ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Справа №914/835/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Орищин Г.В.

Суддів Галушко Н.А. Желік М.Б.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Центр Енергоремонт, вих. № 111 від 12.08.2019р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019р.(суддя Мазовіта А.Б.)

у справі № 914/835/19

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця, м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Український Центр Енергоремонт, м. Борислав, Львівська область

про стягнення 4299735,00 грн.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Кобко О.Л. адвокат (довіреність від 29.12.2018 №Ц/6-63/294-18, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю від 26.10.2018 серія ЛВ №001201);

від відповідача: не з`явились;

26.04.2019 на розгляд Господарського суду Львівської області від АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» поступила позовна заява до ТОВ «Український Центр Енергоремонт» про стягнення 4299735,00 грн. штрафних санкцій, з яких: 3110085,00 грн. пені, 1189650,00 грн. штрафу та 65456,52 грн. судового збору.

Позовні вимоги мотивовано укладеним 05.10.2017 сторонами договором №П/Е-171962/НЮ, згідно умов якого відповідач зобов`язався поставити трансформатор типу PTR 40000/170G загальною вартістю 16 995 000,00 грн. протягом 240 календарних днів з дня отримання письмової вимоги. 06.10.2017 позивачем надіслана вимога, однак, відповідач свої зобов`язання щодо поставки трансформатора у визначений договором строк не виконав, у зв`язку з чим відповідачу нараховано пеню в розмірі 3110 085,00 грн. та штраф в розмірі 1189650,00 грн. згідно умов договору, які в добровільному порядку не сплачені.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, з мотивів того, що позивач здійснює розрахунок штрафних санкцій, враховуючи те, що письмова вимога про поставку товару від 05.10.2017, згідно умов договору, повинна була бути отриманою відповідачем не пізніше 17.10.2017, при цьому вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу щодо конкретної дати отримання зазначеної вимоги і чи була вона отримана відповідачем взагалі. Також зазначає, що неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару підтверджується, зокрема, висновком Чернігівської регіональної торгово-промислової палати.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 у справі №914/835/19 позовні вимоги задоволено; стягнуто з ТОВ «Український Центр Енергоремонт» на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» 3110085,00 грн. пені, 1896501,00 грн. штрафу та 64496,02 грн. судового збору.

Дане рішення мотивоване тим, що відповідачем не поставлено у встановлений договором строк - трансформатор типу PTR 40000/170G та, при цьому, не доведено належними та допустимими доказами наявності обставин непереборної сили щодо невиконання умов поставки, а відтак позивачем правомірно нараховано пеню в розмірі 3 110085,00 грн. та штраф в розмірі 1189650,00 грн.

Відповідач ТОВ «Український Центр Енергоремонт», не погодившись з ухваленим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно ухвалено з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник вважає незаконним здійснений судом першої інстанції відлік встановленого договором строку поставки трансформатора типу PTR 40000/170G за №П/Е-171962/НЮ з 17.10.2017 з посиланням на нормативний строк, зазначивши при цьому, що в матеріалах справи відсутня інформація, чи взагалі отримував відповідач на виконання умов договору письмову вимогу позивача від 05.10.2017 №Е-01-11/396 щодо постачання товару.

Також, скаржник в обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що лист позивача від 05.10.2017 №Е-01-11/396 не містить заголовку, в ньому не зазначено кількості та вартості поставки, вимоги що відвантаження, як це передбачено п.5.1.2. договору (необхідною умовою поставки товару є тільки письмова вимога покупця постачальнику на відвантаження товару в кількості та вартості постачання). Відповідно до цього вважає, що даний документ не можна вважати письмовою вимогою на відвантаження товару, обов`язковість якої передбачена умовами договору.

Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» у відзиві від 13.09.2019 та поясненнях до відзиву від 30.10.2019 заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що надані ним докази отримання відповідачем листа від 05.10.2017 за №Е-01-11/396 щодо постачання товару (в тому числі з посиланням на чинні нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958) є належними та допустимими доказами у цій справі, на підставі яких судом першої інстанції всебічно досліджено обставини, що входили в предмет доказування. Також, відповідач вказує на те, що у листі від 05.10.2017 за №Е-01-11/396 викладено прохання виконати поставку трансформатора типу PTR 40000/170G, згідно додатку №1 даного договору. Відповідно до цього, вважає, що лист від 05.10.2017 за №Е-01-11/396 за своїм змістом є письмовою вимогою покупця постачальнику на відвантаження товару, оскільки містить в собі передбачену умовами договору інформацію, достатню для початку виконання своїх обов`язків відповідачем. Відповідно до цього, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 у справі №914/835/19 - без змін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 (в складі колегії: головуючого судді Орищин Г.В., суддів Галушко Н.А., Желіка М.Б.) у справі №914/835/19 поновлено ТОВ «Український Центр Енергоремонт» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 та відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою.

