ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Справа№ 910/5635/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Стасюк П.Ю., довіреність №б/н від 30.10.2019;

від відповідача - Шукліна О.В., довіреність №б/н від 08.05.2019,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/5635/19 (суддя Усатенко І.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 266 611,20 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення безпідставно списаних з рахунку позивача коштів у розмірі 266 611,20 грн., у зв`язку з донарахуванням відповідачем вартості здійсненого перевезення.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок неналежного виконання АТ «Укрзалізниця» положень п. 2.3.2 договору про надання послуг №07006/ЦТЛ-2018 від 05.02.2018, а саме обов`язку надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів відповідно до затверджених планів і заявок замовника згідно інформації АС «МЕСПЛАН», перевізник унеможливив відправку позивачем вантажів маршрутними відправленнями за одним документом відповідно до заявлених та погоджених планів перевезень.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/5635/19 в позові відмовлено повністю.

Суд встановив, що перевезення, здійснені у липні-серпні 2018 року, не відповідають критеріям маршрутних відправлень, оскільки надання вагонів у кількості замовленій замовником для формування маршрутів, відбувається на підставі інформації, зазначеної у документах форми ГУ-114, а не на підставі планів та заявок в АС «МЕСПЛАН». Враховуючи відсутність у справі вказаного документа, як доказу погодження із залізницею саме маршрутних відправлень, за висновком суду, донарахування провізної плати та наступне її стягнення відповідачем з рахунку позивача, на підставі п. 4.10 договору, є правомірним, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 та прийняти нове про задоволення позову.

За доводами апелянта, оскільки відповідач, як перевізник, прийняв та погодив саме місячні маршрутні замовлення, що вбачається з відміток у пунктах 63, 64, 36 електронних накладних, і враховуючи, що відповідачем не було відмовлено в погодженні планів маршрутних перевезень вантажів через систему АС «МЕСПЛАН», тому, на переконання скаржника, здійснені АТ «Укрзалізниця» донарахування за перевезення вантажу у липні-серпні 2018 року, з розрахунку ціни для повагонної відправки, є неправомірним. Крім того, скаржник посилається на неналежне виконання АТ «Укрзалізниця» положень п. 2.3.2 договору про надання послуг №07006/ЦТЛ-2018 від 05.02.2018. Також, апелянт зазначає, що подання документа форми ГУ-114 в паперовому вигляді суперечить умовам укладеного договору, яким визначено ведення документообігу в електронній формі.

Представник апелянта - позивача в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

У судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи надані учасниками справи пояснення, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» (замовник) 05.02.2018 укладено договір про надання послуг №07006/ЦТЛ-2018, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі -УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

Згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.6, 2.1.6.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідне до Правил планування перевезень вантажів через АС «МЕСПЛАН». За три доби до дати навантаження вагонів проставляти або організовувати; проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень. Оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника.

В свою чергу, у відповідності до п.п. 2.3.2 - 2.3.4 договору, перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору. Відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника №8200024. Присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача 8615. Вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронному вигляді, а у разі відсутності електронного зв`язку - в паперовому вигляді через (320204) КИЇВ-ТОВ. (назва станції або виробничого структурного підрозділу філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця» (Київський, Одеський, Львівський, Дніпропетровський, Харківський, Лиманський) (далі-ВСП)).

Відповідно до п. 3.1 договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Згідно п. 3.2 договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору; плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «МЕСПЛАН» або АС «Клієнт-УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п. 12.1 договору).

Позивач зазначає, що 01.11.2018 з його особового рахунку № 8200024 , АТ «Укрзалізниця» було списано кошти у розмірі 266 611,20 грн.

Як згодом з`ясувалося, списання коштів відбулося по відправленням зі станції «Низи» Південної залізниці, здійсненим протягом кінця липня - середини серпня 2018 року, на підставі акту комерційного ревізора 5-ї дільниці від 23.10.2018.

Так, актом від 23.10.2018, складеним за результатами проведеної перевірки навантаження вагонів у вказаний період, встановлено обставини невірного нарахування складової плати за використання вагонів у навантаженому рейсі, оскільки складова плата мала вираховуватись з ціни, встановленої для повагонної відправки, а не для маршрутної, у зв`язку з чим ТОВ «Транс-Груп» додатково нараховано суму недоплати у розмірі 266 611,20 грн., яку в подальшому було списано з рахунку позивача.

Позивач, посилаючись на безпідставне списання з його рахунку коштів у зазначеній сумі, надіслав відповідачу претензію №21/01/2019 від 12.01.2019 з вимогою повернути йому надміру стягнуті кошти у розмірі 266 611,20 грн., оскільки їх стягнення є порушенням договору укладеного між сторонами.

Відповідач листом №28ТЛ-19/738 від 25.03.2019 відмовив в задоволенні вимог позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що маршрутне відправлення було погоджено з ПАТ «Українська залізниця», а тому застосування іншого тарифу, ніж передбачений для маршрутних відправлень є неправомірним. Крім того, за твердженнями позивача, саме з вини залізниці відправлення здійснювались не «маршрутом», а оформлялись окремими накладними по кілька вагонів.

Колегія суддів не погоджується з наведеними доводами позивача, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень (ч.ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №07006/ЦТЛ-2018 від 05.02.2018, у період з 27.07.2018 по 16.08.2018, відповідачем було здійснено перевезення вантажу, що підтверджується залізничними накладними, а саме: №43676766 від 27.07.2018, №43676956 від 27.07.2018, №43676972 від 27.07.2018, №43676980 від 27.07.2018, №43682327 від 27.07.2018, №43682400 від 27.07.2018, №43687102 від 28.07.2018, №43687144 від 28.07.2018, №43687227 від 28.07.2018, №43687276 від 28.07.2018, №43687409 від 28.07.2018, №43693639 від 28.07.2018, №43693662 від 28.07.2018, №43693688 від 28.07.2018, №43765510 від 04.08.2018, №43765528 від 04.08.2018, №43765544 від 04.08.2018, №43765551 від 04.08.2018, №43772698 від 04.08.2018, №43772714 від 04.08.2018, №43772763 від 04.08.2018, №43775444 від 05.08.2018, №43775469 від 05.08.2018, №43781384 від 05.08.2018, №43781475 від 05.08.2018, №43785542 від 06.08.2018, №43819804 від 09.08.2018, №43820067 від 09.08.2018, №43820224 від 09.08.2018, №43820240 від 09.08.2018, №43825744 від 09.08.2018, №43830454 від 10.08.2018, №43830843 від 10.08.2018, №43830876 від 10.08.2018, №43834746 від 10.08.2018, №43845296 від 11.08.2018, №43875053 від 14.08.2018, №43875079 від 14.08.2018, №43875103 від 14.08.2018, №43881150 від 14.08.2018, №43881226 від 14.08.2018, №43885227 від 15.08.2018, №43885243 від 15.08.2018, №43890268 від 15.08.2018, №43891191 від 15.08.2018, №43898287 від 16.08.2018, №43898352 від 16.08.2018. Перевезення здійснювалось у вагонах кількістю від 2 до 6 штук по одній накладній.

Згідно наданих позивачем планів перевезень, у липні визначено до перевезення пшениці у 54 вагонах за місяць, у серпні передбачено до перевезення пшениці загалом у 162 вагонах за місяць.

Крім того, у справі містяться відомості плати за подання, збирання вагонів та маневрову роботу за період з липня 2018 року по серпень 2018 року: відомості форми ГУ - 46а №27070002 від 27.07.2018, №28070004 від 28.07.2018, №28070005 від 28.07.2018, №29070007 від 29.07.2018, №04080009 від 04.08.2018, №05080011 від 05.08.2018, №06080013 від 06.08.2018, №09080016 від 09.08.2018, №10080019 від 10.08.2018, №10080021 від 10.08.2018, №11080023 від 11.08.2018, №13080024 від 13.08.2018, №14080026 від 14.08.2018, №15080028 від 15.08.2018, №16080030 від 16.08.2018, №16080031 від 16.08.2018, №27070001 від 27.07.2018, №28070003 від 28.07.2018, №29070006 від 29.07.2018, №04080008 від 04.08.2018, №05080010 від 05.08.2018, №06080012 від 06.08.2018, №09080015 від 09.08.2018, №10080017 від 10.08.2018, №10080020 від 10.08.2018, №11080022 від 11.08.2018, №14080025 від 14.08.2018, №15080027 від 15.08.2018, №16080029 від 16.08.2018.

Порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту, регламентується Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998.

Згідно ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, перевезення вантажів здійснюється вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками.

Пунктом 1.2 Правил планування перевезень вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, визначено, що перевезення вантажів залізницями здійснюються на підставі договорів про організацію перевезень за місячними планами, за пред`явленням, за окремими замовленнями відправників (вантажовласників або за їх дорученням - експедиторських організацій). Планування військових перевезень здійснюється за спеціальними інструкціями.

Місячне планування перевезень вантажів у межах України, на експорт у треті країни та країни СНД, у Латвійську Республіку, Литовську Республіку та Естонську Республіку (далі - країни Балтії) здійснюється на підставі замовлень відправників у порядку, встановленому цими Правилами (п. 2.1 Правил планування перевезень вантажів).

Згідно п. 7.1.1 Правил планування перевезень вантажів, планування перевезення вантажів у межах України здійснюється з використанням автоматизованої системи документообігу (далі - АС МЕСПЛАН) відповідно до Правил та цього Порядку.

З метою недопущення введення одного й того самого замовлення декілька разів в АС «МЕСПЛАН» діє контроль. Якщо при введенні нового замовлення у системі є замовлення, яке збігається за реквізитами: вид плану; дата надання замовлення; станція відправлення; відправник; станція призначення; код вантажу; вантажоодержувач; кількість вагонів; кількість тонн, замовлення запам`ятовується з наданням попередження. У разі потреби дублікат видаляється користувачем (п. 7.1.7 Правил планування перевезень вантажів).

Відповідно до п. 2.5 Правил планування перевезень вантажів, разом з проектом місячного плану на перевезення вантажів відправники за наявності достатньої кількості вантажу надають управлінням залізниць відправлення плани перевезень вантажів маршрутами за встановленою формою (додаток 4, форма ГУ-114). Календарні плани перевезень вантажів маршрутами можуть коригуватися залізницею за заявою відправника, наданою за дві доби до початку декади. Плани перевезення маршрутами у цілому для залізниці і за родами вантажів затверджуються начальником залізниці з повідомленням начальників дирекцій залізничних перевезень, які в свою чергу доводять ці плани до відома станцій, а станції - до відома відправників. У разі неподання вантажовідправником плану перевезень вантажів маршрутами у встановлений термін або надання плану у занижених (у порівнянні з місячними обсягами) розмірах кількість планових маршрутів встановлює начальник станції. В окремих випадках за заявами вантажовідправників начальник дирекції може дозволити напередодні дня навантаження зміну станції призначення маршруту у межах передбаченого планом перевезень залізниць призначення, крім експорту.

Тобто, з вищезазначеного положення вбачається, що надання вагонів у кількості, замовленій замовником для формування маршрутів здійснюється на підставі документа форми ГУ-114 (додаток №4 до Правил планування перевезень вантажів), який містить внесену вантажовідправником інформацію по кількості маршрутів та вагонів у маршрутах із зазначенням станції та дати відвантаження.

Відтак, як вірно встановлено судом першої інстанції, виключно на підставі інформації, яка міститься у документі форми ГУ-114, АТ «Укрзалізниця» вбачає необхідність замовника в одержанні вагонів однією партією в кількості, необхідній для формування маршруту.

Однак, позивачем за спірний період документ за формою ГУ-114 залізниці відправлення не надавався, доказів надання вказаного документа матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, доводи позивача про здійснення перевізником саме маршрутних відправлень в період з 27.07.2018 по 16.08.2018, не знаходять свого підтвердження.

В свою чергу, зазначення у залізничних накладних інформації про маршрутне відправлення не свідчить про погодження залізницею перевезення маршрутного відправлення, оскільки для такого погодження передбачено подачу документу спеціально визначеної форми - ГУ-114.

Відповідно до п. 8.2 договору електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення передбаченого у п.п. 8.2.1 переліку документів з накладанням електронного цифрового підпису (ЕЦП).

Так, пункт 8.2.1 містить перелік документів, які за згодою сторін оформлюються в електронному вигляді.

Колегія суддів зауважує, що відсутність документу форми ГУ-114 у зазначеному переліку не свідчить про відсутність обов`язку замовника послуг здійснювати оформлення останнього у паперовій формі, на виконання вимог п. 2.5 Правил планування перевезень вантажів.

Вказаним спростовуються доводи скаржника про те, що подання документа форми ГУ-114 в паперовому вигляді суперечить умовам укладеного договору, яким визначено ведення документообігу в електронній формі.

Твердження апелянта щодо погодження АТ «Укрзалізниця» перевезень в системі «МЕСПЛАН» та «АРМ» як маршрутних відправлень, судом відхиляються з огляду на те, що проставлення такого реквізиту як «вид відправки» (вагонна відправка, групова або маршрут) не передбачено пунктом 7.1.7 Правил планування перевезень вантажів, а отже, відповідачем тип відправки у планах замовника не погоджується.

Таким чином, надання вагонів у кількості, замовленій замовником для формування маршрутів, здійснюється на підставі інформації, зазначеної у документах форми ГУ-114, а не на підставі планів та заявок в АС «МЕСПЛАН».

Стосовно посилання апелянта на неналежне виконання АТ «Укрзалізниця» положень п. 2.3.2 договору про надання послуг №07006/ЦТЛ-2018 від 05.02.2018, то суд зазначає, що у відповідності до положень вказаного пункту договору, АТ «Укрзалізниця» забезпечено надання вагонів для навантаження на станцію відправлення «Низи» у кількості, зазначеній у планах та заявках ТОВ «Транс Груп», що свідчить про належне виконання залізницею вказаного пункту договору, відтак, доводи скаржника про протилежне визнаються судом необґрунтованими.

В свою чергу, з наявних у справі накладних вбачається, що протягом липня-серпня 2018 року ТОВ «Транс Груп» здійснював оформлення перевізних документів на перевезення вантажів у вагонах, наданих АТ «Укрзалізниця» на станцію відправлення і, що кількість вагонів, які зазначені у графі 19 накладних, не відповідає кількості вагонів, яка є необхідною для формування маршруту, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 1 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, перевезення вантажів маршрутами відправника здійснюється згідно з планами перевезень, якими передбачається максимальна концентрація вантажопотоків з метою раціонального використання технічних засобів відправників, одержувачів та залізниць.

Згідно п. 2 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, маршрутом відправника (далі - маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.1996 №411, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях. Маршрути можуть бути: прямі - з вагонів, завантажених призначенням на одну станцію на адресу одного або декількох одержувачів, а також на адресу розподільного пункту (коли вантаж призначено для залізничних підприємств); з розпиленням - з вагонів, завантажених на різні станції призначення або розподільчі пункти, які розташовані на одному напрямку перевезення (за умови скорочення кількості переробок маршруту на попутних технічних станціях).

Маса та довжина маршрутів установлюються в залежності від їх призначення відповідно до плану формування поїздів. Залізниця повідомляє відправників про встановлені норми маси та довжини маршрутів (абз. 1, 2 п. 4 Правил перевезень вантажів маршрутними відправками).

Відповідно до п. 2.4.8 «Порядку направлення вагонопотоків і організації їх у вантажні потяги на 2017-2018 роки (План формування потягів)», затверджених наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 08.12.2017 №757 відправницьким маршрутом не визнається маршрут, у складі якого менше 50 вагонів.

Пунктом 3.2.1 договору про надання послуг №07006/ЦТЛ-2018 від 05.02.2018 передбачено, що розмір плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах визначається з урахуванням нормативної кількості кілометрів за одну добу, км. відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084.

Відповідно до п. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками 1 доба на кожні повні та неповні 320 км.

Умовою формування ціни як за маршрутну відправку (із застосуванням терміну доставки 320 км/доба) є дотримання саме вантажовідправником критеріїв, встановлених Правилами перевезень вантажів маршрутними відправками та Планом формування поїздів - не менше 50 вагонів за одним перевізним документом.

Разом з тим, з наявних у справі перевізних документів вбачається, що кількість вагонів, які зазначені у графі 19 накладних, не відповідає кількості вагонів, яка є необхідною для формування маршруту.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що без дотримання вантажовідправником умов Правил оформлення перевізних документів, Правил перевезень вантажів маршрутними відправками, підстави для встановлення ціни договору із застосуванням швидкості доставки 320 км/доба як для маршрутної відправки у АТ «Укрзалізниця», відсутні.

Твердження позивача щодо неправомірності здійсненого залізницею донарахування плати за перевезення, спростовуються наведеним нижче.

Згідно п. 2.1.6.1 договору, замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника.

Пунктом 4.10 договору передбачено право перевізника у разі виявлення неправильного нарахування платежів здійснити перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові кошти.

Враховуючи порушення позивачем при оформленні замовлення з перевезення, пунктів 2, 2.1, 2.5 Правил планування, пункту 6.1 Правил оформлення перевізних документів, стягнення грошових коштів у розмірі 266 611,20 грн. з сум внесеної попередньої оплати на підставі пунктів 2.1.6.1, 4.10 договору, здійснено правомірно, про що вірно зазначив місцевий суд.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено факту погодження з АТ «Українська залізниця» саме маршрутних відправлень у спірному періоді, з огляду на встановлені судом обставини справи, донарахування провізної плати та наступне її стягнення відповідачем з рахунку позивача є обґрунтованим, а відтак, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Транс-Груп».

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/5635/19 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 11.11.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко