ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

29 жовтня 2019 року м.Тернопіль Справа №921/556/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ГРУП ЛТД-ЗАХІД», смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Селянського фермерського господарства «ЛЕВАДА», с.Постолівка Волочиського району Хмельницької області,

про стягнення 48306,44грн,

за участю представників:

позивача: Кордас Ж.А., адвокат, ордер серії ХМ №002570 від 23.08.2019;

відповідача : не з`явився;

третя особа: не з`явився.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Позивач Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», м.Київ, звернувся 27.08.2019 (згідно накладної на поштове відправлення №601) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ГРУП ЛТД-ЗАХІД», смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, про стягнення 40430,59грн боргу, 739,78грн інфляційних нарахувань, 428,42грн 3% річних, 4786,65грн пені та 1921грн судового збору, посилаючись на умови договору поруки №138 від 18.04.2019, за яким ТОВ «ВЕСТ ГРУП ЛТД-ЗАХІД» виступило поручителем перед позивачем за виконання Селянським фермерським господарством «ЛЕВАДА» зобов`язань за договором фінансового лізингу №22-15-9ств-пл/32 від 14.02.2015 зокрема, щодо строків, термінів та розмірів лізингових платежів, сплати неустойки, індексу інфляції, відсотків річних, збитків та інших умов відповідно до договору фінансового лізингу, а також щодо виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.03.2019 у справі №924/72/19. Враховуючи невиконання фермерським господарством як боржником рішення суду від 05.03.2019 у примусовому порядку та з метою захисту майнових інтересів, ПАТ «НАК «Украгролізинг» звернувся з даним позовом до поручителя.

Ухвалою від 03.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 01.10.2019. Однак, у зв`язку з перебуванням судді Андрусик Н.О. у відрядженні з 01.10.2019 по 03.10.2019, судове засідання переносилося на 10.10.2019, про що повідомлено учасників справи (ухвала від 27.09.2019).

Згідно ухвали від 10.10.2019, враховуючи неявку представника відповідача та відсутність доказів належного повідомлення про судове засідання третьої особи, судове засідання було відкладено на 29.10.2019.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позові з посиланням на долучені до матеріалів справи та додатково надані докази.

Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився, відзиву на позов не подав. Натомість, 29.10.2019 на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача №5 від 29.10.2019 (вх.№19573) про відкладення судового засідання для надання додаткового терміну на подання відзиву на позов. Дане клопотання суд залишає без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно п.1.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28 «надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом».

За ч.1 ст.7 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Однак, лист, яким відповідачем направлено на електронну адресу Господарського суду Тернопільської області () клопотання №5 від 29.10.2019, електронним цифровим підписом не скріплено (довідка загального відділу суду від 29.10.2019), а тому таке клопотання вважається не підписаним, у зв`язку з чим його слід залишити без розгляду на підставі ч.ч.2, 4 ст.170 ГПК України.

Уповноважений представник третьої особи жодного разу в судові засідання не з`явився, будь яких пояснень по суті позову чи клопотань в порядку господарського процесуального законодавства не подав. Поштові відправлення, яким відповідачу на адресу, вказану у позові та Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлялися ухвали суду від 03.09.2019 про відкриття провадження у справі, від 27.09.2019 про призначення судового засідання відділенням поштового зв`язку повернуто без вручення адресату із зазначенням причини «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат відсутній» (довідки від 19.09.2019, 10.10.2019), відповідно.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвали для вчинення відповідних дій за належною адресою, та які повернулися до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвал суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі №910/15442/17, від 10.09.2018 у справі №910/23064/17, від 24.07.2018 у справі №906/587/17).

Поряд з цим матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення третій особі поштового відправлення, яким на його адресу направлялася ухвала суду від 17.09.2019 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Наведене свідчить про обізнаність Селянського фермерського господарства «ЛЕВАДА» про розгляд судом даного спору. Суд вважає, що Господарство зволікає в отриманні поштової кореспонденції по справі та не вчиняє дій для отримання відомостей про хід здійснення розгляду справи судом, в тому числі не заявляє будь яких клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України, а також не з`являється у судові засідання. Наведене дає підстави дійти висновку про належне повідомлення третьої особи про розгляд даної справи.

Таким чином, оскільки сторони та третя особа були повідомлені належним чином про судове засідання, зважаючи на відсутність клопотань, надання сторонам достатнього часу для підготовки заяв по суті спору, враховуючи закінчення строку, визначеного ст.248 ГПК України, заслухавши думку представника позивача, суд вважає за можливе розглянути спір в даному судовому засіданні за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додатково представлені докази в сукупності, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд встановив таке.

14.02.2015 між Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» як Лізингодавцем та Селянським (фермерським) господарством «Левада» як Лізингоодержувачем укладено договір фінансового лізингу №22-15-9 ств-пл/32 (далі договір лізингу), відповідно до умов якого Лізингодавець зобов`язався на письмове замовлення Лізингоодержувача, для його потреб придбати у постачальника обраний останнім предмет лізингу згідно Порядку використання коштів державного бюджету, що спрямовуються на придбання вітчизняної техніки і обладнання для агропромислового комплексу на умовах фінансового лізингу та заходи за операціями фінансового лізингу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 №1904, а саме: трактор «ХТЗ-17221-21-32», та передати його по акту прийому-передачі Лізингоодержувачу у користування на визначений договором строк, а останній зобов`язався з моменту підписання акту прийому-передачі предмету лізингу своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі згідно погодженого сторонами графіку (п.п.1.1, 2.1, 2.2, 3.4.3, 4.1, 4.3, 4.4 договору, додатки №№1, 2 до договору лізингу).

Відповідно до п.4.4 Договору розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюються додатком до договору «Графік сплати лізингових платежів».

У пункті 8.1 Договору сторони домовились і встановили, що за порушення строків сплати лізингових платежів Лізингоодержувач за кожний календарний день прострочення від несплаченої суми сплачує Лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня.

Згідно п.9.1 даний договір лізингу набрав чинності з моменту його підписання і діяв до закінчення строку лізингу.

Пунктами 10.3, 10.4, 10.10 договору передбачено, що строк позовної давності за цим договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, трьох процентів річних та індексу інфляції - 10 років. Правовідносини між сторонами, не врегульовані договором, регулюються законодавством. Всі зміни до договору здійснюються у письмовій формі шляхом укладення додаткового договору або обміну листами.

У додатку №1 до договору від 14.02.2015 сторонами, зокрема, погоджено найменування, кількість, ціну і вартість Предмета лізингу, а саме: трактор «ХТЗ-17221-21-32», у кількості 1 одиниці, загальною вартістю 653580,00грн, терміном на 5 років.

У додатку №2 до Договору від 14.02.2015 сторонами погоджено графіки сплати лізингових платежів за трактор. На виконання договору лізингу позивач 24.02.2015 за Актом прийому-передачі передав Селянському (фермерському) господарству «Левада» обраний ним предмет лізингу - трактор ХТЗ-17221-21-32, зав.№5749.

05.03.2019 на підставі рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №921/72/19 задоволено позов ПАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» про стягнення з Селянського (фермерського) господарства «Левада» 40430,59грн основного боргу, 4786,65грн пені, 428,42грн - 3% річних за період з 28.08.2017 по 04.02.2019, 739,78грн інфляційних втрат за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року та 1921грн судового збору, у зв`язку з несвоєчасним внесенням лізингових платежів за договором лізингу №22-15-9 ств-пл/32в від 14.02.2015. Дане рішення від 05.03.2019 набрало законної сили 01.04.2019, про що судом видано наказ.

Таким чином, даним судовим рішенням у господарській справі №921/72/19 встановлено наявність простроченої заборгованості СФГ «Левада» за договором лізингу №22-15-9 ств-пл/32в від 14.02.2015; підтверджено правомірність нарахування 739,78грн інфляційних втрат, 428,42грн - 3% річних та 4786,65грн пені; на СФГ «Левада» покладено обов`язок по відшкодуванню 1921грн судового збору за розгляд справи у господарському суді.

Дані обставини встановлено судом при розгляді господарської справи №924/72/19 щодо тих самих осіб, що беруть участь в цій справі (Селянського (фермерського) господарства «Левада» та ДПАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»), тому в силу приписів ч.4 ст.75 ГПК України вони не потребують повторного доказування заново.

02.08.2019 приватним виконавцем Лабчуком P.M. відкрито виконавче провадження ВП №59703532 з примусового виконання рішення суду від 05.03.2019, яке згідно постанови від 02.08.2019 об`єднано у зведене виконавче провадження №57875864.

На момент подання позову та прийняття рішення судом у даній справі за наказом господарського суду від 01.04.2019 стягнення в межах зазначеного виконавчого провадження не здійснювалося (інформація приватного виконавця №1720 від 05.08.2019 та №2013 від 10.09.2019).

Як стверджує позивач, та це вбачається з наявних у справі доказів, посилаючись на зміну кон`юнктури ринку, можливість виникнення труднощів із погашенням боргу та сплатою лізингових платежів, СФГ «Левада» листом №3 визнало суму боргу за договором фінансового лізингу №22-15-9 ств-пл/32 від 14.02.2015 та просило позивача укласти договір поруки за вказаними зобов`язаннями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вест Груп ЛТД-Захід», враховуючи згоду останнього, про що свідчить лист №18 від 18.03.2019.

18.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вест Груп ЛТД-Захід», як Поручителем, та Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», як Кредитором, укладено договір поруки №138 (далі договір поруки), за умовами якого Поручитель поручився перед Кредитором у повному обсязі, солідарно, за виконання Селянським (фермерським) господарством «Левада» (Боржником) зобов`язань, що виникають із основного договору договору фінансового лізингу №22-15-9 ств-пл/32 від 14.02.2015 (з урахуванням додаткових договорів та додатків до нього), укладеного між Кредитором як Лізингодавецем та Боржником як Лізингоодержувачем в основному договорі, в тому числі, але не виключно, зобов`язань щодо: строків/термінів та розмірів сплати лізингових платежів, сплати визначеної неустойки, індексу інфляції, відсотків річних, збитків та будь-яких інших умов відповідно до умов основного договору; виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.03.2019 у справі №924/72/19 про стягнення з Боржника на користь Кредитора 48306,44грн, з яких: 40430,59грн боргу, 4786,65грн пені, 428,42грн 3% річних, 739,78грн інфляційних втрат та 1921грн судового збору (п.п.1.1, 1.1.1, 1.1.2 договору поруки). Згідно п.2.1 договору поруки, дані зобов`язання Поручителя перед Кредитором не обмежуються певною сумою та встановлюються в повному обсязі, визначеному в Основному договорі та рішенні Господарського суду Хмельницької області від 05.03.2019 у справі №924/72/19.

У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником своїх зобов`язань за Основним договором, Кредитор вправі звернутися з вимогою про усунення таких порушень та виконання зобов`язань за Основним договором як до Боржника так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором (п.3.1 договору поруки).

Поручитель зобов`язується самостійно усунути допущені боржником порушення (виконати зобов`язання боржника) за Основним договором, що визначений у п.1.1 договору, в тому числі, але не виключно, сплатити суму заборгованості, а в разі наявності неустойку, збитки на поточний рахунок кредитора, у термін не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту звернення кредитора з вимогою про усунення порушень (виконання зобов`язання) за Основним договором (п.3.2 договору поруки).

У п.3.3 договору поруки сторони домовилися, що звернення Кредитора до Поручителя з вимогою про усунення порушень (виконання зобов`язань) за Основним договором вважається: цінний лист з описом вкладення, надісланий на адресу Поручителя, що зазначена у Договорі, або рекомендований лист, надісланий на адресу Поручителя, що зазначена у Договорі, або електронний лист, надісланий на електронну пошту Поручителя, що зазначена у Договорі. Датою такого звернення є дата відмітки (штемпелю) пошти про відправку вказаних листів на адресу, що зазначена у Договорі, або дата відправки електронного листа.

Відповідно до п.3.4 договору поруки, у випадку порушення боржником зобов`язань, що випливають із Основного договору, у Поручителя виникають всі обов`язки Боржника і Поручитель відповідає солідарно з Боржником перед Кредитором всім своїм майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути накладено стягнення згідно з чинним законодавством України (п.5.6 договору поруки).

Порушенням Основного договору (договору лізингу) є невиконання або неналежне виконання зобов`язань Боржника за Основним договором (п.4.1 договору поруки).

У п.5.1 договору поруки зазначено, що порука припиняється у разі виконання Основного договору у повному обсязі.

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (повноважними представниками Сторін) та діє до моменту припинення поруки відповідно. Закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення та виконання зобов`язань за Основним договором (п.п.5.1, 5.2 договору поруки).

Оскільки Боржником (СФГ «Левада») порушено умови Основного договору в частині сплати чергових лізингових платежів, згідно графіку, визначеного до договору лізингу, позивачем надіслано Поручителю за даними зобов`язаннями Господарства - ТОВ «Вест Груп ЛТД-Захід» вимогу №166 від 24.07.2019 про усунення порушень та виконання зобов`язань за основним договором, а саме у термін не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту звернення Кредитора з вимогою сплатити на його поточний рахунок заборгованість СФГ «Левада» за Основним договором фінансового лізингу №22-15-9 ств-пл/32 від 14.02.2015 за рішеннями Господарського суду Хмельницької області від 05.03.2019 у справі №924/72/19, котра отримана товариством 26.07.2019 (за результатами відстеження поштового відправлення №027), проте залишена без відповіді та задоволення.

Наведене послугувало підставою звернення ДПАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» з даним позовом про стягнення з Поручителя заборгованості , стягнутої за судовим рішенням, з посиланням на умови договору поруки та невиконання Основного договору Боржником.

Разом з тим, судом встановлено, що 12.09.2019 Господарським судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі №924/848/19, котре за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 03.10.2019, про стягнення солідарно з СФГ «Левада» та ТОВ «Вест Груп ЛТД-Захід» на користь ДПАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» 58956,99грн основного боргу, 4302,73грн пені, 347,78грн інфляційних втрат, 367,38грн - 3% річних за період з 26.02.2019 по 24.07.2019 за договором фінансового лізингу№22-15-9 ств-пл/32 від 14.02.2015 та договором поруки №138 від 18.04.2019. Отже, обставини, встановлені при розгляді справи №924/848/19. в тому числі щодо чинності та дійсності правочинів, що є підставою позовних вимог, мають преюдиційне значення при розгляді Господарським судом Тернопільської області даної справи, оскільки стосуються одних і тих самих сторін.

Оцінивши подані докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому, суд виходив з такого.

Згідно із ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, з якою кореспондується ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, сторони повинні вжити усіх заходів для виконання належним чином та в установлений договором чи законом строк взятих зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Пунктом 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч.1 ст.16 Закону).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як убачається з матеріалів справи, 30.12.2015 між державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (лізингодавець) та селянським (фермерським) господарством "Левада" (лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу №22-15-9 ств-пл/32 від 14.02.2015, відповідно до умов якого лізингодавець передає лізингоодержувачу у користування, строком на 5 років предмет лізингу - тракторХТЗ-17221-21-32, зав.№5749, а останній повинен сплачувати за це лізингові платежі на умовах договору (п.1.1 договору).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.03.2019 у справі №924/72/19, котре набрало законної сили, встановлено факт неналежного виконання Боржником фермерським господарством «Левада» зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо сплати лізингових платежів згідно Графіку на суму 48306,44грн, з яких: 40430,59грн боргу, 4786,65грн пені, 428,42грн 3% річних, 739,78грн інфляційних втрат та 1921грн судового збору (п.п.1.1, 1.1.1, 1.1.2 договору поруки). Дане рішення є невиконаним Боржником.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою (ст.546 ЦК України).

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель зобов`язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (ст. 554 Цивільного кодексу України).

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України).

До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання (ст.556 Цивільного кодексу України).

Зі змісту зазначених норм випливає, що договір поруки не покладає на боржника якогось нового обов`язку, крім того, який він вже має перед кредитором по основному зобов`язанню, а лише створює ймовірність переходу прав та обов`язків останнього до поручителя у разі виконання ним зобов`язання, забезпеченого порукою.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України).

Приписами чинного законодавства не передбачено окремих умов, які сторони повинні визначити та погодити під час укладання договору поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «Вест Груп ЛТД-Захід» (поручитель) та державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (кредитор) укладено договір поруки №138, відповідно до п.1.1 якого, поручитель поручився перед кредитором у повному обсязі, солідарно, за виконання селянським (фермерським) господарством «Левада» (боржник) зобов`язань, що виникають із договору фінансового лізингу №22-15-9 ств-пл/32 від 14.02.2015 (з урахуванням додаткових договорів та додатків до нього (далі Основний договір)), укладеним між кредитором (в Основному договорі лізингодавець) та боржником (в Основному договорі лізингоодержувач).

З матеріалів справи вбачається, що державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» зверталося в порядку п.3.1 договору поруки до поручителя ТОВ «Вест Груп ЛТД-Захід» з вимогою №166 від 24.07.2019 про усунення порушень та виконання зобов`язань за основним договором.

Як вбачається із витягів з сайту Укрпошти вимога була отримана поручителем 26.07.2019, однак залишена без реагування.

У разі укладення договору поруки, який забезпечує виконання одного зобов`язання, виникає самостійне зобов`язання, сторони якого (поручитель) перебувають у правовідносинах з боржником, і поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

За таких обставин кредитор, на підставі положень ст.543 ЦК України, має право на свій розсуд вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В даному випадку Кредитор заявив позов до поручителя, що не суперечить положенням ст. 543 ЦК України та умовам договору поруки №138 від 18.04.2019 (п.п.1.1, 2.1, 3.4).

Як зазначено вище, Господарським судом Хмельницької області у справі №924/72/19 встановлено, що заборгованість в сумі 48306,44грн, що виникла з договору фінансового лізингу від 14.02.2015 та котру стягнуто судом Боржником - СФГ «Левада» не погашено. Виконання даного зобов`язання забезпечено шляхом укладення договору поруки №138, де відповідач у справі - ТОВ «Вест Груп ЛТД-Захід» виступив Поручителем, утім також вимогу Кредитора залишив без задоволення, тобто не виконав зобов`язання щодо погашення існуючої заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що Боржник (СФГ «Левада») та поручитель (відповідач у справі) несуть відповідальність за порушення умов Основного договору солідарно, а ДПАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» має право вимагати виконання обов`язку, зокрема від кожного з боржників, окремо.

Оскільки порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, рішення Господарського суду Хмельницької області №924/72/19 від 05.03.2019, яким встановлено суму боргу СФГ «Левада» за основним договором (договір фінансового лізингу №22-15-9 ств-пл/32 від 14.02.2015), залишається не виконаним, вимогу позивача №166 від 24.07.2019 відповідачем залишено без відповіді та задоволення, чим порушено п.3.2 договору поруки, тому вимоги позивача до ТОВ «Вест Груп ЛТД-Захід» як до поручителя СФГ «Левада» за виконанням зобов`язань, що виникають із договору фінансового лізингу №22-15-9 ств-пл/32 від 14.02.2015, є правомірними, обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору (1921грн, сплачених платіжним дорученням №8601 від 20.08.2019), в силу ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача у справі.

В судовому засіданні 29.10.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Керуючись ст.ст.4, 7, 11, 13, 42, 46, 50, 73-79, 91, 123, 129, 222, 238, 240,241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Груп ЛТД-Захід» (вул.Шевченка, 48, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 42408968) на користь Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (вул. Мечникова, 16-А, м.Київ, ідентифікаційний код 30401456) 40430,59грн боргу, 739,78грн інфляційних нарахувань, 428,42грн 3% річних, 4786,65грн пені, 1921,00грн судового збору та 1921,00грн в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 04.11.2019.

Суддя Н.О. Андрусик