ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Справа № 903/685/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача 1: Гринчук Ігор Сергійович

відповідача 2:не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської обласної спілки споживчих товариств на ухвалу господарського суду Волинської області від 29.08.2019 р. у справі №903/685/18, постановлену суддею Кравчук А.М., повний текст ухвали підписано 30.08.2019 р.

за позовом Луцької міської ради

до відповідачів: 1) Волинської обласної спілки споживчих товариств

2) Приватного нотаріуса Луцького міськрайонного нотаріального округу Веремчука Сергія Володимировича

про визнання незаконною та скасування постанови, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію

До господарського суду Волинської області надійшла заява Волинської обласної спілки споживчих товариств від 15.08.2019 про зміну порядку і способу виконання постанови Верховного Суду.

Заява обґрунтована тим, що наказ господарського суду Волинської області, виданий на виконання постанови Верховного Суду, був повернутий суду без виконання, оскільки в Луцької міської ради відсутні відкриті рахунки в Управлінні Державної казначейської служби України в м. Луцьку Волинської області.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 29.08.2019 р. у справі №903/685/18 відмовлено у задоволенні заяви Волинської обласної спілки споживчих товариств від 15.08.2019 р. №261/1 про зміну порядку та способу виконання додаткової постанови Верховного Суду від 24.04.2019 р.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Волинської області у справі №903/685/18 від 29.08.2019 р. та скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 29.08.2019 р. у справі №903/685/18.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник звертає увагу, на те, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини, які мають значення для зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що 24 травня 2019 р. Волинська обласна спілка споживчих товариств із заявою №157/1 зверталася до Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області про виконання наказу на примусове виконання рішення від 14.05.2019р. у справі №903/685/18-1.

Однак, управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області своїм листом про повернення документів № 03-15-06/984 від 27.06.2019р. повернуло Волинській облспоживспілці наказ на примусове виконання рішення суду без виконання, оскільки в Луцької міської ради (боржника) відсутні відкритті рахунки в Державному казначействі, що підтверджується листом казначейської служби (копія листа міститься в матеріалах справи).

Скаржник звертає увагу, що відповідно до абз.2 п.2 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 - «боржники» - це визначені у рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Крім того, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 вересня 2019 року апеляційну скаргу Волинської обласної спілки споживчих товариств залишено без руху.

08.10.2019 року на адресу апеляційного суду від Волинської обласної спілки споживчих товариств надійшла заява про усунення недоліків з копією платіжного доручення №3347 від 04.10.19р.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2019 року поновлено Волинській обласній спілці споживчих товариств строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 29.08.2019 р. у справі №903/685/18, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Волинської обласної спілки споживчих товариств на ухвалу господарського суду Волинської області від 29.08.2019 р. у справі №903/685/18, справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник Волинської обласної спілки споживчих товариств підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надав пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що ухвала господарського суду Волинської області у справі №903/685/18 від 29.08.2019р. є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути заборгованість бюджету боржника Луцької міської ради на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств 14 970, 50 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції з розпорядника бюджетних коштів - Виконавчого комітету Луцької міської ради.

Представники Луцької міської ради та Приватного нотаріуса Луцького міськрайонного нотаріального округу Веремчука Сергія Володимировича в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомленні належним чином про що вказують поштові повідомлення про вручення процесуальних документів повернуті на адресу апеляційного суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 05.12.2018, залишеним без змін постановами Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019, Верховного Суду від 03.04.2019, у позові Луцької міської ради до Волинської обласної спілки споживчих товариств, приватного нотаріуса Луцького міськрайонного нотаріального округу Веремчука Сергія Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію відмовлено.

Додатковою постановою Верховного Суду від 24.04.2019 заяву Волинської обласної спілки споживчих товариств про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції задоволено. Стягнуто з Луцької міської ради (43025, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, 19; ) на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств (43016, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 13, ) 14 970, 50 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції.

На виконання додаткової постанови Верховного Суду від 24 квітня 2019 року видано наказ від 14.05.2019 №903/685/18-1 про стягнення з Луцької міської ради (43025, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, 19; ) на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств (43016, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 13, ) 14 970, 50 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції.

Листом від 27.06.2019 №03-15-06/984 Управління державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області повернуло без виконання наказ суду від 14.05.2019 №903/685/18-1, у зв`язку з відсутністю рахунків Луцької міської ради, відкритих в УДКСУ м. Луцька Волинської області та відповідно законних підстав для безспірного списання коштів місцевого бюджету.

