ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1837/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут», м.Київ

до Відділу освіти Іванківської районної державної адміністрації, смт Іванків Іванківського району Київської області

про стягнення грошових коштів

У судовому засіданні брали участь:

від позивача: Кислощук Я.С. (довіреність №228 від 29.12.2018, посвідчення адвоката №7251/10 від 07.12.2018);

від відповідача: не з`явився

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 23.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (далі позивач, ТОВ «Київоблгаз збут») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Відділу освіти Іванківської районної державної адміністрації (далі відповідач, Відділ освіти) про стягнення заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 535 036,81грн., пеню у розмірі 79 689,79грн, 3% річних у розмірі 6 789,04грн та інфляційні втрати у розмірі 10 800,77грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 9 484,75грн.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41DBKVz567-18 від 26.02.2018 в частині повної оплати за поставлений газ, у зв`язку із чим нараховує відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

1.2. Відповідач правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не скористався та відзиву на позовну заяву не подав.

У судове засідання 21.10.2019 представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 93), явка судом обов`язковою не визнавалась, відомостей у порядку ч. 7 ст.120 ГПК України щодо зміни своєї адреси суду не подавав, а тому ураховуючи положення ст. 42, 242 ГПК України суд визнав за можливе провести судове засідання без його участі.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 24.07.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.08.2019 та запропоновано учасникам справи подати до суду у встановлений строк заяви по суті справи, передбачені ст. 161 ГПК України.

На підставі ст. 183 ГПК України у підготовчому засіданні 12.08.2019 оголошено перерву до 02.09.2019.

За результатами підготовчого засідання 02.09.2018 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 21.10.2019, про що постановлено відповідну ухвалу від 02.09.2019.

На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні 21.10.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

26.02.2018 між ТОВ «Київоблгаз збут» (постачальник) та Відділом освіти (споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41DВКVz567-18 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (т. 1 а.с. 18-21).

Ціна газу становить 6 915,00грн за 1 000куб.м. крім того ПДВ 1 383,00грн, всього з ПДВ 8 298,00грн (п. 3.2 Договору).

Ціна, зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору (п. 3.3 Договору.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.п. 3.2 та 3.3 цього Договору застосовується сторонами при складання актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п.п. 4.2.2 п. 4.2, які містяться у розділі IV Договору, остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (п.п. 6.2.1 п. 6.2 Договору).

Цей Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.03.2018 до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк (п. 11.2 Договору).

На виконання умов Договору, постачальним було поставлено у період з березня по квітень 2018 року, з жовтня по листопад 2018 року та з січня по лютий 2019 року природний газ покупцю на загальну суму 1 735 598,13грн, що підтверджується актом №КО300008112 від 31.03.2018 на суму 428 212,58грн; актом №КОЗ00011939 від 30.04.2018 на суму 45 037,15грн; актом №КОЗ00026274 від 31.10.2018 на суму 18 314,90грн; актом №КОЗ00028572 від 30.11.2018 на суму 426 473,69грн; актом №КОЗ від 31.01.2019 на суму 471 983,74грн, актом № КОЗ 89003612 від 28.02.2019 на суму 345 576,07грн (т. 1 а.с. 14-17). Зазначені акти підписані сторонами без зауважень та скріплені їх печатками.

Покупцем, у свою чергу, частково оплачено вартість поставленого газу на суму 1 200 561,32грн, що підтверджується відповідними банківськими виписками, а саме: 10.05.2018 на суму 18 442,13грн за актом від 30.04.2018; 10.05.2018 на суму 26 595,02грн за актом від 30.04.2018; 10.05.2018 на суму 81 103,31грн за актом від 31.03.2018; 10.05.2018 на суму 283 182,50грн за актом від 31.03.2018; 14.05.2018 на суму 63 926,77грн за актом від 31.03.2018; 04.12.2018 на суму 7 119,94грн за актом від 31.10.2018; 04.12.2018 на суму 11 194,96грн за актом від 31.10.2018; 07.12.2018 на суму 62 331,18грн за актом від 30.11.2018; 07.12.2018 на суму 364 142,51грн за актом від 30.11.2018; 12.02.2019 на суму 95 900,00грн за актом від 31.01.2019; 12.02.2019 на суму 186 623,00грн за актом від 31.01.2019 (т. 1 а.с. 35-86).

Будь-яких доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, які б спростовували вищевказані обставини учасниками справи у порядку встановленому ГПК України суду надано не було.

4. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач у добровільному порядку повністю не здійснив оплату заборгованості за поставлений позивачем природний газ у розмірі 535 036,81грн, ТОВ «Київоблгаз збут» нарахував відповідачу пеню, 3 % річних та інфляційні втрати, та звернувся із даним позовом до суду.

5. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

5.1. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

У свою чергу, Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 №329-VIII, визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Так, постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу, тоді як споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п.п. 27, 37 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Отже, ТОВ «Київоблгаз збут» є постачальником, а Відділ освіти споживачем у розумінні Закону України «Про ринок природного газу».

У свою чергу, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (абз. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором постачання природного газу, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного сторонами суду подано не було.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»).

На виконання умов Договору, позивачем у період з березня по квітень 2018 року, з жовтня по листопад 2018 року та з січня по лютий 2019 року було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 1 735 598,13грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу, а відповідачем прийнято вказаний природний газ та частково оплачено його вартість у розмірі 1 200 561,32грн, що підтверджується відповідними банківськими виписками. Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

З огляду на те, що своєчасна оплата поставленого природного газу є одним з основних обов`язків відповідача, належне виконання якого вимагається договором та законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 535 036,81грн (1 735 598,13-1 200 561,32=535 036,81).

5.2. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлений природний газ, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 79 689,79грн за період прострочення з 10.04.2018 по 30.06.2019. З цього приводу суд зазначає наступне.

У силу ч. 2 ст. 20 ГК України, захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як зазначалось вище, п.п. 6.2.1 п. 6.2 Договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Під час здійснення розрахунку пені, судом беруться до уваги положення ст.ст. 253, 254 ЦК України та правова позиція, викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №927/490/18).

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (т. 1 а.с. 7-8) за період прострочення з 10.04.2019 по 30.06.2019 вважає його арифметично неправильним, оскільки позивачем включено до розрахунку останній день оплати відповідачем поставленого природного газу (10 число місяця) та взято до уваги дату банківської виписки, а не фактичну дату здійснення оплати відповідачем.

Розрахунок пені здійснюється за формулою: Сума пені = С х 2 х ОС НБУ : 100 х Д : 365/366, де С - сума заборгованості, ОС НБУ - облікова ставка НБУ за період прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Отже, правильним розрахунком пені є:

1) за актом №КОЗ0008112 від 31.03.2018:

з 11.04.2018 по 10.05.2018: 428 212,58 х 2 х 17,0% : 100 х 30 : 365 = 11 966,46;

з 11.05.2018 по 14.05.2018: 63 926,77 х 2 х 17,% : 100 х 4 : 365 = 238,19.

2) за актом №КОЗ00011939 від 30.04.2018: пеня не нараховується, оскільки відповідачем було оплачено поставлений позивачем природний газ 10.05.2018, тоді як прострочення зобов`язання починається з 11.05.2018.

3) за актом №КОЗ00026274 від 31.10.2018:

з 11.11.2018 по 04.12.2018: 18 314,90 х 2 х 18,0% : 100 х 24 : 365 = 433,54.

4) за актом №КОЗ00028572 від 30.11.2018: пеня не нараховується, оскільки відповідачем було оплачено поставлений позивачем природний газ 07.12.2018, тоді як прострочення зобов`язання починається з 11.12.2018.

5) за актом №КОЗ89000554 від 31.01.2019:

з 11.02.2019 по 12.02.2019: 471 983,74 х 2 х 18,0% : 100 х 2 : 365 = 931,04;

з 13.02.2019 по 25.04.2019: 189 460,74 х 2 х 18,0% : 100 х 72 : 365 = 13 454,31;

з 26.04.2019 по 30.06.2019: 189 460,74 х 2 х 17,5% : 100 х 66 : 365 = 11 990,53;

6) за актом №КОЗ89003612 від 28.02.2019:

з 11.03.2019 по 25.04.2019: 345 576,07 х 2 х 18,0% : 100 х 46 : 365 = 15 678,74;

з 26.04.2019 по 30.06.2019: 345 576,07 х 2 х 18,0% : 100 х 66 : 365 = 21 870,70.

УСЬОГО: 74 563,51грн.

Підсумовуючи зазначене, загальна сума пені, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача складає 74 563,51грн.

5.3. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлений природний газ, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6 789,04грн за період з прострочення з 10.04.2018 по 30.06.2019. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Під час здійснення розрахунку 3% річних, судом беруться до уваги положення ст.ст. 253, 254 ЦК України та правова позиція, викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №927/490/18).

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних (т. 1 а.с. 8) за період прострочення з 10.04.2019 по 30.06.2019 вважає його арифметично неправильним, оскільки позивачем включено до розрахунку останній день оплати відповідачем поставленого природного газу (10 число місяця) та взято до уваги дату банківської виписки, а не фактичну дату здійснення оплати відповідачем.

Так, розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума 3% річних = С х 3 : 100 х Д : 365/366, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Таким чином, правильним розрахунком 3% річних є:

7) за актом №КОЗ0008112 від 31.03.2018:

з 11.04.2018 по 10.05.2018: 428 212,58 х 3 : 100 х 30 : 365 = 1 055,87;

з 11.05.2018 по 14.05.2018: 63 926,77 х 3 : 100 х 4 : 365 = 21,02.

8) за актом №КОЗ00011939 від 30.04.2018: 3% річних не нараховуються, оскільки відповідачем було оплачено поставлений позивачем природний газ 10.05.2018, тоді як прострочення зобов`язання починається з 11.05.2018.

9) за актом №КОЗ00026274 від 31.10.2018:

з 11.11.2018 по 04.12.2018: 18 314,90 х 3: 100 х 24 : 365 = 36,13.

10) за актом №КОЗ00028572 від 30.11.2018: 3% річних не нараховуються, оскільки відповідачем було оплачено поставлений позивачем природний газ 07.12.2018, тоді як прострочення зобов`язання починається з 11.12.2018.

11) за актом №КОЗ89000554 від 31.01.2019:

з 11.02.2019 по 12.02.2019: 471 983,74 х 3 : 100 х 2 : 365 = 77,59;

з 13.02.2019 по 30.06.2019: 189 460,74 х 3 : 100 х 138 : 365 = 2 148,95.

12) за актом №КОЗ89003612 від 28.02.2019:

з 11.03.2019 по 30.06.2019: 345 576,07 х 3 : 100 х 112 : 365 = 3 181,19.

УСЬОГО: 6 520,75грн.

Підсумовуючи зазначене, загальна сума 3% річних, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача складає 6 520,75грн.

5.4. Разом з тим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлений природний газ, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 10 800,77грн за період з прострочення з 10.04.2018 по 30.06.2019.

Суд зазначає, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу здійснюються з урахуванням рекомендацій Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №924/669/17).

Отже, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем (т. 1 а.с. 8), за період з 10.04.2018 по 30.06.2019, встановив, що позивач фактично розраховував інфляційні втрати на заборгованість за актами від 31.01.2019 та від 28.02.2019 та у період з 13.02.2019 по 30.06.2019.

Проте, у перерахунку, який здійснений судом, сума інфляційних втрат становить значно більший розмір, аніж заявляє позивач, а відтак, ураховуючи положення ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд дійшов висновку, що задоволенню підлягає сума інфляційних втрат саме у розмірі 10 800,83грн.

7. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 46, 73-74, 77-80, 86, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти Іванківської районної державної адміністрації (07200, Київська обл., Іванківський р-н, смт Іванків, вул.Івана Проскури, буд. 42, ідентифікаційний код 02143867) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (04108, м.Київ, Подільський р-н, просп. Свободи, буд. 2г, літ. а, ідентифікаційний код 39592941) основний борг у розмірі 535 036,81грн (п`ятсот тридцять п`ять тисяч тридцять шість грн 81 коп), пеню у розмірі 74 563,51грн (сімдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят три грн 51 коп), 3% річних у розмірі 6 520,75грн (шість тисяч п`ятсот двадцять грн 75 коп), інфляційні втрати у розмірі 10 800,77грн (десять тисяч вісімсот грн 77 коп); судовий збір у розмірі 9 448,83грн (дев`ять тисяч чотириста сорок вісім грн 83 коп).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення буде складено протягом 10 днів з дня оголошення даної вступної та резолютивної частин рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (04108, м.Київ, Подільський р-н, просп. Свободи, буд. 2г, літ. а, ідентифікаційний код 39592941)

Відповідач: Відділ освіти Іванківської районної державної адміністрації (07200, Київська обл., Іванківський р-н, смт Іванків, вул.Івана Проскури, буд. 42, ідентифікаційний код 02143867)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення складений та підписаний 31.10.2019.