ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

05.11.2019м. ХарківСправа № 922/3515/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) (м. Харків)
боржник ДП «ХКБМ ім. О.О. Морозова» (м. Харків)

ВСТАНОВИВ:

НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) (надалі - заявник) надало Господарському суду Харківської області заяву №50000/64 від 30.10.2019 до ДП «ХКБМ ім. О.О. Морозова» (надалі - боржник) про видачу судового наказу, в якій просить стягнути із боржника на користь заявника борг в розмірі 55562,36 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві грн. тридцять шість коп.) грн. та стягнути із боржника на користь заявника судові витрати, що дорівнюють сумі судового збору в сумі 192,1 грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, заявником у резолютивній частині заяви №50000/64 від 30.10.2019 про видачу судового наказу не вказано договору, за яким він просить стягнути заборгованість.

Частиною 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Заявник не зазначив про відсутність спору або про те, що йому невідомо наявність такого спору щодо стягнення заборгованості за заявою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

Заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, оскільки в порушення вимог цієї норми заявник не зазначив повне найменування сторін та до заяви не додано доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, в обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявник посилається на те, що між НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) (далі - постачальник) та ДП «ХКБМ ім. О.О. Морозова» (далі - покупець) 11.12.2017 було укладено договір поставки №3899-ХКБМ, за яким постачальник зобов`язаний виготовити, поставити та передати у власність покупцю вироб БУСО-В ААРТ.301433,018ТУ (далі продукція), а покупець зобов`язаний прийняти продукцію та здійснити оплату відповідно до договору. За вказаним договором у покупця залишився борг у сумі 55562,36 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві грн. тридцять шість коп.) грн. Цей борг підтверджується підписаним актом звірки взаємних розрахунків від 25.06.2019.

Також заявник зазначає у поданій суду заяві, що відповідно до п. 11.1 договору усі суперечки, що не можуть бути вирішені сторонами, передаються на розгляд господарському суду. Письмова претензія є обов`язковою. Так, 04.06.2019 до покупця був надісланий претензійний лист із зазначенням боргових зобов`язань перед постачальником, зокрема і за цим договором, який було вручено 05.06.2019. Відповіді отримано не було, жодних дій на вимоги по сплаті боргу не здійснено.

На підтвердження заявлених вимог НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) надало суду акт звірки взаєморозрахунків станом на 25.06.2019, підписаний сторонами та претензійний лист №50000/22 від 04.06.2019 з доказами вручення боржнику.

Зазначені вище докази не можуть вважатись достатніми доказами, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, з огляду на наступне.

Заявник не надав суду розрахунок суми заборгованості та первинну документацію, яка б підтверджувала цю суму боргу.

Отже, заявником господарському суду не надано доказів, що підтверджували б заборгованість ДП «ХКБМ ім. О.О. Морозова» перед НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) за договором поставки №3899-ХКБМ від 11.12.2017.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 78 ГПК України).

Згідно з п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) у видачі судового наказу про стягнення з боржника на користь заявника боргу в розмірі 55562,36 грн.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, відмова судом у видачі судового наказу не позбавляє заявника права звернутися до суду у позовному провадженні до ДП «ХКБМ ім. О.О. Морозова».

Частиною 2 ст. 151 ГПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 12, 147, 148, 150 - 153, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) у видачі судового наказу про стягнення з ДП «ХКБМ ім. О.О. Морозова» боргу в розмірі 55562,36 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 05.11.2019.

Суддя В. І. Ольшанченко