ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 м.Дніпро Справа № 904/2287/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2019 (суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/2287/19

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 16 777 грн. 40 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на свою користь 14 135 грн. штрафу за невірну зазначену масу вантажу у залізничній накладній та 2 642 грн. 40 коп. заборгованості з оплати робіт з переважування та відвантаження надлишків вантажу з вагону.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2019 у справі №904/2287/19 позов задоволено; з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" стягнуто 14 135 грн. штрафу, 2 642 грн. 40 коп. заборгованості з оплати робіт з переважування та відвантаження надлишків вантажу та 1921 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідачем неправильно зазначено масу вантажу у вагоні №56451131 згідно з накладною №46750006, що зафіксовано комерційним актом №482004/580 від 04.12.2018, який містить всі необхідні відомості відповідно Правил складання актів.

Враховуючи те, що відомості про масу вантажу у залізничну накладну №46750006 внесено Приватним акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", то у залізниці відсутній обов`язок перевірки відповідності вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення.

Місцевим господарським судом відхилені заперечення відповідача проти позову та зазначено про відсутність достатніх правових підстав для зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню з відповідача, із посиланням на те, що недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено (наведене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17).

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2019 у справі №904/2287/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті рішення місцевим господарським судом помилково не застосовані приписи частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 233 Господарського кодексу України, а саме не надано належної оцінки заявленому клопотанню відповідача про зменшення розміру штрафу та наявності підстав для задоволення такого клопотання.

Також апелянт посилається на те, що комерційним актом не встановлено факту внесення неправдивих відомостей до залізничної накладної, а лише встановлено невідповідність між масою вантажу, зазначеною у накладній та фактичною масою вантажу, за результатами зважування засобами вагоновимірювальної техніки, технічний паспорт якої не досліджено судом належним чином.

Апелянт також звертає увагу на те, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки доводам відповідача про безпідставність нарахування позивачем збору за маневрову роботу, а саме не зазначений час початку та закінчення такої роботи, що ставить під сумнів правильність нарахування її вартості.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2019 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Подобєд І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2019 у справі №904/2287/19, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

25.09.2019 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Вважає безпідставними доводи апелянта щодо неправильного застосування норм матеріального права, оскільки вантаж прийнято до перевезення без перевірки у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також позивач не погоджується із доводами апелянта щодо технічного паспорту ЗВВТ, стверджує, що всі записи до технічного паспорту зроблені відповідно до інструкцій, а зважування проводилось в статичному стані із зупинкою вантажу, що і зафіксовано у комерційному акті, тому виявлена невідповідність вантажу є підставою для накладення на відповідача штрафу.

Враховуючи, що перевірка правильності зазначеної маси вантажу відбувалася на транзитній станції, із дотриманням певної процедури, позивач не погоджується із доводами апелянта щодо неправомірності нарахованого збору за маневрові роботи під час зважування вагону.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 03.12.2018 Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" згідно з накладною №46750006 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці було відправлено вагон №56451131 з вантажем вугілля.

04.12.2018 на проміжній станції Покровськ на підставі акту загальної форми №33000 від 04.12.2018 станції Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону №56451131, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 04.12.2018 і складено акт загальної форми 2087 в/ст від 04.12.2018 та комерційний акт №482004/580 від 04.12.2018.

Відповідно до комерційного акту №482004/580 від 04.12.2018 під час комісійного зважування на 150 т. статичних вагах станції (повірка 24.07.2018) вагону №56451131, відправленого за накладною №46750006, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа на 1850 кг. та понад вантажопідйомність вагону на 1500 кг. Після дозування надлишок вантажу з вагону №56451131 перевантажено у вагон №6861378.

Вагон № 56451131 за досильною накладною №53160727, в графі 49 якої зробленої відмітку про складання комерційного акту №482004/580 від 04.12.2018, був відправлений на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 11.12.2018 о 08:00 год., що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 та 53 зазначеної накладної.

Вагон № 68613785 з перевантаженим в нього надлишком вугілля в кількості 1900 кг був також відправлений за досильною накладною №53200986 на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 09.12.2018 о 00:00 год., що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 та 53 зазначеної накладної.

З технічного паспорту ЗВВТ № 82, вбачається що згідно пункту 3 - швидкість пересування на вагонних вагах під час зважування 0 км/год, тобто зважування на них можливо провести тільки під час повної зупинки.

Згідно паспорту №146 351.02.00.001 ПС технічної документації Товариства з обмеженою відповідальністю "Грам" "Контролер предназначен для взвешивания железнодорожных вагонов в статике" та технічного паспорту ЗВВТ № 82 ваги є статичними вагами ВВЕТ (ваги вагонні електронні тензометричні) 150 ДП, це підтверджує можливість проведення зважування лише в статистичному стані, тобто з зупинкою.

В комерційному акті №482004/580 від 04.12.2018 зазначено, що комісійне зважування вагону № 56451131 проводилось по станції Покровськ на 150 т. статичних вагах станції (повірка 24.07.2018).

Згідно з розділом Д комерційного акту №482004/580 від 04.12.2018 за результатами проведеної комісійної перевірки маси вантажу у вагоні, встановлено: в документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагова 21 800 кг., маса нетто 68 650 кг; при подаванні вагону на 150т статичні ваги станції повірені 24.07.2018 виявлено: маса брутто вагова склала 92 300 кг., тара вагова з ПД 21 800 кг, маса вантажу нетто 70 500 кг, що більше документа на 1 850 кг та понад ВП 1 500 кг; поверхня стажу нарівні бортів розрівняна, маркування повздовжніми борознами над 1 люком скос 100смх280смх40-50 см; люки закриті, течі вантажу немає; вагон прибув в технічному стані справний; зав. вантажним двором по штату відсутній.

Згідно з Інструкцією з ведення станційної комерційної звітності, затвердженою наказом Укрзалізниці від 04.06.2003, № 147-ІД у розділі №60, пункт 2 (додатку 72), акт загальної форми підписується особами, що брали участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання актів, але не менше ніж двома особами.

Згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України, затвердженими наказом Мінтрансм України від 09.12.2002 №873 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за №1030/7318 у розділі 28 "Правила складання актів" пункту 3, вказано, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, акти загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

Відповідно до накладної №46750006 відправником вантажу є Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля"; маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці (підтверджується графою 24 перевізних документів), завантаження проводилося вантажовідправником. Зазначені відмітки є в перевізних документах.

Матеріалами справи підтверджується, що 24.01.2019 за вх. № М Дон Філія 1/618 на адресу Регіональної філії "Донецька залізниця" з Дніпровської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії "Придніпровська залізниця" надійшов лист з додатками (накопичувальна картка № 14129075 (14121047), акти загальної форми 2113 в/ст, 390) для подальшої роботи по стягненню нарахованих платежів в претензійно-позовному порядку разом зі стягненням штрафу за невірно зазначену масу вантажу по вагону № 56451131 (ком. акт №482004/580).

Акт загальної форми 2113 в/ст був складений по станції Покровськ 06.12.2018 у зв`язку з затримкою вагону № 56451131, який прямував за накладною №46750006 (відправник вантажу Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля") та проведенням робіт, пов`язаних з його переваженням та відвантаженням надлишку вантажу в вагон №68613785, за що були нараховані платежі без урахування ПДВ.

Акт загальної форми 2113 в/ст був направлений для стягнення нарахованих платежів на станцію відправлення Миколаєвка - Донецька РФ "Придніпровська залізниця", де сформовано накопичувальну картку №14129075 (14121047), внесені суми додаткових зборів на підставі акту загальної форми 2113 в/ст за роботи, пов`язані з переважуванням та відвантаженням надлишків вантажу з вагону № 56451131 і у відповідності з вимогами статей 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладних масу вантажу відповідачу нарахований штраф у розмірі п`ятикратної плати за всю відстань перевезення. Накопичувальну картку №14129075 (14121047) на суму 3 116,80 грн. представник вантажовласника підписав із застереженням щодо внесених сум додаткових зборів в розмірі 2 202,00 гри. не погодився, а прийняв до оплати лише суму 914,80 грн.

Філією "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" згідно переліку №20181215 від 15.12.2018 з розрахункового рахунку НОМЕР_1 Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" по накопичувальній картці № 14129075 списано 1097,76 грн. (914,80 грн. та 182,96 ПДВ).

Враховуючи те, що накопичувальну картку № 14129075 (14121047) представник вантажовласника - Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" підписав із застереженням, щодо сум додаткових зборів в розмірі 2202,00 грн. не погодився, а була списана тільки сума 1097,76 грн. (914,80 грн. та 182,96 грн. -ПДВ), тому позивач разом зі стягненням штрафу просить стягнути з відповідача несплачену суму в розмірі 2 642,40 грн. з ПДВ (2 202,00 грн. - внесену до накопичувальної картки № 14129075 (14121047) та 440,40 грн. - ПДВ) на підставі акту загальної форми станції Покровськ від 06.12.2018 № 2113 в/ст.

Згідно даних, зазначених у залізничній накладній №46750006, провізна плата щодо вагону №56451131 становить 2 827, 00 грн.

Відповідно до статей 118 та 122 Статуту залізниць України позивачем нарахований та заявлений до стягнення штраф в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення у сумі 14 135, 00 грн.

Предметом спору є стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у залізничній накладній №46750006 та 2 642, 40 грн. заборгованості з оплати робіт з переважування та відвантаження надлишків вантажу з вагону №56451131.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 3 статті 909 Цивільного кодексу України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (стаття 920 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно з частиною 1 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 статті 24 Статуту передбачено право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У відповідності до приписів статті 37 Статуту та пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажів визначається відправником.

Приписами статті 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно зі статтею 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Штраф, відповідно до статті 118 Статуту залізниць України, стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Зі змісту залізничної накладної №46750006 (графа 55) вбачається, що маса вантажу визначена відправником у вагоні №56451131 у розмірі 68 650 кг (графа 24).

Місцевим господарським судом встановлено, що неправильне зазначення маси вантажу вантажовідправником у вагоні №56451131 засвідчено актом загальної форми №2087 від 04.12.2018 та комерційним актом №482004/580 від 04.12.2018

Враховуючи те, що відомості про масу вантажу у залізничну накладну №46750006 внесено Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", місцевий господарський суд дійшов до висновку, що у залізниці відсутній обов`язок перевірки відповідності вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись на те, що комерційним актом не встановлено факту внесення неправдивих відомостей до залізничної накладної, а лише встановлено невідповідність між масою вантажу, зазначеною у накладній та фактичною масою вантажу, за результатами зважування засобами вагоновимірювальної техніки технічний паспорт якої не досліджено судом належним чином.

Апеляційний господарський суд відхиляє вказані доводи апелянта, оскільки згідно з паспортом № 146 351.02.00.001 ПС технічної документації ТОВ "Грам" та технічного паспорту ЗВВТ № 82 ваги є статичними вагами ВВЕТ (ваги вагонні електронні тензометричні) 150 ДП (на яких проводилось зважування), що підтверджує можливість проведення зважування лише в статичному стані, тобто із зупинкою.

Як зазначено у комерційному акті, зважування проводилось із зупинкою вагону, тобто відповідно до технічних вимог для вагонних ваг, на яких здійснено зважування.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо невставновлення комерційним актом факту неправильності зазначеної маси вантажу у перевізних документах, оскільки актом зафіксовано невідповідність маси вантажу, зазначеної в документах, із фактичною, оскільки зважування вантажу при прийнятті до перевезення залізницею не здійснюється, проте в силу статті 24 Статуту залізниць України залізниця не позбавлена права на перевірку його маси під час перевезення, що і було здійснено позивачем за допомогою статичних ваг.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

06.08.2019 відповідач подав до суду заяву про зменшення суми стягуваного штрафу до 2 827,00 грн.

Місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу з посиланням на відсутність достатніх правових підстав.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду та вважає, що судом неправильно застосовано приписи статті 233 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Між тим, зменшення розміру санкцій відповідно до статті 233 Господарського кодексу України є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується з огляду на встановлені судом обставини, які можуть бути враховані при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкції.

Стаття 24 Статуту залізниць України встановлює вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена статтями 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Оскільки відповідальність за неправильно зазначену масу вантажу встановлена у статті 122 Статуту залізниць України, незалежно від того занижені її показники, чи завищені, місцевим господарським судом правильно відхилено посилання відповідача на ці обставини у якості підстави для зменшення ступеня вини відповідача у вчиненому правопорушенні.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що спірний штраф нарахований за порушення відповідачем порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

При цьому, апеляційний суд, також вважає за необхідне зазначити, що позивачем належними доказами, зокрема залізничною накладною №46750006, досильною накладною № 53160727, актами загальної форми 2113 в/с, 309 та комерційним актом № 4820004/580 від 04.12.2018 доведено завантаження відповідачем вантажу у вагон № 56451131 понад його вантажопідйомність, що є підставою для стягнення з відправника вантажу штрафу у розмірі, визначеному статтею 118 Статуту залізниць України.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2019 у справі №904/2287/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2019 у справі №904/2287/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд