститься в базі даних "Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг" Українського інституту інтелектуальної власності, сторінка пошуку в якій розміщена на сайті Українського інституту інтелектуальної власності (http://base.uipv.org/searchBUL/), та п. 3.1. правил Домену.UA, доменне ім`я другого рівня "utg.ua" належить Акціонерному товариству "Укртрансгаз" на підставі свідоцтва № 39507 від 15.04.2004 року, дію якого подовжено до 15.07.2022 (№ заявки ). Таким чином, електронний документ під назвою "Заявка на відгрузку 10 лютого.pdf" направлено з поштової скриньки AT "Укртрансгаз", що зареєстрована на ім`я Клименка Андрія Єгоровича .

Крім того факт отримання вказаного електронного документа саме від позивача доводить і той факт, що на заявці №831/28-04 від 07.02.2017 року розміщено реквізит № 28 за ДСТУ 4163-2003 "Прізвище виконавця і номер його телефону", а саме: " Клименко А.Є. (044) НОМЕР_2 ".

Також в матеріалах справи міститься заява свідка - директора представництва публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м. Києві Курбатова Олексія Юрійовича, підпис якого посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аверіною Є.А., 25.03.2019 та зареєстровано в реєстрі за №6511 (а.с.293, т.1) . В зазначеній заяві гр. Курбатов О.Ю. підтверджує факт отримання заявки №831/28-04 від 07.02.2017 електронною поштою від заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання Філії "УМГ "Київтрансгаз" АТ "Укртрансгаз" Клименка Андрія Єгоровича (ІНФОРМАЦІЯ_2), яка вважалась належною та достатньою підставою для організації виготовлення та відвантаження кранів кульових по договору.

Окрім того позивачем надано витяг з реєстраційної картки з електронного журналу вихідної кореспонденції, який вівся до липня 2017 року за допомогою комп`ютерної програми руху вхідної та вихідної кореспонденції "Lotus Notes", яка містить інформацію про здійснення загальним відділом філії УМГ "Київтрансгаз" реєстрації 07.02.2017 листа за №831 (а.с.184 т.1).

В матеріалах справи також містяться належні докази здійснення відповідачем поставки товару на виконання заявки №831/28-04 від 07.02.2017, факт часткового виконання зобов`язань з боку відповідача не заперечується позивачем, тобто письмовими матеріалами справи підтверджується факт виконання умов заявки №831/28-04 від 07.02.2017 обома сторонами.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявка №831/28-04 від 07.02.2017 на поставку товару по договору є належним доказом у справі, оскільки в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження факти оформлення, підписання уповноваженою особою, реєстрації та передачі позивачем заявки №831/28-04 від 07.02.2017 виконавцю на виконання, в той час як позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що Клименко Андрій Єгорович не є заступником начальника відділу матеріально-технічного постачання позивача та що поштова адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 не закріплена за заступником начальника відділу матеріально-технічного постачання Клименко Андрієм Єгоровичем .

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що під час надсилання нової заявки №2401ВИХ-17-702 від 12.10.2017 на адресу відповідача сторони домовились про нові строки поставки, які мають обраховуватися саме з дати відправлення такої заявки, тобто з 12.10.2017, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Зі змісту ч.3 зазначеної статті вбачається, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи те, що під час укладення додаткової угоди № 1 від 17.07.2017 року сторони лише змінили загальну ціну договору шляхом зміни вартості товару, який станом на дату укладення додаткової угоди № 1 не був поставлений відповідачем, та не зазначили про скасування заявки №831/28-04 від 07.02.2017 року або ж про право позивача повторно направити заявку та зміну змісту заявки, який передбачений п. 5.2. договору, не вносячи при цьому змін до п. 5.1. договору щодо строків поставки товару, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару має розраховуватися від дати направлення заявки № №831/28-04 від 07.02.2017 та сплинув 25.04.2017.

Відповідачем не заперечується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання в частині своєчасної поставки товару. Крім того під час підписання додаткової угоди №1 до Договору в преамбулі сторони зазначили, що зміни вносяться "враховуючи коливання ціни на Крани, вентилі, клапани та подібні вироби до труб, котлів, резервуарів, цистерн і подібних виробів (Крани, вентилі та клапани (Крани кульові Ду1200-Ду1400)) (далі - Товар) на ринку України, сторони, керуючись пунктами 3.3, 12.1, 12.2 договору № від 12.07.2016, статтею 651 Цивільного кодексу України, статтею 188 Господарського кодексу України, пунктом 5 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VІІІ від 25.12.2015, (п.5 ч.5 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель"), прийшли до згоди зменшити ціну договору (без зміни кількості (обсягу) та якості товару) шляхом зменшення ціни за одиниці недопоставленого товару, передбаченого договором".

Отже судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про те, що відповідачем повинно було бути виконане зобов`язання з поставки товару з 07.02.2017 (дата відправки заявки №831/28-04 від 07.02.2017), та закінчення такого строку - 24.04.2017 (75 календарних днів з дати відправлення заявки).

Згідно ч.6. ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, з урахуванням вимог ч.6 ст. 232 ГК України, позивач мав право на нарахування пені за період з 25.04.2017 р. по 25.10.2017.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що пеня в загальному розмірі 2 549 970 грн. 30 коп. нарахована за період з 28.12.2017 по 25.06.2018, виходячи з періоду 14.10.2017 - 27.12.2017, протягом якого, за позицією позивача, мав бути поставлений товар.

Враховуючи те, що період нарахування пені визначено позивачем неправильно, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 549 970 грн. 30 коп. пені не підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 1 359 393 грн. 00 коп. штрафу, нарахованого відповідно до вимог п. 8.1. договору, який становить 7% вартості недопоставленого відповідачем товару та зазначає про те, що відповідач не поставив позивачу товар у період з 14.10.2017 по 27.12.2017.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання в частині своєчасної поставки товару підтверджується матеріалами справи а також початок прострочення виконання такого зобов`язання - з 25.04.2017.

Відповідачем під час слухання справи в суді першої інстанції заявлено клопотання про застосування до вимог позивача про стягнення штрафу наслідків спливу строків позовної давності (а.с.100-102т.1).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту ч.1 ст. 258 ЦК України вбачається, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п.1 ч.2 цієї ж статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно із ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позивач зазначає про те, що відповідач визнав свою заборгованість, підписавши Додаткову угоду №1 від 17.07.2017 до договору, що призвело до переривання перебігу позовної давності, а порушення права позивача відбулося саме з 27.12.2017, а отже позивач звернувся з позовом в межах строків позовної давності.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.

За змістом частини першої ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт порушення права позивача з 25.04.2017, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що звернувшись з позовом за захистом порушеного права 27.12.2018, позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності в 1 рік, встановлений ст. 258 ЦК України, отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 359 393 грн. 00 коп. штрафу задоволенню не підлягають.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 920/4/19 від 09.10.2019 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Сумської області від 08.05.2019 року у справі № 920/1031/18, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Сумської області від 08.05.2019 р. у справі № 920/1031/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 08.05.2019 р. у справі № 920/1031/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на позивача (апелянта).

Матеріали справи № 920/1031/18 повернути до місцевого господарського суду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 06.11.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко