РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2019Справа № 910/15326/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Шнайдер К.Б., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОХІМІМПЕКС"

2) Публічного акціонерного товариства "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ"

3) Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА"

4) Приватного акціонерного товариства "КРЕМЕЧУКМ`ЯСО"

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ"

6) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРМОНІКА"

третя особа 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Державна організація (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб"

третя особа 2 без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів

Публічне акціонерне товариство "Галичфарм"

про звернення стягнення на предмети застави

за участю представників:

від позивача: Островерхий С.А.

від відповідача 1: Мартиновський О.В.

від відповідача 2: Шакірова Л.Ю.,

від відповідача 3: Пушкарь О.М.

від відповідача 4: не з`явився

від відповідача 5: не з`явився

від відповідача 6: не з`явився

від третьої особи 1: Ярошенко А.С.

від третьої особи 2: не з`явився

вільний слухач: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОХІМІМПЕКС" (відповідач-1), Публічного акціонерного товариства "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ" (відповідач-2), Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (відповідач-3), Приватного акціонерного товариства "КРЕМЕЧУКМ`ЯСО" (відповідач-4), Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (відповідач-5), Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРМОНІКА" (відповідач-6) з вимогами про звернення стягнення на предмети застави, а саме, просить суд:

в рахунок часткового погашення заборгованості, яка виникла за договорами про мультивалютні кредитні лінії № 1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, № 1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321М-10 від 29.06.2010 із змінами та доповненнями, укладеними між Публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" та Публічним акціонерним товариством "ГАЛИЧФАРМ", в розмірі 879 196 782,19 грн., звернути стягнення на Предмети застави:

за договором застави №3700А/0215 від 27.02.2015 заставодавець Товариство з обмеженою відповідальністю "Гармоніка" ... шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, узгодженою сторонами в договорі застави в сумі 412 051 136,00 грн.;

за договором застави №2810А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" ... шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, узгодженою сторонами в договорі застави в сумі 5 873 042,91 грн.;

за договором застави №2811А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" ... шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, узгодженою сторонами в договорі застави в сумі 5 149 125,10 грн.;

за договором застави №2812А1109 від 30.11.2009 заставодавець Приватне акціонерне товариство "КРЕМЕЧУКМ`ЯСО" ... шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, узгодженою сторонами в договорі застави в сумі 9 722 658,60 грн.;

за договором застави №2813А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Приватне акціонерне товариство "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ" ... шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, узгодженою сторонами в договорі застави в сумі 9 742 238,25 грн.;

за договором застави №2827А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" ... шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, узгодженою сторонами в договорі застави в сумі 3 103 096,39 грн.;

за договором застави №2915А/0510 від 18.05.10 заставодавець Приватне акціонерне товариство "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ" ... шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, узгодженою сторонами в договорі застави в сумі 75 224 694,60 грн.;

за договором застави №2822А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОХІМІМПЕКС" ... шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, узгодженою сторонами в договорі застави в сумі 5 189 009,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" та Публічним акціонерним товариством "ГАЛИЧФАРМ" було укладено договори про мультивалютні кредитні лінії №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, № 1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321М-10 від 29.06.2010 із змінами та доповненнями, які позичальником не виконувались належним чином, внаслідок чого утворився борг у загальній сумі 879 196 782,19 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між позивачем та відповідачами були укладені відповідні договори застави цінних паперів. Оскільки позичальник не повернув кредит у встановлені договорами строки, позивач звернувся до суду з даним позовом до заставодавців та просить звернути стягнення на предмети застави в рахунок часткового погашення боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 позовну заяву і додані до неї документи повернуто Публічному акціонерному товариству "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" на підставі п. 2. ч. 5 ст.174 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 та матеріали справи №910/15326/18 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/133 від 22.01.2019, у зв`язку з відпусткою судді Гумеги О.В., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15326/18.

В результаті повторного автоматизованого розподілу справи № 910/15326/18, зазначена справа була передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

01.02.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Водночас, не погоджуючись з вищезазначеними судовими рішеннями, Приватне акціонерне товариство "Київмедпрепарат" подало касаційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у справі №910/15326/18 залишити в силі.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №910/15326/18 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат" залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у справі №910/15326/18 залишено без змін.

09.04.2019 матеріали справи № 910/15326/18 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15326/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 16.05.2019, залучено до участі у справі Державну організацію (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" як третю особу 1 яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та Публічне акціонерне товариство "Галичфарм" як третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.

24.04.2019 через відділ діловодства суду від третьої особи-1 - Державної організації (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" надійшли пояснення по справі, в яких позовні вимоги ПАТ "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" підтримав, просив суд їх задовольнити.

02.05.2019 через відділ діловодства суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, що відповідач є власником акцій; заборгованість за кредитними договорами не встановлена рішеннями судів, одночасне звернення стягнення та предмет застави та стягнення заборгованості, на думку відповідача-2 є подвійним стягненням та вимоги позивача є непропорційними.

13.05.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме у Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа-Цінні папери", у Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України", у Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" виписку про стан рахунку в цінних паперах на якому обліковуються прості іменні акції за договорами застави.

У підготовчому засіданні 16.05.2019 судом відкладено розгляд справи на 11.06.2019, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2019 задоволено клопотання позивача - Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" про витребування доказів.

30.05.2019 через відділ діловодства суду від ТОВ "ОСНОВА-ЦІННІ ПАПЕРИ" надійшли докази на виконання вимог ухвали суду.

05.06.2019 через відділ діловодства суду від ПАТ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ" надійшли пояснення щодо доказів витребуваних ухвалою суду від 24.05.2019.

11.06.2019 через канцелярію суду відповідачем-1 подано заяву про застосування строків позовної давності.

11.06.2019 через відділ діловодства суду від відповідача-2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 11.06.2019 судом продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/15326/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 09.07.2019, про що було постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 повторно витребувано у Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" документи згідно переліку викладеного в ухвалі суду від 24.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2019, у зв`язку із перебуванням 09.07.2019 судді Гулевець О.В. у відпустці, підготовче засідання по справі №910/15326/18 призначено на 23.07.2019.

17.07.2019 через канцелярію суду від ПрАТ "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" на виконання вимог ухвали суду надійшли виписки про стан рахунку у цінних паперах.

У судовому засіданні 23.07.2019 суд відклав підготовче засідання на 06.08.2019.

У судовому засіданні 06.08.2019 розглянувши клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі, суд відмов у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідач-2 - ПАТ "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ" просить суд зупинити провадження у справі №910/15326/18 до розгляду справи №914/2191/18, у якій буде встановлено наявність та розмір заборгованості за кредитними договорами.

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2191/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" про стягнення заборгованості за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, № 1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321М-10 від 29.06.2010, № 1252-08 від 13.06.2008 у загальній сумі 1 153 112 678,05 грн.

У цій справі судом заявлені вимоги звернення стягнення на предмети застави в рахунок часткового погашення заборгованості, яка виникла за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, № 1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321М-10 від 29.06.2010.

У відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку відповідного судочинства.

Під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Отже, обставини, які можуть бути встановлені Господарським судом міста Києва у справі №914/2191/18, зокрема розмір заборгованості за кредитними договорами, можуть бути встановлені судом під час розгляду цієї справи, а тому об`єктивної неможливості розгляду справи №910/15326/18 немає.

З огляду на викладене, суд відмовляє задоволенні клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі №910/15326/18.

У судовому засіданні 06.08.2019 з урахуванням положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом відкладено підготовче засідання на 03.09.2019, про що постановлено ухвалу, що занесена до протоколу судового засідання.

16.08.2019 через канцелярію суду від позивача надійшли банківські виписки по особовим рахункам по кредитним договорам.

У судовому засіданні 03.09.2019, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/15326/18 до судового розгляду по суті на 17.09.2019, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 17.09.2019 розпочато розгляд справи по суті. Суд заслухав вступні слова учасників справи.

Представник позивача надав пояснення по суті позову, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник третьої особи-1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача-1 письмового відзиву під час розгляду справи не надав, проте проти позову заперечив, надав усні пояснення щодо своїх заперечень.

Представник відповідача-2 проти позову заперечив.

Представник-3 проти позову також заперечив, письмового відзиву під час розгляду справи не надав.

Представники відповідачів 4-6 та третьої особи-2 у судове засідання не з`явилися.

У судовому засіданні 17.09.2019 відкладено розгляд справи по суті на 01.10.2019.

30.10.2019 через канцелярію суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 01.10.2019 відкладено розгляд справи по суті на 22.10.2019.

17.10.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, у якому позивач просить суд змінити спосіб реалізації предмету іпотеки.

Однак, суд не може прийняти відповідне клопотання позивача до розгляду, так як останнє подане під час розгляду справи по суті, а позивачем не наведено поважних причин, за яких відповідне клопотання не могло бути подане у підготовчому засіданні.

Представники відповідачів 4-6 та третьої особи-2 у судове засідання 22.10.2019 не з`явилися, про розгляд справи відповідачі 4-6 та третя особа-2 були повідомлені ухвалами від 01.10.2019, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення та витягом з офіційного вебсайту "Укрпошта" .

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник третьої особи-1 позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів 1-3 проти позову заперечили.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 22.10.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.11.2012 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (позивач, AT "Банк "Фінанси та Кредит") та Публічне акціонерне товариство "Галичфарм" (третя особа 2, ПАТ "Галичфарм") було укладено договір про відновлювану кредитну лінію №1440-12 (надалі - кредитний договір №1440-12) на загальну суму 78 000 000 грн. зі строком повернення до 14.11.2015.

Згідно з п.3.1. кредитного договору №1440-12 ПАТ "Галичфарм" сплачує AT "Банк "Фінанси та Кредит" проценти за користування кредитом в валюті кредиту по процентним ставкам:

а) 8,50 % (вісім цілих п`ять десятих відсотка) річних за період із дня надання до строку повернення кредиту, зазначеного в п.1.1. кредитного договору;

б) 17 % (сімнадцять відсотків) річних за період з терміну повернення кредиту, що визначений в п.п. 1.1 цього договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в п.п. 4.5., 6.1. цього договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом.

Пунктом 2.5 кредитного договору №1440-12 передбачено, що ПАТ "Галичфарм" сплачує комісійну винагороду, сума заборгованості в редакції додаткової угоди від 01.09.2015 становить 20 230 000 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору №1440-12 ПАТ "Галичфарм", станом на 01.11.2018 заборгованість за кредитним договором№1440-12, становила 142 130 842,28 грн., з яких:

77 68 918,09 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

26 00 235,63 грн. - сума заборгованості по відсотках;

17 731 688,56 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках;

20 230 000 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

19.09.2007 між AT "Банк "Фінанси та Кредит" і ПАТ "Галичфарм" було укладено договір про відновлювану кредитну лінію № 1195-01-07 (надалі-кредитний договір №1195-01-07) на загальну суму 55000000 грн. зі строком повернення до 18.09.2008р., додатковою угодою від 18.09.2008 кінцевий строк погашення встановлено 18.09.2009р., додатковою угодою від 18.09.2009 кінцевий строк погашення встановлено 17.09.2010р., додатковою угодою від 21.05.2010 кінцевий строк погашення встановлено 11.05.2011р., додатковою угодою від 11.05.2011 кінцевий строк погашення встановлено 10.05.2012р., додатковою угодою від 10.05.2012 кінцевий строк погашення встановлено 09.05.2013р., додатковою угодою від 08.05.2013 кінцевий строк погашення встановлено 07.05.2014р., додатковою угодою від 31.03.2014 кінцевий строк погашення встановлено 12.05.2015р., додатковою угодою від 13.05.2015 кінцевий строк погашення встановлено 12.08.2015р., додатковою угодою від 13.08.2015 кінцевий строк погашення встановлено 14.09.2015р.

Додатковою угодою від 14.09.2015 до договору про відновлювану кредитну лінію № 1195-01-07 від 19.09.2007 було встановлено розмір кредитної лінії - 68 815 284 грн., а також кінцевий строк погашення до 12.05.2016.

Додаткової угодою від 05.10.2015 до договору про відновлювану кредитну лінію №1195-01-07 від 19.09.2007 встановлено розмір кредитної лінії - 68 815 284 грн., а також кінцевий строк погашення до 12.05.2016.

Відповідно до п.3.1. кредитного договору №1195-01-07 у редакції додаткової угоди від 13.08.2015, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами окремо за кожним траншем, виходячи з наступних процентних ставок:

а) за користування кредитними коштами, які обліковуються на рахунках:

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - 2062.7.010406.001; № рахунку обліку відсотків - 2068.5.00.10406.01; Відсоткова ставка (% річних) - 8,35; Період дії процентної ставки: 01.01.2012 - 12.08.2015 (включно);

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - 2062.7.010406.001; № рахунку обліку відсотків - 2068.5.00.10406.01; Відсоткова ставка (% річних) - 23,00; Період дії процентної ставки: 13.08.2015 - до строку повернення кредиту, вказаного в п.2.4 договору.

b) у випадку порушення позичальником строків погашення кредиту згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії, вказаного в п.1.1 цього договору:

46 % (сорок шість процентів) річних від суми невиконаного своєчасно зобов`язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом;

c) 46 % (сорок шість процентів) річних за період терміну повернення кредиту, що зазначений в п. 1.1 цього договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в пп.4.5., 6.1.цього Договору до дня фактичного повернення кредиту.

Пунктом 2.5 кредитного договору №1195-01-07 передбачено, що ПАТ "Галичфарм" сплачує комісійну винагороду, сума заборгованості в редакції додаткової угоди від 14.09.2015 становить 18 527 000 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору ПАТ "Галичфарм", станом на 01.11.2018 року заборгованість за кредитним договором №1195-01-07, становить 160 594 385,06 грн., з яких:

68 815 284,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

56 669 521,84 грн. - сума заборгованості по відсотках;

16 582 579,22грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках;

18 527 000 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

29.06.2010р. між AT "Банк "Фінанси та Кредит" та ПАТ "Галичфарм" було укладено договір про відновлювану кредитну лінію №1320-10 (надалі - кредитний договір №1320-10) на загальну суму 77 000 000 грн. зі строком повернення до 28.06.2013, додатковою угодою від 27.06.2013 кінцевий строк погашення встановлено 26.06.2016, додатковою угодою від 14.04.2015 кінцевий строк погашення встановлено 26.06.2016.

Згідно з п.3.1. кредитного договору №1320-10 ПАТ "Галичфарм" сплачує AT "Фінанси та Кредит" проценти за користування кредитом в валюті кредиту по процентним ставкам (в редакції додаткової угоди від 29.12.2011):

а) 8,50 % (вісім цілих п`ять десятих відсотка) річних за період із 01.01.2012 до строку повернення кредиту, зазначеного в п.2.4 кредитного договору;

б) (в редакції додаткової угоди від 06.03.2014) у випадку порушення позичальником встановленого Графіку зниження ліміту кредитної лінії, вказаного в п.2.4 цього договору:

19,5 % (дев`ятнадцять цілих п`ять десятих відсотки) річних від суми невиконаного своєчасно зобов`язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період часу з моменту непогашення суми кредиту(частині кредиту) до дня фактичного погашення цієї позики (основної) заборгованості.

в) 17 % (сімнадцять відсотків) річних за період з дати вказаної в п. 2.4 до дня фактичного повернення кредиту.

Пунктом 2.5 кредитного договору №1320-10 передбачено, що ПАТ "Галичфарм" сплачує комісійну винагороду, сума заборгованості в редакції додаткової угоди від 02.04.2015 становить 19825000,00 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору №1320-10 ПАТ "Галичфарм", станом на 01.11.2018 року заборгованість третьої особи-2 за кредитним договором становила 136 413 810,06 грн., з яких:

76 600 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

22 523 425,75 грн. - сума заборгованості по відсотках;

17 465 384,31 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках;

19 825 000,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

29.06.2010 між AT "Банк "Фінанси та Кредит" та ПАТ "Галичфарм" укладений договір про мультивалютну відновлювану кредитну лінію №1321-10 (надалі - кредитний договір №1321-10) на загальну суму 76000000,00 грн. зі строком повернення до 28.06.2013, додатковою угодою від 27.06.2013 кінцевий строк погашення встановлено 27.06.2016, додатковою угодою від 05.10.2015 кінцевий строк погашення встановлено 27.06.2016.

Відповідно до п. 3.1. кредитного договору №1321-10 у редакції додаткової угоди від 31.03.2015 року, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами окремо за кожним траншем, виходячи з наступних процентних ставок:

а) за користування кредитними коштами, які обліковуються на рахунках:

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.4.00.10406.07; №рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_2 ; відсоткова ставка (% річних) - 12,5; період дії процентної ставки: з дня видачі - до 31.07.2010 (включно);

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.4.00.10406.07; №рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_2; відсоткова ставка (% річних) - 11,25; період дії процентної ставки: 01.08.2010 - до 09.08.2010 (включно);

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.4.00.10406.07; №рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_2; відсоткова ставка (% річних) - у розмірі (сумі діючої облікової ставки Національного банку України та маржі Банку 3,5% (три цілих п`ять десятих процентів) річних; період дії процентної ставки: 10.08.2010 - до 31.10.2010 (включно);

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.4.00.10406.07; №рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_2; відсоткова ставка (% річних) - у розмірі (сумі діючої облікової ставки Національного банку України та маржі Банку 0,75% (нуль цілих сімдесят сотих процентів) річних; період дії процентної ставки: 01.11.2010 - до 31.01.2011 (включно);

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.4.00.10406.07; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_2; відсоткова ставка (% річних) - 8,50; період дії процентної ставки: 01.02.2011 - до 30.06.2011 (включно);

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.4.00.10406.07; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_2; відсоткова ставка (% річних) - 12,00; період дії процентної ставки: 01.07.2011 - до 31.12.2011 (включно);

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.4.00.10406.07; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_2; відсоткова ставка (% річних) - 8,35; період дії процентної ставки: 01.01.2012 - до строку повернення кредиту вказаного в п.2.5. цього договору;

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.7.10406.002; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_6; відсоткова ставка (% річних) - 8,5; період дії процентної ставки: з дня видачі - до строку повернення кредиту вказаного в п.2.5. цього договору;

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.6.10406.003; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_7; відсоткова ставка (% річних) - 22; період дії процентної ставки: з дня видачі - до 31.03.2014;

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.6.10406.003; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_7; відсоткова ставка (% річних) - 23; період дії процентної ставки: 01.04.2014 - до строку повернення кредиту вказаного в п.2.5. цього договору;

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.5.010406.004; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_3 ; відсоткова ставка (% річних) - 11,00; період дії процентної ставки: з дня видачі - до строку повернення кредиту вказаного в п.2.5. цього договору;

b) 46 % (сорок шість) процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, що зазначений в п.2.5 цього договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в пп. 4.5., 6.1 цього договору до дня фактичного повернення заборгованості за кредитом;

с) у разі порушення позичальником строків погашення кредиту згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії - 46 % (сорок шість) процентів річних від суми невиконаного своєчасно зобов`язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом.

Пунктом 2.5. кредитного договору №1321-10 передбачено, що ПАТ "Галичфарм" сплачує комісійну винагороду, сума заборгованості в редакції додаткової угоди від 02.04.2015 становить 19 714 500,00 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору №1321-10 ПАТ "Галичфарм", станом на 01.11.2018 року заборгованість третьої особи-2 за кредитним договором становила 152 339 719,87 грн., з яких:

62 284 870 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

54 813 143,20 грн. - сума заборгованості по відсотках;

15 527 206,71 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках;

19 714 500 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

21.05.2010р. між AT "Банк "Фінанси та Кредит" та ПАТ "Галичфарм" було укладено договір про відновлювану кредитну лінію №1318-10 (надалі - кредитний договір №1318-10) на загальну суму 78 000 000 грн. зі строком повернення до 20.05.2013, додатковою угодою від 20.05.2013 кінцевий строк погашення встановлено 19.05.2016. Додатковою угодою від 30.05.2014 кінцевий строк погашення встановлено 19.05.2016.

Згідно з п.3.1. кредитного договору №1318-10 ПАТ "Галичфарм" сплачує AT "Банк Фінанси та Кредит" проценти за користування кредитом в валюті кредиту по процентним ставкам (в редакції додаткової угоди від 30.05.2014):

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.8.00.10406.03; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_4 ; відсоткова ставка (% річних) - 8,5; період дії процентної ставки: 01.01.2012 - до 29.05.2014 (включно);

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.8.00.10406.03; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_4; відсоткова ставка (% річних) - 21,50; період дії процентної ставки: 30.05.2014 - до строку повернення кредиту вказаного в п.2.4. цього договору;

№ рахунку обліку залишку заборгованості по кредиту - №2063.7.00.10406.04; № рахунку обліку відсотків - № НОМЕР_8; відсоткова ставка (% річних) - 8,5; період дії процентної ставки: 01.01.2012 - до строку повернення кредиту вказаного в п.2.4. цього договору.

б) у випадку порушення позичальником встановленого графіку зниження ліміту кредитної лінії, вказаного у п. 2.4. цього договору:

43 % (сорок три відсотки) річних від суми невиконаного своєчасно зобов`язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позики (основної) заборгованості.

в) 43 % (сорок три відсотки) річних за період з дати вказаної в п. 2.4 до дня фактичного повернення кредиту.

Пунктом 2.5 кредитного договору №1318-10 передбачено, що ПАТ "Галичфарм" сплачує комісійну винагороду, сума заборгованості в редакції додаткової угоди від 02.04.2015 становить 20 330 000 грн

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору №1321-10 ПАТ "Галичфарм", станом на 01.11.2018 року заборгованість третьої особи-2 за кредитним договором становила 143 930 764,14 грн., з яких:

61 272 576,91грн. - заборгованість по тілу кредиту;

46 959 230,21 грн. - сума заборгованості по відсотках;

15 368 957,02 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках;

20 330 000,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

26.05.2010 між AT "Банк "Фінанси та Кредит" та ПАТ "Галичфарм" було укладено договір про відновлювану кредитну лінію №1319-10 (надалі - кредитний договір №1319-10) на загальну суму 78 000 00,00 грн. зі строком повернення до 20.05.2013, додатковою угодою від 20.05.2013 кінцевий строк погашення встановлено 19.05.2016. Додатковою угодою від 14.04.2015 кінцевий строк погашення встановлено 19.05.2016.

Згідно з п.3.1. кредитного договору №1319-10 ПАТ "Галичфарм" сплачує AT "Банк "Фінанси та Кредит" проценти за користування кредитом в валюті кредиту по процентним ставкам (в редакції додаткової угоди від 29.12.2011):

а) 9,75 % (дев`ять цілих сімдесят п`ять сотих відсотка) річних за період із 01.01.2012 до строку повернення кредиту, зазначеного в п.2.4 Кредитного договору;

б) (в редакції додаткової угоди від 06.03.2014) у випадку порушення позичальником встановленого Графіку зниження ліміту кредитної лінії, вказаного в п.2.4 цього договору:

- 19,5 % (дев`ятнадцять цілих п`ять десятих відсотки) річних від суми невиконаного своєчасно зобов`язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позики (основної) заборгованості.

в) 19,5 % (дев`ятнадцять цілих п`ять десятих відсотки) річних за період з дати вказаної в п. 2.4 до дня фактичного повернення креди у випадку порушення позичальником встановленого Графіку зниження ліміту кредитної лінії, вказаного в п.2.4 цього договору

Пунктом 2.5 кредитного договору №1319-10 передбачено, що ПАТ "Галичфарм" сплачує комісійну винагороду, сума заборгованості в редакції додаткової угоди від 02.04.2015 становить 21250000,00 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору №1319-10 ПАТ "Галичфарм", станом на 01.11.2018 року заборгованість третьої особи-2 за кредитним договором 143 787 260,78 грн., з яких:

77 600 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

26 964 213,98 грн. - сума заборгованості по відсотках;

17 973 076,80 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках;

21 250 000 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії

Загальний розмір заборгованості за кредитними договорами №1440-12, №1195-01-07, №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10 за розрахунком позивача станом на 01.11.2018 становить 879 196 782,19 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаними вище кредитними договорами №1440-12, №1195-01-07, №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10, між позивачем та відповідачами укладено наступні договори застави акцій:

Договір застави №3700А/0215 від 27.02.2015, укладений між AT "Банк "Фінанси та Кредит" (заставодержатель) та ТОВ "Гармоніка" (заставодавець); предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Ужгородський турбогаз" в кількості 12 876 598 шт:

Емітент-ПАТ "Ужгородський Турбогаз", ();

Номінальна вартість однієї акції -0,25(нуль) гривень 25 копійок;

Кількість - 12 876 598 (дванадцять мільйонів вісімсот сімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) штук;

Загальна номінальна вартість - 3 219 149,50 грн.

Узгоджена сторонами вартість предмету застави становила: 412051136,00 грн.

Договір застави №2810А/1109 від 30.11.2009, укладений між AT "Банк "Фінанси та Кредит" (заставодержатель) та ПрАТ АСК "ОМЕГА" (заставодавець); предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ Галичфарм в кількості 85 112 шт.:

Емітент -AT "Галичфарм";

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 грн;

Кількість - 85 112 (вісімдесят п`ять сто дванадцять ) штук;

Загальна номінальна вартість - 766 008,00 грн.

Узгоджена сторонами вартість предмету застави становила: 5 273 173,54 грн, згідно договору про внесення змін від 30.10.2012 узгоджена вартість склала: 5 873 042,91 грн.

Договір застави №2811А/1109 від 30.11.2009, укладений між заставодавець Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна транспортна компанія" предмет застави цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 74 621 шт.

Емітент - AT "Галичфарм";

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 грн;

Кількість - 74 621 штук;

Загальна номінальна вартість - 671 589,00 грн.

Узгоджена сторонами вартість предмету застави становила: 4 623 196,29 грн, згідно договору про внесення змін від 30.10.2012 узгоджена вартість становила: 5 149 125,10 грн.

Договір застави №2812А/1109 від 30.11.2009, укладений між AT "Банк "Фінанси та Кредит" (заставодержатель) та ПрАТ "Кременчукм`ясо" (заставодавець); предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 140 973 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм";

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 грн;

Кількість - 140 973 (сто сорок тисяч дев`ятсот сімдесят три) штуки;

Загальна номінальна вартість - 1 268 757,00 грн.

Узгоджена сторонами вартість предмету застави становила: 8 734 080,90 грн, згідно договору про внесення змін від 30.10.2012 узгоджена вартість становила: 9 727658,00 грн.

Договір застави №2813А/1109 від 30.11.2009 укладений між AT "Банк "Фінанси та Кредит" (заставодержатель) та ПрАТ "Київмедпрепарат" (заставодавець), предмет застави цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 141 187 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм";

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 гривень;

Кількість - 141 187 (сто сорок одна тисяча сто вісімдесят сім) штуки;

Номінальна вартість - 1 270 683 грн.

Узгоджена сторонами вартість предмету застави становила: 8747339,42 грн, згідно договору про внесення змін від 22.03.2013 узгоджена вартість склала: 9 742 238,25 грн.

Договір застави №2827А/1109 від 30.11.2009, укладений між AT "Банк "Фінанси та Кредит" (заставодержатель) та ПрАТ АСК "ОМЕГА" (заставодавець); предмет застави цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 44 970 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм";

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 грн;

Кількість - 44 970 штук; Загальна номінальна вартість - 404 730,00 грн.

Узгоджена сторонами вартість предмету застави становила: 2 786 147,83 грн, згідно договору про внесення змін від 30.10.2012 узгоджена вартість становила: 3 103 096,39 грн.

Договір застави №2915А/0510 від 18.05.2010 укладений між AT "Банк "Фінанси та Кредит" (заставодержатель) та ПАТ "Київмедпрепарат" (заставодавець); предмет застави цінні папери прості іменні акції ПрАТ Акціонерна страхова компанія Омега в кількості 99 000 шт.:

Емітент - АСК "Омега";

Номінальна вартість однієї акції - 50,00 гривень;

Кількість - 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) штук;

Загальна номінальна вартість - 4 950 000,00 грн.

Узгоджена сторонами вартість предмету застави становила: 58 614 380,00 грн, згідно договору про внесення змін від 31.10.2012 узгоджена вартість становила: 75 224 694,60 грн.

Договір застави №2822А/1109 від 30.11.2009, укладений між AT "Банк "Фінанси та Кредит" (заставодержатель) та ТОВ "Нафтохімімпекс" (заставодавець); предмет застави цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 75 199 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм";

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 грн;

Кількість - 75 199 штук;

Загальна номінальна вартість - 676 791,00 грн.

Узгоджена сторонами вартість предмету застави становила: 4 659 006,68 грн, згідно договору про внесення змін від 30.10.2012 узгоджена вартість становила 5 189 009,24 грн.

Загальна узгоджена вартість акцій становить 526 060 001,09 грн.

За умовами п. 8 договорів застави №3700А/0215 від 27.02.2015, №2810А/1109 від 30.11.2009, №2811А/1109 від 30.11.2009, №2812А/1109 від 30.11.2009, №2813А/1109 від 30.11.2009, №2827А/1109 від 30.11.2009, №2822А/1109 від 30.11.2009, у разі неналежного виконання позичальником умов Основного зобов`язання (несвоєчасне повернення суми кредиту, несвоєчасна сплата процентів, комісійної винагороди та інших зобов`язань) заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження, задовольнити свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення, у тому числі відшкодувати збитки. Право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває також, якщо заставодержатель відповідно до умов основного зобов`язання заявить позичальнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строків, зазначених у пункті 2 цього договору, а позичальник не виконає зазначене зобов`язання.

Пунктом 8 договору застави №2915А/0510 від 18.05.2010, у разі неналежного виконання заставодавцем/позичальником умов договору гарантії/кредитного договору, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження, задовольнити свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення, у тому числі відшкодувати збитки. Право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває також, якщо заставодержатель відповідно до умов основного зобов`язання заявить позичальнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строків, зазначених у пункті 2 цього договору, а позичальник не виконає зазначене зобов`язання.

Згідно з пунктами 9 договорів застави №3700А/0215 від 27.02.2015, №2810А/1109 від 30.11.2009, №2811А/1109 від 30.11.2009, №2812А/1109 від 30.11.2009, №2813А/1109 від 30.11.2009, №2827А/1109 від 30.11.2009, №2822А/1109 від 30.11.2009, №2915А/0510 від 18.05.2010, у звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд заставодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або заставодержателем самостійно позасудовим способом відповідно до чинного законодавства та цього договору. Позасудовий спосіб звернення стягнення здійснюється заставодержателем шляхом отримання предмету застави у власність, шляхом продажу предмету застави заставодержателем відповідно до договору купівлі-продажу та інше.

У відповідності до п.14 вказаних вище договорів застави, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за основним зобов`язанням.

До договорів застави вносилися зміни шляхом укладання додаткових угод вносились численні зміни, зокрема, в частині розміру та строків виконання основного зобов`язання, а також договірної вартості предмету застави.

Відомості про заставу вказаних цінних паперів були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягами №57488339, №57488198, №57488320, №57488310, №57488206, №57488202, №57488357, №57488328.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитних договорів №1440-12, №1195-01-07, №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10 за розрахунком позивача станом на 01.11.2018 загальний розмір заборгованості за вказаними кредитними договорами становить 879 196 782,19 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що враховуючи наявну заборгованість за кредитними договорами, у позивача наявні правові підстави для звернення в рахунок погашення такої заборгованості на предмет застави за договорами застави.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Наявними у матеріалах справи меморіальними ордерами та банківськими виписками з особових рахунків позичальника підтверджується, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши позичальнику - ПАТ "Галичфарм" кредитні кошти відповідно до умов кредитних договорів №1440-12, №1195-01-07, №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10.

Факт надання кредитних коштів за процентами позивальником та відповідачами не заперечується.

За розрахунком позивача станом на 01.11.2018 заборгованість за кредитними договорами №1440-12, №1195-01-07, №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10 становить:

Заборгованість за кредитним договором №1440-12 становить 7768918,09 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 26 00 235,63 грн. - сума заборгованості по відсотках; 20230000 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором №1195-01-07 становить 68 815 284,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 56669521,84 грн. - сума заборгованості по відсотках; 18 527 000 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором №1320-10 становить 76 600 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 22523425,75 грн. - сума заборгованості по відсотках; 19825000,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором № 1321-10 становить 62 284 870 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 54813143,20 грн. - сума заборгованості по відсотках; 19714500 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором №1318-10 становить 61272576,91 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 46959230,21 грн. - сума заборгованості по відсотках; 20330000,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором №1319-10 становить 77600000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 26964213,98 грн. - сума заборгованості по відсотках; 21250000,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Суд перевіривши надані позивачем у матеріали справи розрахунки та дослідивши у матеріалах справи меморіальні ордери та банківські виписки з особових рахунків позичальника встановив, що заборгованість за кредитними договорами №1440-12, №1195-01-07, №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10 по тілу кредитів у сумі 424241649,00 грн, відсотках у сумі 234429770,61 грн та комісії у сумі 119876500,00 грн належним чином доведена та обґрунтована.

Відповідачі власних розрахунків та доказів сплати заборгованості по тілу кредитів, відсотках та комісії не надали.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено заборгованість позичальника (третьої особи-2, ПАТ "Галичфарм") за кредитними договорами №1440-12, №1195-01-07, №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10.

Щодо заборгованості по пені, нарахованої по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії за кредитним договором №1440-12 у сумі 17 731 688,56 грн; за кредитним договором №1195-01-07 у сумі 16 582 579,22 грн; за кредитним договором №1320-10 у сумі 17 465 384,31 грн; за кредитним договором № 1321-10 у сумі 15 527 206,71 грн; за кредитним договором №1318-10 у сумі 15 368 957,02 грн; за кредитним договором №1319-10 у сумі 17 973 076,80 грн, то судом встановлено наступне.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З розрахунку позивача вбачається, що нарахування пені за боргом по кредитам та по комісії здійснене позивачем за загальний період з 01.05.2018 по 31.10.2018.

Відповідно до. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Отже, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

За змістом пункту п. 7.1 кредитних договорів, за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. п. 2.4., 2.5., 3.4., 3.6., 4.5., 6.1., 8.3. кредитного договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених Кредитним договором, плата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Однак, позивач здійснив нарахування пені за прострочення повернення кредитних коштів та сплати комісії не з наступного дня коли мала бути здійснена сплата кредитних коштів та процентів, а за шість місяців до подання позову, що суперечить приписам ч. 6 ст. 232 ГПК України.

З огляду на приписи частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

За таких обставин, оскільки позивачем невірно визначено період нарахування пені, а суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та комісії у загальному розмірі 95 734 989,56 грн є необґрунтованими.

Розрахунки пені на заборгованість по відсотками, нарахованих за періоди з 31.05.2018 по 31.10.2018 є арифметично правильними, а тому позовні вимоги у частині стягнення пені за прострочення сплати відсотків у сумі 4913883,06 грн є обґрунтованими.

Посилання відповідача-2 - Публічного акціонерного товариства "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ" на те, що заборгованість за кредитними договорами не встановлена жодним рішенням суду та перш ніж звертати стягнення на предмет застави необхідно визначити розмір заборгованості, суд вважає необґрунтованими, оскільки у межах спору про звернення стягнення на предмет застави суд встановлює суму заборгованості за основним зобов`язанням.

Щодо заявленої відповідачем-1 - ТОВ "НАФТОХІМІМПЕКС" заяви про застосування строку позовної давності до всіх позовних вимог позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З аналізу умов кредитних договорів та змісту зазначених правових норм, суд прийшов до висновку, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення тіла кредиту, сплати відсотків та комісії, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення.

Кредитним договором №1440-12 встановлено, що строк повернення кредиту до 14.11.2015; за кредитним договором №1195-01-07 - до 12.05.2016; за кредитним договором №1320-10 - до 26.06.2016; за кредитним договором №1321-10 - до 27.06.2016; за кредитним договором №1318-10 - до 19.05.2016; за кредитним договором №1319-10 - до 19.05.2016.

Отже, позивач мав звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №1440-12 до 15.11.2018; за кредитним договором №1195-01-07 - до 15.05.2019; за кредитним договором №1320-10 - до 27.06.2019; за кредитним договором №1321-10 - до 28.06.2019; за кредитним договором №1318-10 - до 20.05.2019; за кредитним договором №1319-10 - до 20.05.2019. Тобто, позивач пред`явив позов про стягнення заборгованості за тілом кредиту в межах трирічного строку позовної давності.

Кредитним договором №1440-12 встановлено, що строк сплати комісії у сумі 10115000,00 грн до 30.09.2015, у сумі 10115000,00 грн до 14.11.2015; за кредитним договором №1195-01-07 - до 12.05.2016; за кредитним договором №1320-10 - у сумі 9912500,00 грн - до 29.02.2016, у сумі 9912500,00 грн - до 31.03.2016; за кредитним договором №1321-10 - до 30.04.2016; за кредитним договором №1318-10 - у сумі 10165000,00 грн - до 31.10.2015, у сумі 10165000,00 грн - до 30.11.2015; за кредитним договором №1319-10 - у сумі 10625000,00 грн - до 30.12.2015, у сумі 10625000,00 грн - до 31.01.2016.

Отже, позивач мав звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за комісією по кредиту за кредитним договором №1440-12 у сумі 10115000,00 грн до 01.10.2018, у сумі 10115000,00 грн до 15.11.2018; за кредитним договором №1195-01-07 - до 13.05.2019; за кредитним договором №1320-10 - у сумі 9912500,00 грн - до 01.03.2019, у сумі 9912500,00 грн - до 01.04.2019; за кредитним договором №1321-10 - до 01.05.2019; за кредитним договором №1318-10 - у сумі 10165000,00 грн - до 01.11.2019, у сумі 10165000,00 грн - до 01.12.2018; за кредитним договором №1319-10 - у сумі 10625000,00 грн - до 31.12.2018, у сумі 10625000,00 грн - до 01.01.2019.

За умовами кредитних договорів №1440-12, №1195-01-07, №1321-10 позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами у строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця; за кредитними договорами №1320-10, №1318-10, №1319-10 сплата відсотків здійснюється в строк з 26 до 30 (31) сила кожного місяця.

Водночас, статтею 264 ЦК визначено порядок переривання перебігу позовної давності.

Так, за приписами статті 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення позову особою позову одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Слід зауважити, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Вказаною нормою не встановлено, які саме дії зобов`язаної особи слід розцінювати як такі, що свідчать про визнання боргу чи іншого обов`язку.

У дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина 1 статті 264 ЦК), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

У п.п. 4.4.1 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10 зазначається про те, що у дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи банківські виписки та розрахунки заборгованості, судом встановлено, що позичальник протягом всього часу користування кредитними коштами за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, №1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010 здійснював часткові погашення відсотків за користування тілом кредиту.

Окрім того, як встановлено судом, у серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Галичфарм" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про внесення змін до іпотечного договору №2006ЦИК/0307 від 28.03.2007 року, договору про відновлювальну кредитну лінію № 1195-01-07 від 19.09.2007 року, договору про відновлювальну кредитну лінію №1252-08 від 13.06.2008 року, договору про відновлювальну кредитну лінію №1318-10 від 21.05.2010 року, договору про відновлювальну кредитну лінію №1319-10 від 26.05.2010 року, договору про відновлювальну кредитну лінію №1320-10 від 29.06.2010 року, договору про відновлювальну кредитну лінію № 1321 м-10 від 29.06.2010 року та договору про відновлювальну кредитну лінію №1440-12 від 15.11.2012 року в редакції, запропонованій позивачем, у зв`язку з істотною зміною обставин внаслідок загострення соціальної та економічної ситуації на сході України та проведення антитерористичної операції.

Господарський суд міста Києва у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" відмовив рішенням від 18.09.2017 у справі №910/14230/16. Київський апеляційний господарський суд постановою від 27.02.2018 вказане рішення суду залишив без змін.

Позовні вимоги у справі №910/14230/16 ПАТ "Галичфарм" вмотивувало тим, що позивач звертався до відповідача з пропозиціями реструктуризувати заборгованість за кредитними договорами у зв`язку з погіршенням становища на ринку, втратою ринку збуту на території проведення військових дій.

Під час розгляду справи №910/14230/16 як неодноразово зазначалося судами, позичальник (ПАТ "Галичфарм") підтверджував заборгованість за кредитними договорами у 537 691 649 грн.

З урахуванням наведеного, звернення позичальника до суду з позовом про внесення змін до кредитних договорів продовження термінів повернення траншів (процентів за ними, комісійної винагороди і пені) та здійснення часткових оплат відсотків за користування кредитними коштами, свідчать про визнання ПАТ "Галичфарм" заборгованості за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, №1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010 та переривання перебігу позовної давності.

За таких обставин, суд відхиляє доводи відповідача-1 щодо пропуску позивачем строку позовної давності за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, №1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013).

Таким чином, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання.

Враховуючи, що судом встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та комісії у загальному розмірі 95 734 989,56 грн є необґрунтованими, суд не задовольняє заяву відповідача-1 про застосування позовної давності та наслідків її спливу у цій частині, оскільки позовна давність застосовується лише за наявності порушення прав особи.

Вимоги про стягнення пені нарахованої за періоди з 31.05.2018 по 31.10.2018 на заборгованість по відсоткам заявлені у межах строку позовної давності визначеного ст. 258 ЦК України.

Отже, як встановлено судом загальна сума заборгованості за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, № 1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010 становить 783461802,67 грн:

Заборгованість за кредитним договором №1440-12: 77 68 918,09 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 26 00 235,63 грн. - сума заборгованості по відсотках; 506843,29 грн - пеня за прострочення заборгованості по відсотках; 20 230 000 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором №1195-01-07: 68 815 284,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 56 669 521,84 грн. - сума заборгованості по відсотках; 1215123,12 грн - пеня за прострочення заборгованості відсотках; 18 527 000 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором №1320-10: 76 600 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 22 523 425,75 грн. - сума заборгованості по відсотках; 499867,87грн - пеня за прострочення заборгованості по відсотках; 19 825 000,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором № 1321-10: 62 284 870 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 54 813 143,20 грн. - сума заборгованості по відсотках; 1099810,70 грн. - пеня за прострочення заборгованості по відсотках; 19714500 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором №1318-10: 61 272 576,91 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 46 959 230,21 грн. - сума заборгованості по відсотках; 1011374,85 грн - пеня за прострочення заборгованості по відсотках; 20330000,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Заборгованість за кредитним договором №1319-10: 77 600 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 26 964 213,98 грн. - сума заборгованості по відсотках; 580863,23 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках; 21250000,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Враховуючи заборгованість за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, № 1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010 у позивача наявні правові підстави для звернення в рахунок погашення такої заборгованості на предмет застави за договорами застави №3700А/0215 від 27.02.2015, №2810А/1109 від 30.11.2009, №2811А/1109 від 30.11.2009, №2812А/1109 від 30.11.2009, №2813А/1109 від 30.11.2009, №2827А/1109 від 30.11.2009, №2822А/1109 від 30.11.2009, №2915А/0510 від 18.05.2010.

Так, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України, визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" від 02.10.1992 № 2654-XII, застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель, набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з статтею 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Положеннями ч.1 ст.20 Закону України "Про заставу" визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави (ч.5 ст.20 Закону України "Про заставу").

За змістом пункту 8 договорів застави №3700А/0215 від 27.02.2015, №2810А/1109 від 30.11.2009, №2811А/1109 від 30.11.2009, №2812А/1109 від 30.11.2009, №2813А/1109 від 30.11.2009, №2827А/1109 від 30.11.2009, №2822А/1109 від 30.11.2009, у разі неналежного виконання позичальником умов основного зобов`язання (несвоєчасне повернення суми кредиту, несвоєчасна сплата процентів, комісійної винагороди та інших зобов`язань) заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження, задовольнити свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення, у тому числі відшкодувати збитки.

Пунктом 8 договору застави №2915А/0510 від 18.05.2010, у разі неналежного виконання заставодавцем/позичальником умов договору гарантії/кредитного договору, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження, задовольнити свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення, у тому числі відшкодувати збитки.

У відповідності до пункту 9 договорів застави №3700А/0215 від 27.02.2015, №2810А/1109 від 30.11.2009, №2811А/1109 від 30.11.2009, №2812А/1109 від 30.11.2009, №2813А/1109 від 30.11.2009, №2827А/1109 від 30.11.2009, №2822А/1109 від 30.11.2009, №2915А/0510 від 18.05.2010, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд заставодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або заставодержателем самостійно позасудовим способом відповідно до чинного законодавства та цього договору. Позасудовий спосіб звернення стягнення здійснюється заставодержателем шляхом отримання предмету застави у власність, шляхом продажу предмету застави заставодержателем відповідно до договору купівлі-продажу та інше.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами сьомою, восьмою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Отже, у зв`язку з порушенням зобов`язання третьою особою-2 (ПАТ "Галичфарм") за кредитними договорами №1440-12, № 1195-01-07 , №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10 позивач має право задовольнити за рахунок переданого за договорами застави №3700А/0215 від 27.02.2015, №2810А/1109 від 30.11.2009, №2811А/1109 від 30.11.2009, №2812А/1109 від 30.11.2009, №2813А/1109 від 30.11.2009, №2827А/1109 від 30.11.2009, №2822А/1109 від 30.11.2009, №2915А/0510 від 18.05.2010 в заставу майна відповідачів (заставодавців) свої вимоги у повному обсязі шляхом звернення стягнення у судовому порядку на предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" та ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "Омега".

При цьому доводи відповідача-2 про те, що позивачем не надано доказів, що відповідач-2 є власником акцій спростовуються наявними у матеріалах справи договорами застави, а також відомостями щодо стану рахунку в цінних паперах на якому обліковуються прості іменні акції за договорами застави, наданими ТОВ "Основа-Цінні папери" та "Національний депозитарій України", ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "Омега" на вимогу суду.

Водночас суд зазначає, що 30.04.2010 набув чинності Закон України "Про акціонерні товариства" №514-VI від 17.09.2008. Так, частиною 2 статті 20 цього Закону встановлюється обов`язковість бездокументарної форми акцій акціонерних товариств було прийнято 17 вересня 2008 року. При цьому, друге речення частини другої статті 20 набрало чинності через 30 місяців з дня опублікування вищезазначеного Закону.

Пунктом 5 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" встановлено, що приведенням діяльності акціонерних товариств у відповідність із вимогами цього Закону в частині забезпечення існування акцій виключно у бездокументарній формі є здійснення таких дій: наглядова рада акціонерного товариства в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, зобов`язана прийняти рішення про переведення випуску цінних паперів з документарної форми у бездокументарну (далі - рішення про дематеріалізацію).

На момент проведення дематеріалізації акцій діяло Положення про порядок переведення випуску іменних акцій документарної форми існування у бездокументарну форму існування затверджене рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку 30.06.2000 №98 (втратило чинність на підставі Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 24.06.2014 №808 Про визнання такими, що втратили чинність, деяких нормативно-правових актів). Згідно з п. 4.5. вищезазначеного положення, Зберігач, з яким емітентом укладений договір про відкриття рахунків у цінних паперах власникам, здійснює зарахування дематеріалізованих акцій на рахунки в цінних паперах цих власників протягом двох місяців з дати передачі реєстру. Якщо до початку проведення процедури дематеріалізації цінні папери були обтяжені зобов`язаннями, дематеріалізовані акції зараховуються на рахунки в цінних паперах власників з тим самим режимом обтяження зобов`язаннями.

Однак, переведення випуску іменних акцій документарної форми існування у бездокументарну форму існування не припиняє права на предмет застави, оскільки акції свого існування не припиняють, а їх дематеріалізація передбачає здійснення іншого обліку права власності на акції, не з допомогою реєстратора, а в депозитарній системі обліку прав власності.

З урахуванням наведеного, усні заперечення відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОХІМІМПЕКС", висловлені під час розгляду справи по суті, суд вважає необґрунтованими.

Суд зазначає, що застава має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії договору застави.

Суд звертає увагу на те, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення застави (іпотеки) та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у спосіб, передбачений законодавством.

Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

Вказані висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 921/107/15-г/16.

З урахуванням наведеного, доводи відповідача-2, що одночасне звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості є подвійним стягненням суми заборгованості за основним зобов`язанням та непропорційності вимог, суд вважає безпідставними.

Заперечення відповідача-2 щодо справедливості змісту кредитних договорів суд вважає безпідставними, оскільки кредитні договори сторонами не оспорювалися та у судовому порядку недійсними не визнавалися.

Під час розгляду справи від відповідачів не надходило заперечень щодо вартості предмету застави, що погоджена сторонами у договорах застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень", обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно з наявним у матеріалах справи витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) 09.11.2018 позивачем зареєстровано звернення стягнення за договорами застави.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що інші особи, відмінні від позивача, мають пріоритет на предмет забезпечувального обтяження. Зазначене також підтверджується витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 24.05.2019.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" встановлено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Частиною 1 ст. 21 Закону України "Про заставу" передбачено, що реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

За змістом чинного законодавства, заставодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед заставодержателем за виконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета застави.

Зазначена відповідальність заставодавців не обмежена саме вартістю предмета застави, визначеною сторонами у відповідних договорах застави, оскільки початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 591 Цивільного кодексу України, визначається в порядку, встановленому договором або законом, зокрема, може бути визначена в рішенні суду. Тобто, чинним законодавством не передбачається обов`язкового визначення вартості предмета застави у рішенні суду.

Відповідно до частини третьої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч.4 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.5 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

За змістом статей 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки/застави, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Отже, початкова ціна предмета застави має бути визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження, та це не суперечить нормам діючого законодавства.

Зазначене вище узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.03.2018 у справі № 235/3619/15-ц (провадження 14-11цс18), Верховного Суду в постанові від 27.03.2018 р. у справі № 910/2764/14.

Окрім того, Велика Палата Верхового Суду у справі № 235/3619/15-ц дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення.

З урахуванням наведеного суд вважає, що початкова ціна предмета застави має бути визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

Як зазначено судом вище, відповідно до ч.8 ст.20 Закону України "Про заставу" звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави та згідно з ч.2 ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються способи реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Частиною 3 статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 4 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Процедуру реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, які можуть бути допущені до торгівлі на фондовій біржі відповідно до законодавства регулює Порядок реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затвердженому рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25 грудня 2012 року № 1853 (надалі - Порядок).

Дія цього Порядку поширюється на органи державної виконавчої служби, приватних виконавців, фондові біржі та інших професійних учасників фондового ринку.

Пунктом 1.3. Порядку встановлено, що реалізація цінних паперів, на які звернено стягнення, здійснюється на фондовій біржі, яка має ліцензію на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з організації торгівлі на фондовому ринку, видану у встановленому порядку Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку або Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР), має електронну торговельну систему та правила якої визначають порядок проведення біржових торгів щодо реалізації цінних паперів, на які звернено стягнення, шляхом їх продажу на аукціоні та з якою орган державної виконавчої служби або приватний виконавець уклав відповідний договір.

Вказаним Порядком унормовано процедуру проведення аукціону, порядок оформлення аукціонних документів та проведення розрахунків за цінними паперами, на які звернено стягнення, припинення аукціону, тощо.

З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи визначений чинним законодавством порядок реалізації цінних паперів, на які звернено стягнення та приписи закону щодо початкової ціни предмета застави, з огляду на норми ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", суд вважає зазначити у цьому рішенні спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

При цьому суд, виконуючи вимоги статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", зазначає наступне.

Статтею 16 ЦК України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

У розумінні приписів ст. 15, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним".

Таким чином, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Визначений позивачем предмет позову в повній мірі має забезпечувати захист його порушеного права. При цьому, метою правосуддя є забезпечення ефективного поновлення порушеного права.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 5 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії "ефективності" таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту (звернення стягнення на предмет застави) та обґрунтовуючи відповідні висновки щодо правомірності заявлених вимог, суду слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. (Наведене узгоджується із правовою позицією викладеною у Постанові Верхового Суду від 07.02.2018 року у справі №923/970/16).

З урахуванням наведеного, оскільки як зазначено судом вище початкова ціна предмета застави може змінюватися та має бути визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження, з огляду на встановлений чинним законодавством порядок реалізації цінних паперів, враховуючи часткову обґрунтованість заявлених до стягнення сум заборгованості по кредитним договорам, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зазначивши спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження забезпечить поновлення порушеного права позивача та виконання судового рішення.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене вище, з огляду на передбачене договорами застави акцій та чинним законодавством право позивача на задоволення своїх кредиторських вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, внаслідок порушення позичальником зобов`язань за кредитними договорами та оскільки, матеріалами справи підтверджено, а відповідачами не спростовано факт наявності заборгованості позичальника за кредитними договорами №1440-12, №1195-01-07, №1320-10, №1321-10, №1318-10, №1319-10 та її розмір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави згідно з договорами застави №3700А/0215 від 27.02.2015, №2810А/1109 від 30.11.2009, №2811А/1109 від 30.11.2009, №2812А/1109 від 30.11.2009, №2813А/1109 від 30.11.2009, №2827А/1109 від 30.11.2009, №2822А/1109 від 30.11.2009, №2915А/0510 від 18.05.2010 є обґрунтованими.

Водночас, оскільки судом встановлено часткову обґрунтованість вимог заборгованості за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, № 1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010 та визначено, що заборгованість за вказаними кредитними договорами становить 783461802,67 грн, та враховуючи спосіб реалізації предмета застави, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінансти та Кредит".

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості, яка виникла за договорами про мультивалютні кредитні лінії № 1195-01-07 від 19.09.2007, №1319-10 від 26.05.2010, № 1440-12 від 15.11.2012, № 1318-10 від 21.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010 із змінами та доповненнями, укладеними між Публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (04050, м. Київ, вул. Артема, будинок 60, ідентифікаційний код 09807856) та Публічним акціонерним товариством "ГАЛИЧФАРМ" (ідентифікаційний код 05800293) в розмірі 783 461 802,67 грн., звернути стягнення на предмети застави:

За договором застави №3700А/0215 від 27.02.2015 заставодавець Товариство з обмеженою відповідальністю "Гармоніка" (01010, м. Київ, вулиця Січневого повстання, будинок 11-Б, ідентифікаційний код 32825785), предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Ужгородський турбогаз" (ідентифікаційний код 00153608) в кількості 12 876 598 шт.:

Емітент - ПАТ "Ужгородський турбогаз" (ідентифікаційний код 00153608);

Номінальна вартість однієї акції - 0,25 (нуль) гривень 25 копійок;

Кількість - 12 876 598 (дванадцять мільйонів вісімсот сімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) штук;

Загальна номінальна вартість - 3 219 149,50 грн.

Визначити спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

За договором застави №2810А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (04053, м. Київ, вулиця ОБСЕРВАТОРНА, будинок 17, ЛІТ.А, ідентифікаційний код 21626809), предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 85 112 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм" (ідентифікаційний код 05800293);

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 гривень;

Кількість - 85 112 (вісімдесят п`ять сто дванадцять ) штук;

Загальна номінальна вартість - 766 008,00 грн.

Визначити спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

За договором застави №2811А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (04128, м. Київ, вул. Туполєва, будинок 17, ідентифікаційний код 32312604), предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 74 621 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм" (ідентифікаційний код 05800293);

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 гривень;

Кількість - 74 621 (сімдесят чотири тисячі шістсот двадцять одна) штук;

Загальна номінальна вартість - 671 589,00 грн.

Визначити спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

За договором застави №2812А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Приватне акціонерне товариство "КРЕМЕЧУКМ`ЯСО" (39601, Полтавська область, м. Кременчук, провулок Героїв Бреста, будинок 48, ідентифікаційний код 30068026) предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 140973 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм" (ідентифікаційний код 05800293);

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 гривень;

Кількість - 140 973 (сто сорок тисяч дев`ятсот сімдесят три) штуки;

Загальна номінальна вартість - 1 268 757,00 грн.

Визначити спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

За договором застави №2813А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Приватне акціонерне товариство "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 139, ідентифікаційний код 00480862) предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 141187 шт:

Емітент - AT "Галичфарм" (ідентифікаційний код 05800293);

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 гривень;

Кількість - 141 187 (сто сорок одна тисяча сто вісімдесят сім) штуки;

Номінальна вартість - 1 270 683 грн.

Визначити спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

За договором застави №2827А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (04053, м. Київ, вулиця ОБСЕРВАТОРНА, будинок 17, ЛІТ.А, ідентифікаційний код 21626809) предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 44970 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм" (ідентифікаційний код 05800293);

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 гривень;

Кількість - 44 970 (сорок чотири тисячі дев`ятсот сімдесят) штук;

Загальна номінальна вартість - 404 730 грн.

Визначити спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

За договором застави №2915А/0510 від 18.05.2010 заставодавець Приватне акціонерне товариство "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ" .. (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 139, ідентифікаційний код 00480862) предмет застави - цінні папери прості іменні акції АСК "Омега" в кількості 99000 шт.:

Емітент-АСК "Омега" (ідентифікаційний код 21626809);

Номінальна вартість однієї акції - 50,00 гривень;

Кількість - 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) штук;

Загальна номінальна вартість - 4 950 000,00 грн.

Визначити спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

За договором застави №2822А/1109 від 30.11.2009 заставодавець Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОХІМІМПЕКС" (01010, м. Київ, вулиця Січневого повстання, будинок 11-Б, ідентифікаційний код 31029407) предмет застави - цінні папери прості іменні акції ПАТ "Галичфарм" в кількості 75199 шт.:

Емітент - AT "Галичфарм" (ідентифікаційний код 05800293);

Номінальна вартість однієї акції - 9,00 гривень;

Кількість - 75199 (сімдесят п`ять тисяч сто дев`яносто дев`ять) штук;

Загальна номінальна вартість - 676791,00 грн.

Визначити спосіб реалізації простих іменних акцій шляхом продажу у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на підставі оцінки визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОХІМІМПЕКС" (01010, м. Київ, вулиця Січневого повстання, будинок 11-Б, ідентифікаційний код 31029407) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (04050, м. Київ, вул. Артема, будинок 60, ідентифікаційний код 09807856) судовий збір у розмірі 91591,35 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КИЇВМЕДПРЕПАРАТ" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 139, ідентифікаційний код 00480862) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (04050, м. Київ, вул. Артема, будинок 60, ідентифікаційний код 09807856) судовий збір у розмірі 91591,35 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (04053, м. Київ, вулиця ОБСЕРВАТОРНА, будинок 17, ЛІТ.А, ідентифікаційний код 21626809) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (04050, м. Київ, вул. Артема, будинок 60, ідентифікаційний код 09807856) судовий збір у розмірі 91591,34 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КРЕМЕЧУКМ`ЯСО" (39601, Полтавська область, м. Кременчук, провулок Героїв Бреста, будинок 48, ідентифікаційний код 30068026) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (04050, м. Київ, вул. Артема, будинок 60, ідентифікаційний код 09807856) судовий збір у розмірі 91591,34 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (04128, м. Київ, вул. Туполєва, будинок 17, ідентифікаційний код 32312604) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (04050, м. Київ, вул. Артема, будинок 60, ідентифікаційний код 09807856) судовий збір у розмірі 91591,34 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармоніка" (01010, м. Київ, вулиця Січневого повстання, будинок 11-Б, ідентифікаційний код 32825785) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (04050, м. Київ, вул. Артема, будинок 60, ідентифікаційний код 09807856) судовий збір у розмірі 91591,34 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 04.11.2019.

Суддя О.В. Гулевець