ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.11.2019 р. Справа№ 914/2213/19

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали

за заявою:РОКВУЛ Інтернейшнл А/С, м.Хедехузене, Королівство Данія;
до:Приватного підприємства «Євро-Модуль», м. Снятин, Івано-Франківська область;
про:забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

РОКВУЛ Інтернейшнл А/С (ROCKWOOL International A/S) звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви до суду, у якій особами, що можуть мати статус учасника справи, зазначено відповідача - Приватне підприємство «Євро-Модуль» () та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Львівську митницю ДФС (). Згідно вказаної заяви, заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом:

- заборони Львівській митниці ДФС, або будь-якому іншому органу доходів і зборів, здійснювати митне оформлення товару, а саме: мінеральної вати на основі базальту в плитах FRONTROCK SUPER, розміром 100/600/1000, 748,800 м2, хімічний склад: SiO2 41,3%, А12O3 - 18,0%, СаО 19,2%, MgO 8,6%, Fе2O3 7,0%, Na2O 2,6%, ТiO2 2,0%, К2O 0,7%, Р2O5 0,4%, МnО 0,2%, код товару згідно УКТЗЕД - НОМЕР_1 , що була задекларована за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UА209180/2019/065253 від 04.10.2019 року;

- заборони Львівській митниці ДФС, або будь-якому іншому органу доходів і зборів, пропускати через митний кордон України товар, а саме: мінеральну вату на основі базальту в плитах FRONTROCK SUPER, розміром 100/600/1000, 748,800 м2, хімічний склад: SiO2 41,3%, А12O3 - 18,0%, СаО 19,2%, MgO 8,6%, Fе2O3 7,0%, Na2O 2,6%, ТiO2 2,0%, К2O 0,7%, Р2O5 0,4%, МnО 0,2%, код товару згідно УКТЗЕД - НОМЕР_1 , що була задекларована за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UА209180/2019/065253 від 04.10.2019 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що він є власником торгової марки (знаку для товарів та послуг) «ROCKWOOL», що підтверджується свідоцтвом на знак для товарів і послуг від 16.10.2000 № 16715 разом із випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва № 16715. Згідно довіреності від 01.10.2017 виданої РОКВУЛ Інтернейшнл А/С на ім`я ОСОБА_1 , остання наділена, зокрема, повноваженнями на представлення інтересів довірителя пов`язаних із захистом чи реєстрацією прав інтелектуальної власності довірителя на товарний знак «ROCKWOOL», в тому числі внесення товарного знака до митного реєстру України. Таким чином, з метою захисту прав інтелектуальної власності правовласника на території України, ОСОБА_1 включила знак для товарів і послуг «ROCKWOOL» до митного реєстру прав інтелектуальної власності.

Як зазначає заявник, листом від 04.10.2019 Львівська митниця ДФС повідомила представника правовласника ОСОБА_1 про призупинення, на підставі ст. 399 Митного кодексу України, митного оформлення товару, що імпортується Приватним підприємством «Євро-Модуль» по митній декларації типу ІМ НОМЕР_2 НОМЕР_3 № UА209180/2019/065253 від 04.10.2019 року, а саме, мінеральної вати на основі базальту в плитах FRONTROCK SUPER, розміром 100/600/1000, 748,800 м2, хімічний склад: SiO2 41,3%, А12O3 - 18,0%, СаО 19,2%, MgO 8,6%, Fе2O3 7,0%, Na2O 2,6%, ТiO2 2,0%, К2O 0,7%, Р2O5 0,4%, МnО 0,2%, код товару згідно УКТЗЕД - НОМЕР_1 , під знаком для товарів і послуг «ROCKWOOL», Митна вартість вказаного товару, що була заявлена згідно з митною декларацією становить 120 277,21 грн.

Також, у листі зазначено, що отримувач вищевказаного товару не занесений до реєстру об`єктів права інтелектуальної власності Державної фіскальної служби України, як імпортер товарів, що містять об`єкт прав інтелектуальної власності.

Заявник стверджує, що не надавав ПП «Євро-Модуль» дозволу на імпорт товарів під торговою маркою «ROCKWOOL», тому останній своїми діями порушує права інтелектуальної власності заявника на знак для товарів та послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Оскільки призупинення митного оформлення товарів щодо яких виявлено ознаки порушення прав інтелектуальної власності при митному оформлені, має обмежені законом строки, відповідно до ст. 399 Митного кодексу України (10 робочих днів), у разі невжиття заходів забезпечення позову, орган доходів та зборів буде вимушений здійснити митне оформлення спірного контрафактного товару, з огляду на що заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову.

При цьому, заявником зазначено, що ним буде подано позов до відповідача - ПП «Євро-Модуль» про заборону здійснювати використання позначення «ROCKWOOL», заборону здійснювати розповсюдження товарів за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UА209180/2019/065253 від 04.10.2019 року та про вилучення з цивільного обороту та знищення відповідного товару.

Щодо обгрунтування підсудності та порядку звернення із заявою про забезпечення позову заявником зазначено наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГПК України, Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема: справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування; справи у спорах, які виникають із відносин, пов`язаних із захистом від недобросовісної конкуренції, щодо: неправомірного використання позначень або товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу; збирання, розголошення та використання комерційної таємниці; оскарження рішень Антимонопольного комітету України із визначених цим пунктом питань.

В той же час, у п. 16 Перехідних положень ГПК України зазначено, що до початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 16 ГПК України (в редакції що діяла до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII), справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення.

Таким чином, з огляду на те, що місцем вчинення імовірного порушення прав інтелектуальної власності в даному випадку є митний пост підпорядкований Львівській митниці ДФС, суд вважає що заявником дотримано правил підсудності при зверненні із заявою про забезпечення позову, який буде подано у майбутньому.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності представлені заявником докази, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується заходами, передбаченими ст. 137 ГПК України чи іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Згідно пункту 8 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 № 6-2552цс16 зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони/ зобов`язання відповідача вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник просить суд вжити два заходи забезпечення позову щодо товару який імпортується ПП «Євро-Модуль» по митній декларації типу ІМ НОМЕР_2 НОМЕР_3 № UА209180/2019/065253 від 04.10.2019, а саме, заборонити Львівській митниці ДФС, або будь-якому іншому органу доходів і зборів здійснювати митне оформлення товару, а також заборонити пропускати вказаний товар через митний кордон України.

Суд звертає увагу, що згідно інформації, яка міститься у листі Львівської митниці ДФС від 04.10.2019, митне оформлення товару, що імпортується Приватним підприємством «Євро-Модуль» по митній декларації типу ІМ НОМЕР_2 НОМЕР_3 № UА209180/2019/065253 від 04.10.2019 було призупинено на 10 робочих днів, на підставі ст. 399 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 399 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів на підставі даних митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, виявляє ознаки порушення прав інтелектуальної власності щодо товарів, пред`явлених до митного контролю та митного оформлення, їх митне оформлення призупиняється, а товари підлягають розміщенню на складі цього органу. Рішення про призупинення митного оформлення товарів на строк до 10 робочих днів і в разі необхідності продовження цього строку не більш як на 10 робочих днів приймає керівник органу доходів і зборів або особа, яка виконує його обов`язки. У день прийняття рішення про призупинення митного оформлення товарів орган доходів і зборів засобами факсимільного та/або електронного зв`язку повідомляє правовласника про факт пред`явлення цих товарів до митного оформлення, а декларанта - про причини призупинення їх митного оформлення, а також повідомляє декларантові найменування та адресу правовласника. У повідомленні правовласнику зазначаються: митне оформлення яких саме товарів призупинено, їх кількість, причини та строк призупинення, найменування та адреса власника товарів, а також інша необхідна інформація.

У разі якщо протягом перших 10 робочих днів після отримання повідомлення про призупинення митного оформлення товарів правовласник письмово поінформує орган доходів і зборів про звернення до суду з метою забезпечення захисту прав інтелектуальної власності або звернеться до такого органу доходів і зборів з письмовим вмотивованим клопотанням про продовження строку призупинення митного оформлення, то призупинення митного оформлення вказаних товарів може бути продовжено органом доходів і зборів, але не більш як на 10 робочих днів (ч. 8 ст. 399 Митного кодексу України).

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 399 Митного кодексу України, у разі якщо протягом строків, зазначених у частині другій цієї статті, правовласник подасть органу доходів і зборів, що призупинив митне оформлення товарів, ухвалу суду про заборону вчинення певних дій у справі про порушення прав інтелектуальної власності або інше рішення з цього питання, винесене (прийняте) іншими уповноваженими державними органами, орган доходів і зборів продовжує призупинення митного оформлення товарів на строк, встановлений цими органами. У разі якщо протягом строків, зазначених у частині другій цієї статті, до органу доходів і зборів, що призупинив митне оформлення товарів, не буде подано ухвалу суду про заборону вчинення певних дій у справі про порушення прав інтелектуальної власності або відповідне рішення іншого уповноваженого державного органу, то за відсутності ознак порушення митних правил товари, щодо яких було прийнято рішення про призупинення митного оформлення, підлягають митному оформленню в установленому порядку. У такому разі відшкодування декларанту та іншим особам витрат та збитків, спричинених призупиненням митного оформлення, здійснюється за рахунок правовласника.

Дослідивши представлені заявником докази, враховуючи ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду через невжиття відповідних заходів забезпечення позову (у разі задоволення позову, який заявник має намір подати), суд дійшов висновку, що заява РОКВУЛ Інтернейшнл А/С про вжиття заходів забезпечення позову в частині вимоги про заборону Львівській митниці ДФС, або будь-якому іншому органу доходів і зборів здійснювати митне оформлення товару за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UА209180/2019/065253 від 04.10.2019 на товар мінеральну вату на основі базальту в плитах FRONTROCK SUPER, розміром 100/600/1000, 748,800 м2, хімічний склад: SiO2 41,3%, А12O3 - 18,0%, СаО 19,2%, MgO 8,6%, Fе2O3 7,0%, Na2O 2,6%, ТiO2 2,0%, К2O 0,7%, Р2O5 0,4%, МnО 0,2%, код товару згідно УКТЗЕД підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає необхідності у задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову, щодо заборони Львівській митниці ДФС, або будь-якому іншому органу доходів і зборів пропускати вказаний товар через митний кордон України, оскільки вважає ефективним та достатнім такий захід забезпечення позову, як заборона здійснювати митне оформлення товару. Такий висновок суду базується на тому, що митне оформлення товару вже є зупиненим на підставі рішення Львівської митниці ДФС від 06.09.2019, а товар не може бути пропущеним через митний кордон України без його митного оформлення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, застосування судом обраного заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів заявника.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову, заявник зазначив про відсутність пропозицій з його сторони щодо зустрічного забезпечення позову, оскільки товар щодо якого заявник просить забезпечити позов не є швидкопсувним.

За умовами ст. 141 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

У постанові від 19.02.2019 у справі №911/1695/18 Верховний Суд вказав, що законом так само не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України); відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Беручи наявні обставини справи, а також те, що зобов`язання особи, яка звернулася з заявою про забезпечення позову забезпечити відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) є виключно прерогативою господарського суду, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 3 ст. 138 ГПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. При цьому, згідно з п. 1 ч. 13 ст. 145 ГПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Заяву РОКВУЛ Інтернейшнл А/С про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Заборонити Львівській митниці ДФС (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) або будь-якому іншому органу доходів і зборів до вирішення справи по суті здійснювати митне оформлення товару, а саме: мінеральної вати на основі базальту в плитах FRONTROCK SUPER, розміром 100/600/1000, 748,800 м2, хімічний склад: SiO2 41,3%, А12O3 - 18,0%, СаО 19,2%, MgO 8,6%, Fе2O3 7,0%, Na2O 2,6%, ТiO2 2,0%, К2O 0,7%, Р2O5 0,4%, МnО 0,2%, код товару згідно УКТЗЕД - НОМЕР_1 , що була задекларована за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UА209180/2019/065253 від 04.10.2019 року.

Стягувачем за даною ухвалою є РОКВУЛ Інтернейшнл А/С (Ховедгаден 584, ДК-2640, Хедехузене, Данія, поштова адреса, що зазначена у заяві: 03049, Україна, м. Київ, вул. Брюлова, 7).

Боржником за даною ухвалою є Львівська митниця ДФС (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ).

3. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Зустрічне забезпечення не застосовувати.

5. Заявнику не пізніше 11.11.2019 надати суду належні та допустимі докази вчинення дій щодо пред`явлення позову.

6. Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та підлягає для пред`явлення до виконання протягом трьох років з дня її винесення.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку і в строки, передбачені ст.256,257 ГПК України.

8. Веб-адреса сторінка суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

9. Ухвалу підписано 01.11.2019.

Суддя Мазовіта А.Б.