ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 листопада 2019 року м. ТернопільСправа № 921/262/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" від 04.11.2019 (вх. № 852 від 04.11.2019) про відвід судді Охотницької Н.В. від участі у розгляді справи, у справі № 921/262/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд", вул. Гайова, 30, м. Тернопіль

до відповідача Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш", вул. кн. В.Великого, 29, м. Чортків, Тернопільська область

про стягнення 1 964 226,09 грн згідно договору № б/н купівлі-продажу цінних паперів від 20.04.2016

1.Судові процедури.

1.1. Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" звернулося в Господарський суд Тернопільської області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" про стягнення 1 964 226,09 грн згідно договору № б/н купівлі-продажу цінних паперів від 20.04.2016.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору від 20.04.2016 щодо оплати кредитору загальної вартості цінних паперів, зважаючи на що у відповідача виникла заборгованість, сума якої, з врахуванням відсотків річних та інфляційних нарахувань, заявлена до стягнення у судовому порядку.

1.2. Відкриття провадження у справі та рух справи.

Ухвалою від 05.06.2019 судом відкрито провадження справі №921/262/19 та призначено підготовче засідання на 03.07.2019, яке відкладено в подальшому на 17.07.2019.

Ухвалою суду від 17.07.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №921/262/19 з ініціативи суду на тридцять днів.

У підготовчому засіданні 17.07.2019 судом оголошувалась перерва до 27.08.2019, надалі до 11.09.2019.

25.09.2019, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Господарського суду Тернопільської області, у зв`язку із перебуванням судді Руденка О.В. з 09.09.2019 по 30.09.2019 на лікарняному, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 921/262/19.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 головуючим у справі № 921/262/19 визначено суддю ОСОБА_3.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.09.2019 справу № 921/262/19 прийнято до провадження суддею ОСОБА_3., постановлено розгляд даної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 24 жовтня 2019 року.

24.10.2019 суд ухвалив відкласти підготовче засідання без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про постановлення ухвали про відкладення підготовчого засідання у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, на 04 листопада 2019 року о 12:00 год.

2. Подання заяви про відвід судді, аргументи заявника.

04.11.2019 товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" подано заяву від 04.11.2019 (вх. № 852 від 04.11.2019) про відвід судді ОСОБА_3. від участі у розгляді справи № 921/262/19.

Так, відповідно до зазначеної заяви, позивач вважає, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_3., зокрема вказує, що 04.11.2019 директор позивача Олешко О.М. зустрів і поспілкувався з акціонером відповідача ОСОБА_2 , який повідомив, що він подав до Вищої ради правосуддя скаргу щодо дисциплінарного проступку судді Господарського суду Тернопільської області ОСОБА_3. у справі № 921/260/19 за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" про стягнення 6 252,99 грн заборгованості згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 20.04.2016. Зокрема, ОСОБА_2 повідомив, що на його думку, суддя ОСОБА_3. незаконно відмовила йому у доступі до правосуддя.

Після даної розмови, позивач проглянув Єдиний державний реєстр судових рішень та переконався, що дійсно мали місце факт повернення суддею ОСОБА_3. акціонеру ОСОБА_2. позовної заяви у справі № 921/260/19 та факт скасування Західним апеляційним господарським судом ухвали судді ОСОБА_3. про повернення позовної заяви, як незаконної. Ці судові справи, на думку позивача, витікають з одних правовідносин (корпоративних), а саме з незаконних рішень загальних зборів відповідача від 10.03.2016. Враховуючи вищенаведене, у позивача, як він зазначає, виник сумнів у неупередженості розгляду цієї справи суддею ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 04.11.2019, керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 228, з 233 по 235 Господарського процесуального кодексу України, визнано відвід судді ОСОБА_3. необґрунтованим та зупинено провадження у справі №921/262/19 до вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_3., складом суду, який визначається у порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019 для розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_3. по справі № 921/262/19, визначено суддю Гевко В.Л.

3. Висновок суду із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" від 04.11.2019 (вх. № 852 від 04.11.2019) про відвід судді ОСОБА_3. від участі у розгляді справи № 921/262/19, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу з огляду на таке.

3.1. Норми законодавства та судова практика, які застосував суд.

Із змісту статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно частин 2, 3 статті 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Із змісту частин 7, 8 статті 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. За загальним правилом, питання про відвід вирішується без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із змісту статті 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У відповідності до статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява № 33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п. 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) № 33958/96, п. 42 ЄСПЛ 2000-XII).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України"" заява № 33949/02, стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п.58).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (Правовий висновок у п.1.2.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №18).

3.2. Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З наведеного вище вбачається, що при розгляді справ суддею, встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше, а саме - не надано доказів протилежного.

Проте, суд вважає, що заявником у даному випадку у його заяві про відвід судді названої презумпції не спростовано, а його заява містить лише припущення про існування відповідних обставин, які не підтверджені належними і допустимими доказами.

Зокрема, як зазначалось вище, заявник - товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" у заяві про відвід судді вказує, що підставою для його звернення стало те, що 04.11.2019 директор позивача Олешко О.М. зустрів і поспілкувався з акціонером відповідача ОСОБА_2 , який повідомив, що він подав до Вищої ради правосуддя скаргу щодо дисциплінарного проступку судді Господарського суду Тернопільської області ОСОБА_3 у справі № 921/260/19 за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" про стягнення 6 252,99 грн заборгованості згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 20.04.2016. Зокрема, ОСОБА_2 повідомив, що на його думку, суддя ОСОБА_3. незаконно відмовила йому у доступі до правосуддя.

Як вказує заявник, після даної розмови, він проглянув Єдиний державний реєстр судових рішень та переконався, що дійсно було повернуто суддею ОСОБА_3. акціонеру ОСОБА_2 позовну заяву у справі № 921/260/19 та скасовано Західним апеляційним господарським судом ухвалу судді ОСОБА_3. про повернення позовної заяви, як незаконної. Ці судові справи, на думку позивача, витікають з одних правовідносин (корпоративних), а саме з незаконних рішень загальних зборів відповідача від 10.03.2016. Враховуючи вищенаведене, у позивача виник сумнів у неупередженості розгляду цієї справи суддею ОСОБА_3.

Проте, суд зазначає, що наведені заявником обставини є лише припущеннями заявника, які, на думку суду, не підтверджують наявності обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи № 921/262/19.

Так, при зверненні до суду із заявою про відвід судді заявником не додано до заяви жодних належних, допустимих, достовірних, та достатніх доказів на підтвердження того, про що він стверджує. Зокрема, доказів на підтвердження факту проявлення неупередженості судді ОСОБА_3. при розгляді справи № 921/260/19.

При цьому, суд критично оцінює у даному випадку одностороннє твердження заявника та його посилання на отримання інформації із приватної розмови позивача, адже, вказане, також, не підкріплено заявником жодним належним доказом. Таким чином, підставою для відводу у даному випадку є заява заявника, яка ґрунтується лише на його особистих твердженнях та на його припущеннях без подання ним доказів.

Не доведено, на думку суду, заявником і того факту, як інформація про порядок розгляду та процесуальні рішення прийняті в межах іншої справи № 921/260/19 пов`язані та можуть підтверджувати неупередженість судді при розгляді даної справи № 921/262/19.

Щодо тверджень позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" стосовно наявних у нього сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_3. при розгляді справи №921/262/19, які виникли після перегляду у ЄДР судових рішень ухвали про повернення акціонеру ОСОБА_2 позовної заяви у справі №921/260/19 без розгляду, суд зазначає таке.

Заявник вважає, що повернення суддею позивачу позовної заяви без розгляду є підставою вважати, що позивачу таким чином незаконно відмовляють у доступі до правосуддя.

Проте, суд не може погодитись із таким твердженням заявника, вважаючи його помилковим та таким, яке не узгоджується із положеннями процесуального закону.

Зокрема, згідно до частини 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Частиною 7 ГПК України передбачено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду, суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Із змісту наведеного, позивач, після повернення йому судом позовної заяви без розгляду, не позбавлений права на повторне звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення її недоліків або має право на її оскарження.

При цьому, як вбачається із постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 № 921/260/19, підставою скасування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 29.05.2019 у справі №921/260/19 стало те, що повертаючи 29.05.2019 позовну заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції не врахував, того, що в останній день 10-денного строку на усунення недоліків, який припадає на 27.05.2018, скаржник мав право надіслати відповідні документи до суду засобами поштового зв`язку до закінчення цього строку (27.05.2018р. до 24 години), а пересилання поштових відправлень (місцевої рекомендованої - по м. Тернопіль) займає не менше 3 днів.

При цьому, у постанові від 05.08.2019, апеляційною інстанцією не зазначено жодних висновків щодо неупередженості судді ОСОБА_3. у розгляді справи №921/260/19.

3.3. Висновок суду.

Як визначено статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 ГПК України).

Із змісту статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Приписами статті 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 статті 86 ГПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд вважає, що подана товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" заява від 04.11.2019 (вх. № 852 від 04.11.2019) про відвід судді ОСОБА_3. від участі у розгляді справи № 921/262/19, ґрунтується виключно на припущеннях заявника не підтверджених доказами та його помилковому трактуванні положень процесуального закону в частині наслідків повернення позовної заяви без розгляду.

Суд вважає, що заявником не наведено жодної належної, обґрунтованої обставини для відводу судді в розумінні статей 35, 36 ГПК України, як і не подано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на їх підтвердження, зокрема і щодо неупередженості судді ОСОБА_3. у розгляді справи №921/262/19.

Таким чином, дослідивши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" від 04.11.2019 (вх. № 852 від 04.11.2019) про відвід судді ОСОБА_3. від участі у розгляді справи № 921/262/19 та мотиви викладені позивачем у вказаній заяві, суд відмовляє у її задоволенні.

Частиною 11 статті 39 ГПК України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно до частини 2 статті 254, статті 255 ГПК України дана ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 42, 35, 36, 38, 39, з 73 по 80, 86, з 232 по 235 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільрембуд» від 04.11.2019 (вх. № 852 від 04.11.2019) про відвід судді ОСОБА_3. від участі у розгляді справи № 921/262/19, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 06.11.2019 та в порядку частини 2 статті 254, статті 255 ГПК України, оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко