ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.2019 р. Справа№ 914/2233/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Українка

про забезпечення позову у справі №914/2233/18

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Українка, м. Львів

до відповідача: Виконавчий комітет Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада, м. Львів

про визнання незаконним (недійсним) скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №191 від 10.03.2015 Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на вул. Лесі Українки, 15

Суддя Ділай У.І.

Секретар Куць М.Я.

За участю представників:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Кулик А.Я. представник (Довіреність №2901/7 від 04.01.2019)

Від третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Українка, до відповідача: Виконавчий комітет Львівської міської ради, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада, про визнання незаконним (недійсним) скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №191 від 10.03.2015 Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на вул. Лесі Українки, 15.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.07.2019 зупинено провадження у справі № 914/2233/18 до повернення матеріалів справи із Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

12 вересня 2019 року на розгляд Господарського суду Львівської області поступила заява Товариства з обмеженою відповідальністю Українка про забезпечення позову, а саме накладення арешту на нерухоме майно №01 (нежитлове приміщення підвалу від індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12)), загальною площею 162,9 кв.м, нежитлові приміщення магазину площею 150,8 кв. м та підвалу площею 89,2 кв.м в будинку №15 АДРЕСА_1 вул. Лесі АДРЕСА_2 м. Львові.

До заяви про забезпечення позову долучено клопотання про розгляд цієї заяви в присутності директора Товариства з обмеженою відповідальністю Українка Мачеуса Василя Васильовича так як попередні забезпечення не діють.

24.09.2019 на адресу Господарського суду Львівської області повернулись матеріали справи № 914/2233/18 із Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Ухвалою від 04.10.2019 провадження поновлено та розгляд справи призначено на 05.11.2019.

24.10.2019 від відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області до суду надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 21.10.2019. Відповідно до вказаної постанови державним виконавцем доведено до відома керівнику УКВ ДЕП ЛМР Свистун І.В. резолютивну частину виконавчого документа, про що складено відповідний акт державного виконавця від 23.09.2019. А також попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 Кримінального кодексу України.

Позивач в судове засідання 05.11.2019 явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 08.10.2019 (вручено 12.10.2019).

Представник відповідача в судовому засіданні 05.11.2019 заперечив проти поданої заяви, надав усні пояснення, що виселення ТзОВ Українка відбулося на підставі судового рішення, яке набрало законної сили та жодних інших дій щодо відчуження спірного майна Виконавчий комітет Львівської міської ради не вчиняє, а приміщення опечатано.

Третя особа в судове засідання 05.11.2019 явку повноважного представника не забезпечила, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

В обґрунтування вимоги ТзОВ Українка зазначає таке:

В результаті прийняття відповідачем оскарженого рішення було грубо порушено право власності ТзОВ «Українка» на нежитлові приміщення на вул. Л.Українки, 15 в м. Львові, оскільки дане нерухоме майно ніколи не належало та не належить Львівській міській раді.

Заявник зазначає, що позивач є власником спірних нежитлових приміщень на підставі договору купівлі - продажу державного майна № 0303/95 від 29 серпня 1995 року, як правонаступник Орендного підприємства роздрібної плодоовочевої торгівлі № 84. Розрахунки за даним договором були проведені, а набуття права власності стверджується актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу. Докази на підтвердження даних обставин долучено до позовної заяви.

Позивачем оскаржуються окремо в порядку господарського судочинства свідоцтво про Право власності № 37410283 від 13 травня 2015 року, видане Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 21246732 від 13 травня 2015 року, винесене державним реєстратором Львівського міського управління юстиції Гук О.І). про реєстрацію права власності на спірні нежитлові приміщення, що право власності на цілісний майновий комплекс Орендного підприємства роздрібної плодоовочевої торгівлі № 84 включно з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_2 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Українка», як правонаступнику вказаного підприємства.

На думку заявника, оскарженим рішенням відповідач грубо порушив право власності позивача на вказані приміщення. Дане рішення стало підставою для перереєстрації у незаконний спосіб права власності на нерухоме майно за Львівською міською радою з метою незаконного заволодіння даним майном та його подальшого незаконного відчуження.

Як повідомив позивач, 02 вересня 2019 року близько 09.00 год невідомі особи, озброєні автоматами ОСОБА_1 та спеціальними засобами, в супроводі та за вказівкою службових осіб ЛКП «Старий Львів», відтіснили приватну охорону та здійснили проникнення і захоплення нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_2 , які є власністю ТзОВ «Українка». Окрім проникнення відбулося заволодіння чужим приватним майном, яке належить орендарям, при цьому змінено вхідні замки до приміщення та опломбовано вхід до приміщення.

Патруль поліції, який прибув на місце за викликом на номер « 102», не вчинив жодних дій для припинення злочину.

У заяві ТзОВ «Українка» зазначило, що з приводу таких незаконних дій директор ЛКП «Старий Львів» пояснив, що він виконує вказівку керівництва департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, які полягали в тому, щоб позбавити законного власника можливості мати доступ, право розпоряджатися та користуватися вказаними нежитловими приміщеннями.

ТзОВ «Українка» звернулося на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з заявою про вчинення злочину та вимогою внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 КК України та ч. 1 ст. 382 КК України, розпочати розслідування.

Заявник вважає, що у зв`язку з викладеними обставинами, зокрема, наміром відповідача захопити спірні приміщення, унеможливити користування цими приміщеннями законним власником для того, щоб в подальшому продати приміщення з аукціону, є необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом XI та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальною площею 162,9 кв. м, нежитлові приміщення магазину площею 150,8 кв. м, та підвалу площею 89,2 кв. м в будинку АДРЕСА_2 .

Щодо зустрічного забезпечення позивач просив врахувати дані обставини і не застосовувати заходи зустрічного забезпечення.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

У постанові Верховного Суду України № 6-2552цс16 від 18.01.2017 зазначається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, зокрема, що майно (спірне нежитлове приміщення), яке є предметом спору на час розгляду справи Господарським судом Львівської області, може бути відчужене третім особам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

За змістом цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При чому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, з метою забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявник просить забезпечити позовну заяву шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом XI та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальною площею 162,9 кв. м, нежитлові приміщення магазину площею 150,8 кв. м, та підвалу площею 89,2 кв. м в будинку АДРЕСА_2 .

Разом з тим, відповідно до ст. 136 ГПК України, метою застосування заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду.

Зокрема ч. 1 ст. 137 ГПК передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.12.2018, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019, заяву ТзОВ "Українка" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Виконавчому комітету Львівської міської ради та Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради вчиняти дії щодо відчуження продажу, передачі третім особам або будь-яким чином відчуження нерухомого майна № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальна площа (кв. м): 162,9, адреса: Львівська область, місто Львів, вулиця Лесі АДРЕСА_2 , будинок АДРЕСА_4 ); на нежитлові приміщення магазину (площею 150,8 кв. м), підвалу (площею 89,2 кв. м), які знаходяться в будинку АДРЕСА_4 .

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.08.2019 постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 і ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.12.2018 у справі № 914/2233/18 залишено без змін. При цьому зазначено, що колегія суддів вважає, що вжиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому відсутні підстави для скасування оскаржених судових рішень і задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ГПК України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Досить обґрунтованими для забезпечення позову є підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Покликання заявника про наміри відповідача захопити спірні приміщення, унеможливити користування цими приміщеннями законним власником: ТзОВ "Українка" для того, щоб в подальшому продати приміщення з аукціону, а відтак на необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом XI та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальною площею 162,9 кв. м, нежитлові приміщення магазину площею 150,8 кв. м, та підвалу площею 89,2 кв. м в будинку АДРЕСА_4 не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суду не надано доказів вчинення відповідачем дій, всупереч ухвали Господарського суду Львівської області від 22.12.2018, яка набрала законної сили. Нерухоме майно є опечатане та не передане у власність чи користування третім особам. З відкриттям провадження у цій справі відповідач не оголошував жодних конкурсів щодо відчуження спірного майна.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних додаткових заходів забезпечення позову (накладення арешту на спірне нерухоме майно), а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку відмовити в задоволенні заяви про забезпечення.

Керуючись ст.ст. 136-141, 144, 234 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Українка про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна № 01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом XI та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальною площею 162,9 кв. м, нежитлові приміщення магазину площею 150,8 кв. м, та підвалу площею 89,2 кв. м в будинку АДРЕСА_4 . Львові - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Ділай У.І.