УХВАЛА

м. Київ

28.10.2019Справа № 915/538/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши матеріали позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Енержі Інжиніринг» (54001, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, 89, ) в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" (04080, м.Київ, вул.Олексія Терьохіна, буд.8А, офіс 111, )

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №43-UKR-2018-01 від 27.12.2018

у справі № 915/538/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" (04080, м.Київ, вул.Олексія Терьохіна, буд.8А, офіс 111, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Солар" (01014, м.Київ, вул. Болсуновська, будинок 13-15, 8 поверх, )

про стягнення заборгованості за кредитним договором №1107/01 від 07.11.2012 в розмірі 6 886 833,61 доларів США та 2 124 397,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Солар" заборгованості за кредитним договором №1107/01 від 07.11.2012 в розмірі 6 886 833,61 доларів США та 2 124 397,49 грн, право вимоги на які набуте позивачем на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 43-UKR-2018-01 від 12.12.2018, укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/538/19 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Господарський суд Миколаївської області ухвалою від 20.05.2019 передав матеріали справи № 915/538/19 за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

20.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг" звернулось до Господарського суду Миколаївської області, в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Веста" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №43-UKR-2018-01 від 27.12.2018 за кредитним договором №1107/01 від 07.11.2012.

Господарський суд Миколаївської області ухвалою від 22.05.2019 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг" передав до Господарського суду міста Києва.

25.09.2019 матеріали справи № 918/538/19 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 25.09.2019, справу № 918/538/19 передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.10.2019 у визначеному складі суду справу прийняв до провадження та призначив підготовче засідання у справі на 29.10.2019.

Дослідивши матеріали справи та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Енержі Інжиніринг», суд дійшов до висновку, що вказаний позов третьої особи з самостійними вимогами не підлягає прийняттю до розгляду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Згідно із ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Положеннями частин 1, 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

У рішенні від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом.

З огляду на викладені положення вбачається, що право подати до однієї або декількох сторін позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення позовів третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, встановлених процесуальним законодавством.

Так, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Тобто, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Аналогічне тлумачення наведених норм викладено в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №916/1743/18.

В даному випадку, предметом спору у справі є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №1107/01 від 07.11.2012 в розмірі 6 886 833,61 доларів США та 2 124 397,49 грн, право вимоги на які набуте позивачем на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 43-UKR-2018-01 від 12.12.2018, укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА».

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Енержі Інжиніринг» пред`являє, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 43-UKR-2018-01 від 12.12.2018, при цьому в обґрунтування позовних вимог вказує про порушення порядку організації та проведення аукціону з продажу майна банку, результати якого оформлені протоколом аукціону від 12.12.2018, яким і визнано ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» переможцем торгів і за наслідком яких укладено між ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 43-UKR-2018-01 від 12.12.2018.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Енержі Інжиніринг» фактично оспорює порядок організації та проведення аукціону з продажу майна банку, результати якого оформлені протоколом аукціону від 12.12.2018.

Крім того, відповідно до копії протоколу електронних торгів № UKR-2018-01 від 12.12.2018 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Енержі Інжиніринг» не було учасником цих торгів.

Отже, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Енержі Інжиніринг» безпосередньо не спрямована на предмет спору щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, адже зв`язок між вимогами заявника та вимогами позивача є лише опосередкованим, що свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.

За приписами п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, порушення правил об`єднання позовних вимог є підставою для повернення позовної заяви і додатних до неї документів.

Таким чином, подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Енержі Інжиніринг» позовна заява не може бути визнана позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в розумінні частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, а тому у відповідності до приписів ч. 6 ст. 180 вказаного Кодексу підлягає поверненню заявнику.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що повернення позовної заяви, поданої з порушенням вимог ст.ст. 49, 180 Господарського процесуального кодексу України, не може вважатися обмеженням доступу до суду, адже відповідна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, 174, 180, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Енержі Інжиніринг» (вх. №8256/19 від 20.05.2019) в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та додані до неї документи, повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 28.10.2019.

Суддя О.М.Ярмак