12.07.2019 Волинська облспоживспілка звернулась з заявою до ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області про прийняття до виконання наказу суду від 14.05.2019 №903/685/18-1.

ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області повідомленням №04-35/3951 від 16.07.2019 повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягнення коштів з державних та місцевих бюджетів виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відтак, Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулася до господарського суду Волинської області із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі №903/685/18. Та просила стягнути заборгованість бюджету боржника Луцької міської ради на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств 14 970,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції з розпорядника бюджетних коштів Виконавчого комітету Луцької міської ради.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 29.08.2019 р. у справі №903/685/18 відмовлено у задоволенні заяви Волинської обласної спілки споживчих товариств від 15.08.2019 р. №261/1 про зміну порядку та способу виконання додаткової постанови Верховного Суду від 24.04.2019 р.

Апеляційний суд, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги, встановивши обставини, які підлягали встановленню на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги враховуючи наступне.

2. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов`язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду.

3. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Звертаючись із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду позивач просить суд змінити порядок виконання судового рішення шляхом стягнення заборгованості бюджету боржника Луцької міської ради на користь Волинської облспоживспілки 14 970,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції з розпорядника бюджетних коштів виконавчого комітету Луцької міської ради.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач посилався на те, що на даний час виконання рішення суду в частині відшкодування витрат на правничу допомогу є неможливим, а вищезазначений порядок забезпечить реальне виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що заява стягувача про зміну способу та порядку виконання рішення суду за своєю правовою природою у розумінні положень ст.331 ГПК України не є заявою про зміну порядку виконання рішення суду, а по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - Луцької міської ради на Виконавчий комітет Луцької міської ради на стадії виконання рішення суду.

Відповідачем та боржником у справі є саме Луцька міська рада, а Виконавчий комітет Луцької міської ради не був учасником цієї справи і щодо нього позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В силу ч.1 ст.51 цього ж Закону, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Разом з тим апеляційної інстанції приймає до уваги, що Виконавчий комітет Луцької міської ради та Луцька міська рада мають самостійний правовий статус юридичних осіб, тобто відповідно до ст.80 Цивільного кодексу України є організаціями, створеними і зареєстрованими у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Виконавчий комітет Луцької міської ради є юридичною особою, яка зареєстрована як юридична особа з власним кодом ЄДРПОУ, має гербову печатку, реєстраційний та особовий рахунки в органах казначейства, відтак стягнення за судовим наказом з Виконавчого комітету Луцької міської ради буде суперечити змісту додаткової постанови Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 903/685/18, у якій витрати на правничу допомогу покладено на Луцьку міську раду.

Слід погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що звертаючись із вказаною заявою, стягувач фактично просив лише провести заміну боржника, не вказавши нових заходів для реалізації рішення суду, передбачених законодавством ( заміна грошової форми стягнення на стягнення за рахунок майна тощо), що підтверджує загальний висновок про невідповідність поданої заяви вимогам ст.331 ГПК України. У цьому сенсі посилання апелянта на п.7.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» апеляційний суд оцінює критично, оскільки зміст посилання не відповідає встановленим обставинам.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що запропонований заявником спосіб виконання судового рішення змінює по суті додаткову постанову Верховного Суду від 24.04.2019.

Таким чином, господарський суд Волинської області, відмовляючи у задоволенні заяви Волинської облспоживспілки про зміну порядку і способу виконання постанови Верховного Суду, постановив законну і обгрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами ст. 236 ГПК України.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи скаржника стосовно положень ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які встановлюють принцип обов`язковості виконання судових рішень, що набрали законної сили, що також відповідає основним засадам господарського судочинства згідно положень ст.2, 18 ГПК України, проте судочинство у господарських судах здійснюється у відповідності до положень процесуального закону, в той час як заява Волинської обласної спілки споживчих товариств не відповідає вимогам ст.331 ГПК України.

4. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість ухвали господарського суду Волинської області від 29.08.2019 р.

Виходячи з правил частини 4 статті 11 ГПК, апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської обласної спілки споживчих товариств на ухвалу господарського суду Волинської області від 29.08.2019 р. у справі №903/685/18 - залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Волинської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/685/18 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "01" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.