Ухвалою від 03.09.2019, з врахуванням ухвали від 18.09.2019 про виправлення описки, призначено розгляд справи №914/835/19 в судове засідання на 19.09.2019.

В судовому засіданні 19.09.2019 за участю представника позивача розгляд справи відкладено на 24.10.2019, в зв`язку з клопотання представника скаржника.

Ухвалою суду від 16.10.2019, у зв`язку з відрядженням члена колегії судді Желіка М.Б. з 23 до 25 жовтня 2019, згідно наказу в.о. голови суду Західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 за №06-03/119, судова колегія ухвалила змінити дату і час судового засідання у справі №9148/835/19, а саме : «з 24.10.2019 з 10 год. 45 хв. на 31.10.2019 об 11 год. 30 хв.».

В судове засідання 31.10.2019 з`явився представник позивача. Відповідач участі уповноваженого представника не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши в судовому засіданні 07.11.2019 пояснення представника позивача, судова колегія ухвалили відкласти розгляд справи в судове засідання на 07.11.2019 з метою повного та всестороннього дослідження всіх матеріалів та обставин справи.

06.11.2019 в канцелярію суду від відповідача поступило клопотання про відкладення розгляду справи за вих. №169 від 06.11.2019 у зв`язку із знаходженням на лікарняному осіб, які уповноважені діяти від імені підприємства на підставі статуту.

Колегія суддів, порадившись, вирішила заявлене відповідачем клопотання відхилити, з огляду на те, що поважність причин неможливості явки в судове засідання має бути обґрунтована документально, що відповідачем не зроблено. Слід зазначити, що розгляд справи за клопотання відповідача ухвалою суду від 19.09.2019 вже відкладався.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається потягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Апеляційне провадження в даній справі порушено ухвалою від 03.09.2019, відтак строк апеляційного розгляду сплив 03.11.2019. Відтак, скаржник мав час та можливість подати додаткові докази та пояснення в обґрунтування своїх вимог, що ним зроблено не було.

Представник позивача в судовому засіданні 07.11.20219 заперечив доводи апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом на неї та письмовими поясненнями позивача, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 у справі №914/835/19 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного:

05.10.2017 АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» (покупець) та ТОВ «Український Центр Енергоремонт» (постачальник) укладено договір №П/Е-171962/НЮ (Т-1, а.с.30-34), згідно п.1.1. якого постачальник (відповідач) зобов`язувався поставити і передати у зумовлені строки у власність покупцю (позивачу) певну продукцію, надалі товар, відповідно до специфікації №1 (додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору .

Згідно п. 1.2. договору найменування товару визначено - трансформатор типу РTR 40000/170G.

Пунктом 3.4. даного договору визначено ціну такого , яка становить 16995000,00 грн. (з ПДВ).

У відповідності до п. 5.1 договору встановлено, що товар поставляється транспортом постачальника за рахунок постачальника на склад покупця впродовж 240 календарних днів з дня отримання письмової вимоги. Необхідною умовою поставки товару є тільки письмова вимога покупця постачальнику на відвантаження товару в кількості та вартості постачання.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 10.1. договору).

В додатку №1 до договору наведена специфікація, яка містить в собі код товару за класифікатором 733785, найменування трансформатор типу РTR 40000/170G, № креслення марка (модель), ґатунок, розмір, ДСТУ (ТУ)- ГОСТ 11677-85, габаритне креслення №17/2924 від 01.08.2017, одиниця виміру шт., кількість-1, ціну без ПДВ (грн.) 14162500,00, суму без ПДВ (грн.) 14162500,00 та загальну суму поставки, яка складає: 16995000,00 грн., з урахуванням ПДВ (Т-1, а.с.35).

Матеріалами та обставинами справи встановлено, що 06.10.2017 позивач надіслав відповідачу письмову вимогу за вих. №Е-01-11/396 від 05.10.2017 про поставку трансформатору типу РTR 40000/170G. Вказана вимога була надіслана цінним листом з описом вкладення (Т-1, а.с.38,39).

Позивач як в суді першої так і апеляційної інстанції стверджує, що з урахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень, відповідач отримав письмову вимогу позивача за вих. №Е-01-11/396 від 05.10.2017 на поставку трансформатору типу РTR 40000/170G не пізніше 17.10.2017. Отже, відповідно до умов пункту 5.1 договору відповідач мав би здійснити поставку товару за договором не пізніше 14.06.2018 (останній день поставки товару).

Надалі, листом за вих. № Е-01-11/529 від 14.12.2017 позивач просив відповідача повідомити про хід виготовлення зазначеного трансформатора (Т-1, а.с.50).

Відповідач листом за вих. № 283 від 27.12.2017 повідомив позивача про те, що ним укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №12102017 від 12.10.2017 на поставку трансформатора типу РTR 40000/170G, та про те, що станом на дату відповіді виконуються роботи по виробництву зазначеного трансформатора (Т-1, а.с.51).

11.05.2018 позивач листом за вих. №Е-01-11/347 повторно звернувся до відповідача з запитом про хід виготовлення трансформатору та дату його поставки позивачу (Т-1, а.с.52), який залишений відповідачем без розгляду.

03.09.2018 позивач надіслав відповідачу лист за вих. №НГ-НЗ-1-13/394 (Т-1, а.с.53), в якому вказував на необхідність виконання зобов`язання за договором та здійснення поставки силового трансформатора типу РTR 40000/170G.

Однак, відповідач листом за вих. №201 від 10.09.2018 надіслав позивачу оригінал Висновку Чернігівської регіональної торгово-промислової палати про виникнення і існування документально підтверджених об`єктивних обставин неможливості поставки трансформатора у визначений строк за №ЧК-513 від 03.08.2018 (Т-1, а.с.54).

Надалі, 20.12.2018 відповідач надіслав позивачу листа за вих. №259 з проханням продовжити строк виконання зобов`язань до 31.03.2019 з метою виготовлення трансформатора виробником та доставки його на вказану в договорі адресу з проходженням всіх необхідних митних процедур або вирішити питання про розірвання договору. До зазначеного листа був доданий Висновок про виникнення і існування документально підтверджених об`єктивних обставин № ЧК-890 від 14.12.2018 (Т-1, а.с.59-61).

Однак, позивач листом за вих. №НЮ-11/1297 від 29.12.2018 повідомив відповідача про неможливість продовження строку виконання зобов`язань з постачання замовленої продукції відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі», з огляду на відсутність таких витрат в плані фінансування АТ «Укрзалізниця» на 2019 рік.

Згідно п.7.2. договору встановлено, що за несвоєчасну поставку товару, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення; крім того, за прострочення поставки понад тридцять днів відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

03.01.2019 позивачем надіслано відповідачу претензію за вих. №НЮ-12/2 на суму 4 299 735,00 грн. (Т-1, а.с.66-68,69), яка залишена останнім без відповіді.

Відтак, у зв`язку із простроченням відповідачем поставки товару у визначений договором строк, позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача пені в розмірі 3110085,00 грн. та штрафу в розмірі 1189650,00 грн., який рішенням Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 у даній справі задоволено.

При перегляді рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 у справі №914/835/19 в апеляційному порядку судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

У відповідності до вимог ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.. 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується положенням ст.. 193 Господарського кодексу України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів та обставин справи відповідач згідно умов договору №П/Е-171962/НЮ від 05.10.2017 зобов`язався поставити відповідачу товар впродовж 240 календарних днів з дня отримання письмової вимоги. Необхідною умовою поставки згідно вимог п. 5.1. договору є письмова вимога покупця постачальнику на відвантаження товару в кількості та вартості постачання.

Позивачем надіслано відповідачу письмову вимогу за вих. №Е-01-11/396 від 05.10.2017 на поставку трансформатору типу РTR 40000/170G цінним листом з описом вкладення 06.10.2017.

Пунктом 10 Правил оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати пересилання поштових відправлень, що належить до універсальних послуг поштового зв`язку, у нормативні строки, встановлені Мінінфраструктури. Згідно з Нормативами і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, нормативним строком пересилання поштових відправлень є час, установлений для пересилання поштових відправлень від об`єкта поштового зв`язку місця приймання до об`єкта поштового зв`язку місця вручення. Так, нормативні строки для пересилання рекомендованої письмової кореспонденції (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) складають 6 днів.

Відтак, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що з врахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень, відповідач отримав письмову вимогу позивача за вих. № Е-01-11/396 від 05.10.2017 на поставку трансформатору типу РTR 40000/170G не пізніше 17.10.2017. Таким чином, відповідно до умов пункту 5.1 договору відповідач мав здійснити поставку товару не пізніше 14.06.2018.

Матеріалами та обставинами справи встановлено, що товар ні у визначений договором строк, ні станом на дату розгляду даної справи позивачу не був поставлений. Даного факту сторони не заперечують.

Відповідно до цього, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про прострочення виконання зобов`язання боржником, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Згідно ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 2 ст. 217 Цивільного кодексу України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

В силу п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п.7.2. договору за несвоєчасну поставку товару, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення; крім того, за прострочення понад тридцять днів відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Відтак, у зв`язку із простроченням відповідачем поставки трансформатора, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі в сумі 3110085,00 грн. та штраф у сумі 1189650,00 грн.

Як в суді першої так і апеляційної інстанцій відповідач посилається на те, що відсутніми є належні та допустимі докази отримання ним листа за вих. №Е-01-11/396 від 05.10.2017 щодо поставки трансформатора, який був надісланий цінним листом з описом вкладення 06.10.2017.

У відповідності до п.62 Правил в редакції на дату надіслання письмової вимоги у разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу. Отже, відповідним пунктом передбачено право, а не обов`язок позивача відправляти лист з оголошеною цінністю з повідомленням про його вручення адресату.

Відтак, місцевим господарським судом зроблено вірний висновок про те, що факт отримання письмової вимоги підтверджується листом відповідача за вих. № 52 від 08.04.2019, у якому останній повідомив про відсутність у нього достовірних даних та документального підтвердження щодо дати одержання ним зазначеної вище письмової вимоги.

Крім того, з наявних в матеріалах справи висновках Чернігівської регіональної торгово-промислової палати про виникнення і існування документально підтверджених об`єктивних обставин №ЧК-513 від 03.08.2018 та №ЧК-890 від 14.12.2018, наданих відповідачем позивачу в обґрунтування причини невиконання умов договору № П/Е-171962/НЮ від 05.10.2017 зазначено, що замовником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Центр Енергоремонт» для отримання цих висновків була надана копія листа за вих. №Е-01-11/396 від 05.10.2017 (Т-1, а.с.55). Відтак, вірно встановлено таки факт отримання відповідачем письмової вимоги позивача про поставку товару за вих. № Е-01-11/396 від 05.10.2017.

Відповідно до цього, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з обставин справи та з урахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень, які встановлені Нормативами і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, відповідач таки отримав письмову вимогу позивача за вих. № Е-01-11/396 від 05.10.2017 на поставку трансформатору типу РTR 40000/170G в строк не пізніше 17.10.2017. Даний факт не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами як в суді першої так і апеляційної інстанцій.

При цьому також слід зазначити, що наявні в матеріалах справи висновки Чернігівської регіональної торгово-промислової палати не підтверджують наявність обставин непереборної сили, що в свою чергу відповідно до розділу 8 договору звільняють відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 8.1. наведеного розділу договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору, та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Пунктами 8.2. та 8.3. договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі та надати відповідний документ, виданий Торгово-промисловою палатою.

Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідачем відповідний сертифікат Торгово-промислової палати до матеріалів справ ні суду першої ні апеляційної інстанцій не надано.

У відповідності до вимог ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи інформації про предмет закупівлі щодо тендеру UA-2017-07-05-000438-с (www.prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-07-05-000438-с), предметом закупівлі був трансформатор типу ТДТНЖ-40000/150-У1. Замовник закупівлі не визначив в тендерній документації конкретного виробника чи постачальника товару. Відтак, відповідач, самостійно обравши виробником та постачальником трансформатора Компанію «Astor Transformator Enerji Turz.Ins.Ve Petrol San.Tic.AC», несе всю повноту ризиків за виконання останньою своїх зобов`язань по поставці товару.

Таким чином, місцевим господарським судом зроблено вірний висновок, що невиконання зобов`язань контрагентом відповідача - Компанією «Astor Transformator Enerji Turz.Ins.Ve Petrol San.Tic.AC» відноситься до комерційного ризику відповідача, незалежно від причин такого невиконання, та не звільняє відповідача від встановленої чинним законодавством відповідальності за порушення зобов`язання за договором.

При цьому, з аналізу ст. 617 Цивільного кодексу України та ст. 218 Господарського кодексу України вбачається, що висновки про виникнення і існування документально підтверджених об`єктивних обставин №ЧК-513 від 03.08.2018 та №ЧК-890 від 14.12.2018 Чернігівської регіональної торгово-промислової палати не підтверджують наявності випадку або непереборної сили, які в свою чергу є підставами для звільнення відповідача від відповідальності.

Відповідно до цього, місцевим господарським судом правомірно з дотриманням норм чинного законодавства та з врахуванням матеріалів справи задоволено позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 4299735,00 грн. штрафних санкцій, з яких: 3110085,00 грн. пені, 1189650,00 грн. штрафу і при цьому такі висновки не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами в апеляційній скарзі.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 08 липня 2019 року у справі №914/835/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку згідно ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.