СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. Справа № 922/1138/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Чернота Л.Ф. , суддя Зубченко І.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Максимовський С.О., довіреність № 08-21/3489/2-18 від 20.12.18 р.,

відповідача - адвокат Селіванов М.В., довіреність б/н від 25.04.2019р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1976 від 24.02.19 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Геюр+" (вх. №2625 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2019р. у справі №922/1138/19 (суддя Калантай М.В.; повний текст рішення складено 29.07.2019)

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Приватного підприємства "Геюр+", м. Харків

про стягнення 99 757, 81 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Геюр+" про стягнення 99757,81 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що знаходиться на перехресті пров.О.Яроша та пр.Леніна у м.Харкові, площею 0,3960га.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди землі від 01.04.2005 (в редакції додаткової угоди, визнаної укладеною рішенням господарського суду Харківської області від 15.04.2014 у справі №922/732/14) в частині сплати орендних платежів за період з 15.04.2016 по 31.05.2016.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.07.2019р. по справі №922/1138/19 позов задоволено повністю.

В наведеному рішенні суд першої інстанції, посилаючись на ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст.289 Податкового кодексу України, п.10 договору оренди землі від 01.04.2005, дійшов висновку про те, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки є числовим вираженням індексу інфляції та повинен обов`язково застосовуватись при визначенні розміру орендної плати. На підставі викладеного, місцевий господарський суд, встановивши факт неналежного виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати орендної плати за спірний період, погодився із наданим позивачем розрахунком розміру орендної плати та задовольнив позовні вимоги повністю.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги частково, в частині стягнення заборгованості в розмірі 37 305,94 грн. В іншій частині позовних вимог відповідач просить відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що суд першої інстанції помилково ототожнив обов`язок та правові наслідки індексації нормативної грошової оцінки землі на коефіцієнт індексації та встановлення обов`язку зі сплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції. Відповідач вказує на те, що зміна коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого договором розміру орендної плати шляхом внесення сторонами відповідних змін до договору оренди землі. Відповідач посилається на те, що умовами укладеного між сторонами договору оренди землі від 01.04.2005 не передбачено обов`язку відповідача самостійно застосовувати коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель для визначення розміру орендної плати. Таким чином, на думку відповідача, за період з 15.04.2016 по 31.05.2016 він повинен був сплатити орендну плату в загальному розмірі 79071,30 грн., виходячи із встановленого договором розміру орендної плати, без застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель. Відповідач зазначає, що ним сплачено орендну плату за спірний період в розмірі 41765,36 грн., у зв`язку з чим, за його розрахунком, розмір заборгованості, що підлягає стягненню з нього за рішенням суду у цій справі складає 37305,94 грн.

Позивач відзив на апеляційну скаргу суду не надав.

В судовому засіданні 31.10.2019 представник позивача зазначив про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.04.2005 року між Харківською міською радою, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди землі (далі - договір) (а.с.18).

Відповідно до п.1 договору, орендодавець, на підставі рішення Харківської міської ради від 28.04.2004 № 66/04 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів", надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться на перехресті пров.О.Яроша та пр.Леніна у м. Харкові.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3960 га для будівництва кафе з літнім майданчиком та подальшої експлуатації об`єкту (п.п.2, 15 договору).

Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Договір укладено строком: на період експлуатації - до 31.12.2029 року (п.8 договору).

Договір зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 01.04.2005 за №6355/05.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.04.2014 року у справі №922/732/14 (а.с. 23) внесені зміни до договору оренди землі від 01.04.2005, зокрема, в частині розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки землі.

Вказане рішення набрало законної сили 29.04.2014 року.

Відповідно до п. 5 договору (в редакції додаткової угоди, укладеної на підставі рішення суду у справі №922/732/14), нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 11295900 грн.

Пунктом 9 договору (в редакції додаткової угоди, укладеної на підставі рішення суду у справі №922/732/14) сторони визначили, що розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 326/14 від 23.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 632570,40 грн., або в місяць - 52714,20 грн.

Згідно з п.13 договору (в редакції додаткової угоди, укладеної на підставі рішення суду у справі №922/732/14), розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

в) зміни нормативної грошової оцінки;

г) внаслідок інфляції щорічно;

д) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

е) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди, укладеної на підставі рішення суду у справі №922/732/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

За розрахунком позивача (а.с.11), за період з 15.04.2016 по 31.05.2016 відповідач повинен був сплатити орендну плату в загальному розмірі 141523,17 грн.

При розрахунку розміру орендної плати позивач застосував коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 та 2015 роки, шляхом помноження розміру орендної плати (встановленої п.9 договору в редакції додаткової угоди, визнаної укладеною за рішення суду у справі №922/732/14) на їх значення.

За інформацією Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (лист від 24.10.2018 №25947/9/20-40-12-03-19, а.с. 28-29) у 2016 році ПП "Геюр+" сплачено орендну плату у розмірі 334122,70 грн.

За розрахунком позивача, із урахуванням зазначеної інформації, відповідачем фактично сплачено за період з 15.04.2016 по 31.05.2016 орендну плату в розмірі 41765,36 грн., а тому заборгованість за вказаний період складає 99757,81 грн. (141523,17грн. - 41765,36 грн.).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення з відповідача 99757,81 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У відповідності до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

При цьому, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 Податкового кодексу України ).

За приписами статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = [І - 10]:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

З наведених вище положень Податкового кодексу України та Закону України «Про оренду землі» вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому, саме договором оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Згідно з пунктом 10 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

В той же час, згідно з пунктом 13 договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення суду у справі № 922/732/14), розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення суду у справі №922/732/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Таким чином, зміна коефіцієнтів індексації, визначених законодавством є підставою для перегляду орендної плати та має здійснюватися у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Якщо орендар ухиляється від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Матеріали справи не містять доказів внесення сторонами змін до договору в частині розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель в 2015 - 2016 роках.

Позивач, посилаючись в позовній заяві на положення Податкового кодексу України, не врахував, що його правовідносини з відповідачем є договірними, а не контролюючими, та не навів доводів та доказів на підтвердження існування у відповідача згідно з умовами договору обов`язку самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що розмір орендної плати за умовами договору має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не укладено додаткову угоду до договору оренди землі щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 07.10.2019 у справі №922/3321/18, від 30.03.2018 у справі №916/3236/16, від 01.10.2018 у справі №916/3233/16.

Відповідно до п.9 договору оренди землі (в редакції додаткової угоди, укладеної на підставі рішення суду у справі №922/732/14), розмір орендної плати за земельну ділянку згідно в місяць становить 52714,20 грн.

Судова колегія враховує, що договором оренди землі від 01.04.2005 сторони визначили обов`язок відповідача самостійно обчислювати розмір орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції (п.10 договору) та вносити її щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.11 договору), а тому відповідач мав дотримуватися взятих на себе зобов`язань щодо порядку сплати орендної плати.

Таким чином, при розрахунку розміру орендної плати, яку мав сплатити відповідач за спірний період, необхідно виходити з щомісячного розміру орендної плати (52714,20 грн) та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця.

Отже, за період з 15.04.2016 по 31.05.2016 відповідач повинен був сплатити орендну плату (з урахуванням індексів інфляції за квітень та травень 2016) в загальному розмірі 80046,51 грн. (27279,60 грн. за період з 15.04.2016 по 30.04.2016 + 52766,91 грн. за травень 2016).

Як вбачається з інформації Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (а.с.28) та підтверджено відповідачем, за період з 15.04.2016 по 31.05.2016 Приватним підприємством "Геюр+" фактично сплачено орендну плату в розмірі 41765,36 грн.

Враховуючи часткову оплату відповідачем орендної плати за спірний період, судова колегія приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 38281,15 грн.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки є числовим вираженням індексу інфляції, оскільки зміна коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, визначених законодавством, є підставою для перегляду орендної плати та має здійснюватися у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Натомість, орендна плата має вноситись відповідачем відповідно до умов договору із урахуванням індексації інфляції, незалежно від внесення змін до договору оренди землі. У цій справі відсутні підстави застосовувати коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, оскільки сторонами не вносились відповідні зміни в договір оренди землі.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не правильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2019 року у справі №922/1138/19 зміні в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 99757,81 грн. Позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 38281,15 грн. заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів керується положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 737,08 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову, а з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 1775,86 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.129, ст.270, п.2 ч.1. ст.275, п.4 ч.1 ст.277, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2019 року у справі №922/1138/19 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Геюр+" (61024, м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, буд.29, код 32005408) на користь Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.7, код 04059243) 38 281,15 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Геюр+" (61024, м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, буд.29, код 32005408) на користь Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.7, код 04059243) 737,08 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.7, код 04059243) на користь Приватного підприємства "Геюр+" (61024, м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, буд.29, код 32005408) 1775,86 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.11.2019р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко