ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2019 м.Дніпро Справа № 904/665/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/665/19 (повний текст складений 22.04.2019, суддя Мельниченко І.Ф.)

за позовом: Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м.Запоріжжя

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод", м. Кам`янське, Дніпропетровська область,

про стягнення 116 749 грн. 80 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" на свою користь 106 987 грн. 64 коп. пені та 9 762 грн. 16 коп. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/665/19 позов задоволено частково; з Приватного акціонерного товариства Дніпровський коксохімічний завод на користь Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів стягнуто 9 762 грн. 16 коп. річних, 64 192 грн. 58 коп. пені та 1 921 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просить Центральний апеляційний господарський в частині стягнення з нього на користь позивача 64 192 грн. 58 коп. пені його скасувати, прийняти нове рішенням про зменшення розміру пені за порушення строків оплати за поставлений товар на 80% до суми 21 397 грн. 53 коп.

Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом:

- встановлено, що відповідач повністю погасив основну заборгованість перед позивачем до його звернення до суду з позовом;

- не досліджено майнового стану відповідача та позивача, що є однією з обов`язкових умов зменшення розміру штрафних санкцій;

- не надано належної оцінки скрутному становищу відповідача, що підтверджується рішеннями суду, які набрали законної сили, за якими на його користь стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» заборгованості на загальну суму більше ніж 6,2 млрд.грн., яка до теперішнього часу не погашена, що суттєво та негативно впливає на фінансовий стан відповідача; вказує, що скрутний фінансовий стан відповідача також підтверджується звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2018 рік, згідно з яким збитки підприємства складають 373 000 грн., натомість, чистий прибуток позивача за 2018 рік складає 112 539 млн. грн., що підтверджується витягом з консолідованого звіту про управління Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів», що міститься на офіційному веб-сайті: zfs.com.uа;

- зазначено, що прострочення в оплаті за договором мало місце незначний проміжок часу, а саме від 1 до 6 днів, що в середньому становить 2,5 днів, проте суд залишив поза увагою той факт, що з 13 прострочень оплати тільки 3 були здійснені з простроченням 5 та 6 днів, інші прострочення оплати складали 1-3 дні, що є незначним; дані обставини підтверджують те, що відповідачем, незважаючи на скрутне матеріальне становище, прикладалося максимум зусиль для найшвидшого виконання зобов`язань за договором;

- не враховано той факт, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору з відповідача підлягає сплаті на користь позивача 3% річних у сумі 9 762 грн. 16 коп., що також компенсує можливі негативні наслідки для останнього.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 (колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/665/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

10.06.2019 від Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач апеляційну скаргу вважає безпідставною та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

На думку позивача, викладені відповідачем у апеляційній скарзі обставини не спростовують факт наявності його вини у простроченні виконання грошового зобов`язання та не звільняють від належного виконання умов укладеного сторонами договору щодо здійснення оплати за товар в установлені строки. Також позивач вважає, що відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів у підтвердження скрутного фінансового становища підприємства та наявності виключного випадку, необхідного для зменшення розміру пені.

12.06.2019 від Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому апелянт вказує, що позивачем не надано належних доказів виникнення в нього збитків та будь-яких інших негативних наслідків у зв`язку з допущенням відповідачем даного прострочення, а судом першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України не надано цьому належної правової оцінки.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019 визначено для розгляду справи №904/665/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2019 справу №904/665/19 прийнято до свого провадження колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2019 визначено для розгляду справи №904/665/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Кощеєв І.М., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2019 справу №904/665/19 прийнято до свого провадження колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.

Дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, між Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" (постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 11-18/03/572 від 01.12.2017 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити згідно пункту 3.4. даного договору феросплави протягом строку з 01.01.2018 по 31.12.2018 на умовах, в кількості та строки, зазначені в специфікаціях до даного договору, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 2.1. договору поставка товару здійснюється на умовах: СРТ - залізнична станція Правда Придніпровської залізниці.

Даним пунктом договору також передбачена можливість поставки товару на умовах FCA, склад вантажовідправника, автотранспортом вантажоотримувача.

Партією поставки товару за цим договором є кількість товару, відвантаженого при перевезенні по одній залізничній накладній.

Датою поставки товару при поставці залізничним транспортом вважається дата штемпеля на залізничній накладній станції вантажовідправника (пункт 2.3. договору).

Згідно з пунктом 3.1. договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікаціях, та включають в себе всі збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, які пов`язані з поставкою товару.

На виконання умов договору позивач у період з 17.12.2017 по 29.06.2018 здійснив залізничним транспортом поставку товару на адресу відповідача феросплавів, про що свідчать залізничні накладні, копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 3.4. договору покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30 банківських днів з дати поставки товару. Оплата за поставлений товар здійснюється в національній валюті України по курсу НБУ на дату оплати.

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника (пункт 3.6. договору).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідач зобов`язання за договором виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки за поставлений товар з порушення встановлених договором строків, про що свідчать платіжні доручення, копії яких залучено до матеріалів справи, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього 3% річних в розмірі 9 762 грн. 16 коп. та пені в розмірі 106 987 грн. 64 коп.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума 3% річних за загальний період з 03.02.2018 по 12.08.2018 складає 9 762 грн. 16 коп.; зазначена вимога є обґрунтованою такою, що підлягає задоволенню.

За порушення строків оплати поставленого товару сторони в пункті 7.6. договору встановили відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у відповідний період за кожен день прострочки оплати.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період з 03.02.2018 по 16.08.2018 складає 106 987 грн. 64 коп.

Розрахунок заявленої до стягнення пені відповідає вимогам діючого законодавства та умовам договору.

Разом з тим, відповідач просив місцевий господарський суд про зменшення заявленої до стягнення суми пені на 80%.

Місцевий господарський суд, врахувавши доводи, наведені відповідачем в обґрунтування заявленого клопотання, та прийнявши до уваги заперечення та пояснення позивача, дійшов до висновку, що зменшення пені на 80% є значним та нівелює суть відповідальності за порушення зобов`язання, тому оцінивши в сукупності доводи сторін, обставини розрахунку і періоди прострочення, зменшив пеню до 64 192 грн. 58 коп.

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод" вважає таке зменшення розміру пені безпідставним та просить скасувати рішення місцевого господарського суду в цій частині.

Предметом апеляційного перегляду є рішення місцевого господарського суду в частині зменшення пені до 64 192 грн. 58 коп.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод" посилається на своє скрутне фінансове становище.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 у справі №912/1703/18 та у постанові від 01.08.2019 у справі №922/2932/18.

Частково задовольняючи клопотання відповідача про зменшення розміру пені, нарахованої на прострочену заборгованість на підставі договору поставки №11-18/03/572 від 01.12.2017, місцевим господарським судом досліджені подані відповідачем докази та встановлено, що спірне зобов`язання відповідачем на момент розгляду справи виконано в повному обсязі, а прострочення мало місце незначний проміжок часу.

При цьому апеляційним господарським судом враховано приписи частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, та встановлено, що нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо наявності зазначених вище підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки місцевим господарським судом було правильно застосовані приписи статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України.

За таких обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, задовольнив клопотання відповідача та частково зменшив штрафні санкції до 64 192 грн. 58 коп., а не на 80%, як просив відповідач.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано істотних для справи обставин та інтересів позивача, порушено приписи статті 233 Господарського кодексу України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд, оцінивши всі доводи сторін у даній справі щодо зменшення розміру пені, дійшов обґрунтованого висновку, що існують обставини, за яких можливе зменшення стягуваної суми пені до 64 192 грн. 58 коп. на підставі статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод".

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/665/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв