ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. Справа№ 925/358/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Бовсуновська Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 18.07.2019 (повний текст складено 24.07.2019)

у справі №925/358/19 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Дочірнього підприємства «Черкаситорф» Державного

підприємства «Київторф»

до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

про визнання договору укладеним та зобов`язання вчинити

певні дії

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Черкаситорф» Державного підприємства «Київторф» (далі - ДП «Черкаситорф», позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (далі - ПАТ «Черкасиобленерго», відповідач) про визнання укладеним договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії між Дочірнім підприємством «Черкаситорф» Державного підприємства «Київторф» та Публічним акціонерним товариством «Черкасиобленерго» щодо розподілу електроенергії; а також зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» надіслати на адресу Дочірнього підприємства «Черкаситорф» Державного підприємства «Київторф» два підписаних примірники договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу правомірно відмовлено в укладенні договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, оскільки через наявність заборгованості у позивача за вже спожиту електроенергію електропостачання йому не здійснюється. Тому позивача слід вважати споживачем, якого не приєднано до системи розподілу, що унеможливлює укладення із ним договору. Також відповідач наголосив, що позивач перебуває в процедурі банкрутства, вся його господарська діяльність повинна бути припинена, а тому ніякого порушеного права, на захист якого міг бути поданий позов у даній справі, у позивача немає.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.07.2019 у справі №925/358/19 позов задоволено частково. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» у п`ятиденний строк від дня набрання рішенням законної сили надіслати на адресу дочірнього підприємства «Черкаситорф» державного підприємства «Київторф» два підписаних примірники договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. В решті вимог у позові відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь дочірнього підприємства «Черкаситорф» державного підприємства «Київторф» 1 921,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ПАТ «Черкасиобленерго» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції неповністю та недостовірно зазначено перелік підстав, за яких позивачу було відмовлено в укладенні Договору, а також неправомірно відхилено позицію відповідача про те, що позивач для укладення Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії мав надати пакет технічних та правовстановлюючих документів. Апелянт стверджував, що з позовної заяви ТОВ «Черкаський торфобрикетний завод» до ПАТ «Черкасиобленерго» від 26.06.2019 у справі №925/776/19 йому стало відомо, що майно позивача реалізоване через проведення аукціону з продажу майна 22.01.2019 та передано в оренду ТОВ «Черкаський торфобрикетний завод», а відтак не зрозуміло на які об`єкти позивач хоче отримати договір на розподіл та які саме об`єкти позивача суд зобов`язав ПАТ «Черкасиобленерго» включити в договір та направити примірник договору на розподіл позивачу. Крім цього, згідно акту передачі, підписаного між ТОВ «Черкаський торфобрикетний завод» та ТОВ «Надра Торф», останній передав орендарю також трансформаторні підстанції, через які позивач отримував електроенергію, відповідно у позивача відсутня можливість отримати послуги з розподілу, а тому суд першої інстанції фактично зобов`язав відповідача направити на адресу позивача два підписаних примірники договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на об`єкти, які не перебувають у його власності. На переконання апелянта, судом першої інстанції безпідставно, що обидві сторони визнають чинність Договору № 5 станом на час розгляду справи між сторонами за наслідками його щорічної пролонгації та ними не розірваний. Крім цього, місцевим судом не враховано, що Договір споживача з оператором системи укладається з кожним споживачем, електроустановки якого приєднано на території діяльності оператора системи, однак електроустановки позивача не приєднано до системи розподілу, а засоби комерційного обліку не відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку. При цьому, позиція суду, що електроустановки позивача приєднано до електричних мереж відповідача в силу дії Договору №5 ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права та не відповідають реальним обставинам справи. Судом залишено поза увагою приписи Кодексу системи розподілу, відповідно до якого у разі розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР здійснює технічні заходи щодо відключення та фактичного від`єднання електроустановок (об`єкта в цілому) від електричних мереж. Резервування потужності (величина потужність об`єкта зберігається) за таким об`єктом зберігається упродовж 180 календарних днів (від дати розірвання договору). При цьому, відповідачем не визнається, що у разі сплати коштів електроустановки позивача буде приєднано, оскільки йому необхідно пройти процедуру приєднання, що передбачає ряд технічних умов, а також привести свої засоби обліку до вимог Кодексу системи розподілу та надати правовстановлюючі документи на об`єкти. За твердженнями апелянта, судом не вірно застосовано приписи Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 та Кодексу системи розподілу, зобов`язання направити примірник договору є передчасним тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що відповідач не мав підстав та права відмовляти йому в укладанні договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, адже для його укладення позивачу потрібно було мати лише діючий договір про постачання електроенергії (договір № 5 в матеріалах справи), отримати від відповідача заповнену ним заяву-приєднання, підписати її та повернути назад відповідачу. Обов`язок щодо надіслання такої заяви-приєднання позивачу саме відповідачем встановлено п. 4 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018. Сама заява-приєднання (додаток до Постанови) за приписами п. 4 Постанови заповнювалася та направлялася відповідачем усім споживачам, які мали на той момент договори про постачання електроенергії, однак позивачу вона не надходила. Згадана Постанова не могла припинити (розірвати) договірні відносини позивача та відповідача, тому що це було б порушенням положень Господарського кодексу України, нею запропоновано сторонам привести свої відносини у відповідність до нових нормативних актів з введення ринку електроенергії в Україні. Таким чином, за змістом Постанови, для таких споживачів, як позивач, була встановлена інша процедура приєднання до умов публічного договору відповідача, ніж та, яка встановлена законодавством - не за зверненням споживача, а шляхом надсилання йому заяви-приєднання відповідачем. Позивач вжив всіх необхідних дій для того, щоб відповідач мав інформацію про його бажання мати договірні відносини щодо розподілу електроенергії. Також позивач стверджував, що Постанова не зобов`язує позивача надавати документи на підтвердження його права власності або користування об`єктом тощо.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 29.10.2019 представники сторін повторно не з`явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення їм відповідної ухвали про відкладення розгляду справи, відповідач про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, зважаючи на клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, апеляційний суд вважав за доцільне справу розглядати за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 01.10.2009 між сторонами у справі укладено Договір про постачання електричної енергії № 5, за умовами якого відповідач продає позивачу електроенергію для забезпечення потреб електроустановок позивача з дозволеною потужністю 750 кВт, а позивач оплачує відповідачу вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Вказаний Договір № 5 згідно п. 9.4 набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2010. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

При цьому, сторони визнають, що Договір № 5 станом на час розгляду справи є чинним за наслідками його щорічної пролонгації, ні сторонами, ні в судовому порядку не розірваний.

Матеріалами справи встановлено, що внаслідок виникнення заборгованості за спожиту електроенергію постачання позивачу електроенергії за Договором № 5 було припинено, про що відповідачем в присутності представника споживача складено Акти № 52305.18 від 23.05.2018 та №5/1 від 18.05.2018 за відсутності споживача.

При цьому, представником відповідача зазначено, що відносно позивача було проведено відключення силового обладнання шляхом від`єднання шлейфів на стовпах високовольтних ліній за нарядами ПАТ «Черкасиобленерго», про що вказано в актах. Це повністю унеможливило самовільне підключення позивача до системи енергопостачання.

За приписами, ч.ч. 1, 2 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Національною комісією з питань регулювання електроенергетики №28 від 31.07.1996 (чинних на час укладення між сторонами Договору про постачання електричної енергії № 5 від 01.10.2009), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об`єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об`єктом споживача.

Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017, який набрав чинності 11.06.2017, визначено правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, врегульовано відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно визначень, зазначених в п.п. 74,77,78 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону:

ринок електричної енергії - це система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам;

роздрібний ринок електричної енергії - це система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги;

розподіл електричної енергії - це транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

За змістом ст.ст. 3, 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» ринок електричної енергії функціонує на конкурентних засадах, крім діяльності суб`єктів природних монополій, з обмеженнями, встановленими цим Законом.

Функціонування ринку електричної енергії здійснюється на принципах, зокрема, забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам, захисту їхніх прав та інтересів; добросовісної конкуренції; рівності прав на продаж та купівлю електричної енергії; вільного вибору електропостачальника споживачем; недискримінаційного і прозорого доступу до системи передачі та систем розподілу; недискримінаційної участі в ринку електричної енергії.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, такі види договорів: двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір); про надання послуг з розподілу; інші договори, передбачені відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

За своїм правовим змістом договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що є предметом цього спору, є договором приєднання.

Договором приєднання згідно ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Преамбулою Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 310 від 14.03.2018, визначено, що укладення договорів про надання послуг з розподілу здійснюється після отримання операторами систем розподілу ліцензій на діяльність з розподілу електричної енергії. До початку діяльності з розподілу електричної енергії операторами систем розподілу діють договори, укладені на виконання вимог Закону України «Про електроенергетику».

На розвиток і забезпечення функціонування ринку електроенергії Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) прийняла постанову № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», яка набрала чинності 19.04.2018.

В преамбулі цієї постанови зазначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01.12.2018 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Оператору системи передачі (державному підприємству, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління Об`єднаною енергетичною системою України і виконує до початку діяльності сертифікованого оператора системи передачі функції, права та обов`язки оператора системи передачі) (далі - ОСП) до початку роботи нового ринку електричної енергії забезпечити укладення договорів із споживачами, електроустановки яких приєднані до мереж ОСП, відповідно до Кодексу системи передачі та Правил.

У період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01.12.2018 операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Протягом двох років з дати набрання чинності Правилами ОСР оформити за всіма об`єктами споживачів універсальної послуги паспорт точки розподілу за формою, встановленою Правилами. Оформлені паспорти точок розподілу є невід`ємною частиною договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та згодою споживача універсальної послуги на надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах, визначених у паспорті точки розподілу.

У разі вибору побутовим або малим непобутовим споживачем іншого постачальника, крім постачальника універсальних послуг, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії може укладатись із таким споживачем за його бажанням у паперовій формі.

З дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

До укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію.

Учасникам ринку, які отримали ліцензію на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу суб`єктом господарювання, створеним у результаті здійснення заходів з відокремлення, до 01.12.2018 укласти договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються шляхом приєднання електропостачальника до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою ОСР.

ОСР під час укладення із споживачами договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії (оформлення заяв-приєднання та паспортів точок розподілу) присвоює всім точкам розподілу електричної енергії за об`єктами існуючих споживачів ЕІС-коди за точками комерційного обліку відповідно до порядку, передбаченого Кодексом комерційного обліку, затвердженим постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018, та інших нормативно-правових актів НКРЕКП, а також актів адміністратора комерційного обліку.

Як встановлено матеріалами справи, згідно оприлюдненого відповідачем договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідач є Оператором системи розподілу, з чим погоджуються всі учасники справи.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що у встановлений преамбулою постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» строк до 01.12.2018 відповідач, як Оператор системи розподілу, не направив позивачу пропозиції у вигляді заяви-приєднання до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщено на сайті відповідача, тому 28.03.2019 позивач за власною ініціативою направив відповідачу заповнену ним заяву-приєднання, як додаток до вказаного договору, що підтверджується копією супровідного листа та поштовою квитанцією.

25.03.2019 позивач надсилав відповідачу заяву від 22.03.2019 та інформував, що в порушення постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 відповідач не направив позивачу заяву-приєдання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з ЕІС кодами точок комерційного обліку об`єкта споживача, які повинні бути в наявності для укладення такого договору, а також вимагав направити два примірники договору на підписання.

Підтвердивши отримання від позивача заповненої заяви-приєднання, відповідач зазначив, що не вважає укладеним договір між сторонами про надання послуг з розподілу електричної енергії, адже установки позивача було відімкнемо від електропостачання за борги. Оскільки електроустановки споживача не приєднані до системи розподілу, відповідач вважав, що він на підставі п. 11.3.14 Кодексу систем розподілу має право відмовити позивачу у доступі до системи розподілу, а без цього укладення вказаного договору неможливе. Одночасно наголосив, що відносно позивача вже відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 925/589/16 про банкрутство ДП «Черкаситорф» і на виконання положень чинного законодавства для укладення вищезгаданого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії позивачу слід надати певний пакт документів щодо власності чи користування на об`єкти нерухомого майна, земельну ділянку, відомості про споживача, про повноваження особи на підписання договору та ін.

Про такі підстави для відмови в укладенні Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відповідач повідомив позивача листом № 2816/03-01-03-02 від 23.04.2019.

Разом з цим, вищевикладеними положеннями чинного законодавства прямо не визначено, що ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії може бути лише оператор системи розподілу і не може бути споживач.

Положеннями п. 2.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які набрали чинності 19.04.2018, прямо передбачено, що оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Відповідно, відсутність у позивача (споживача) паспортів точок розподілу електроенергії та ЕІС-кодів за точками комерційного обліку, не є перешкодою для укладення спірного договору за ініціативою споживача, адже відповідач самостійно повинен визначити такі коди та оформити паспорти для всіх споживачів, які будуть додатками до договорів про надання послуг з розподілу.

Таким чином, оскільки між сторонами укладено Договір про постачання електричної енергії № 5 від 01.10.2009, який діє станом на час розгляду справи та за яким електроенергія постачалася позивачу, а потім її постачання було припинено в травні 2018 за порушення зобов`язання по оплаті спожитої електроенергії, немає підстав вважати, що позивач є особою, електроустановки якого не приєднані до системи розподілу електроенергії і з ним не може укладатися новий договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

За змістом п. 82 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» система розподілу електричної енергії (система розподілу) - це система ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії.

Як вище згадувалось, на час укладення між сторонами Договору про постачання електроенергії № 5 від 01.10.2009 були чинними Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996, які регулюють взаємовідносини, що виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Норми розділів «Загальні положення», «Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін» та «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів» поширюються на всіх споживачів без винятку.

Цими правилами визначено, що:

- від`єднання споживача (від електромережі) - це виконання організаційних і технічних заходів, спрямованих на усунення можливості здійснення передачі електричної енергії окремому споживачу;

- відключення споживача (від електромережі) - це припинення подачі електричної енергії споживачу за допомогою відповідної комутаційної апаратури та/або внаслідок виконання організаційних і технічних заходів, спрямованих на припинення передачі електричної енергії в електроустановку споживача;

- користування електричною енергією - споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії та режимів споживання електричної енергії для отримання договірних обсягів електричної енергії та величини потужності;

- межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання;

- передача електричної енергії - транспортування електричної енергії за допомогою мереж на підставі договору;

- підключення - виконання операцій комутації в місцях контактних з`єднань електропроводки з метою подачі напруги на електроустановку (електроустановки);

- технічне забезпечення електропостачання споживача (субспоживача) - забезпечення власником електричних мереж технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії в точку приєднання електроустановок споживача (субспоживача) в певних обсягах у межах дозволеної потужності споживача (субспоживача) з показниками параметрів якості електричної енергії в точці приєднання електроустановок споживача (субспоживача) відповідно до умов договору;

- точка підключення - контактні з`єднання повітряних або кабельних ліній електропередач у місцях їх приєднання до відкритих або закритих розподільних пристроїв, місця відгалужень ліній електропередач;

- точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію.

Суд вважає, що виконання всіх цих технічних дій в їх сукупності забезпечує первинне приєднання електроустановок споживача до системи розподілу електроенергії для подальшого забезпечення споживача електроенергією у відповідності до договору та можливість від`єднання його установок від системи для припинення чи обмеження електропостачання за певних обставин.

Приєднання споживача до системи розподілу електроенергії безперечно відбувається й відбулося щодо позивача при укладенні з ним первинного Договору на постачання електроенергії № 5, що випливає з положень цих же Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996, якими визначено, що:

п. 1.3. Постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

п. 1.4. Точка продажу електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі про постачання електричної енергії або в договорі про купівлю-продаж електричної енергії.

Електропередавальна організація покриває всі витрати, пов`язані з доставкою електричної енергії в точку продажу.

п. 5.4. Для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації такі документи:

1) заяву щодо укладення відповідного договору із зазначенням роду виробничої діяльності, місцезнаходження та банківських реквізитів заявника;

2) акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (у разі укладення відповідного договору щодо об`єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

3) однолінійну схему електропостачання об`єкта (у разі укладення відповідного договору щодо об`єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

4) відомості щодо розрахункових засобів обліку (тип, марка, технічні характеристики тощо) (у разі укладення відповідного договору щодо об`єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

5) заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми (за необхідності), довідку про укладені державні контракти (за наявності), відомості про величину приєднаної потужності і категорії надійності електропостачання струмоприймачів;

6) акти екологічної, аварійної та технологічної броні споживача (за наявності);

7) копію свідоцтва про державну реєстрацію та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

8) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта);

9) копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори;

10) у визначених законодавством випадках - копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок), копію декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору про постачання електричної енергії на будівельні майданчики);

11) паспортні дані силових трансформаторів, кабельних та/або повітряних ліній передачі електричної енергії (для споживачів, у яких розрахункові засоби обліку встановлені не на межі балансової належності) (у разі укладення відповідного договору щодо об`єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

12) довідку про перелік субспоживачів (у разі їх наявності), дані (зазначені у підпункті 4 цього пункту) розрахункових засобів обліку субспоживачів (у разі укладення відповідного договору щодо об`єктів, які вводяться в експлуатацію вперше).

п. 5.6. Невід`ємними частинами договору про постачання електричної енергії є:

1) акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін;

2) відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (точка встановлення, тип, покази на момент укладання договору тощо);

3) схема електропостачання споживача із зазначенням ліній, що живлять електроустановки споживача, і точок їх приєднання;

4) повідомлення про граничні величини споживання електричної потужності та години контролю максимального навантаження енергосистеми;

З огляду на наведене, за змістом правовідносин сторін, укладення за пртписами чинного законодавства нового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на базі існуючого між сторонами договору № 5 від 01.10.2009 є лише продовженням договірних стосунків між сторонами, а не укладенням нового договору. Відповідно будь-які заперечення відповідача (апелянта) про ненадання позивачем відповідачу разом із заявою-приєднанням від 26.03.2019 пакету технічних чи правоустановчих і реєстраційних документів, не заслуговують на увагу як безпідставні та необґрунтовані, адже такі документи є необхідними лише для первинного укладення договору між сторонами, а не для подовження договірних стосунків, які мають місце у спірних правовідносинах.

Таким чином, за умови існування між сторонами чинного Договору про постачання електроенергії (саме при укладенні якого було вирішено всі технічні питання по підключенню електроустановок позивача до загальної системи передачі електроенергії), позивач по відношенню до відповідача є споживачем, електроустановки якого приєднані до системи розподілу, зокрема, з часу укладення Договору № 5 від 01.10.2009.

Порядок і спосіб приєднання електроустановок позивача вирішено відповідачем шляхом оформлення додатків до Договору № 5, зокрема, актом розмежування балансової належності електромереж (на який є посилання у договорі), яким фактично визначено точку такого приєднання.

За змістом п. 70 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» приєднання електроустановки - це надання замовнику оператором системи передачі або оператором системи розподілу послуги із створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж системи передачі або системи розподілу (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Відповідно, саме лише припинення електропостачання на об`єкти позивача, яке вчинено будь-яким способом, не свідчить про те, що такого споживача автоматично слід вважати таким, електроустановки якого не приєднані до систем розподілу.

За приписами постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (набрали чинності 19.04.2018) договори про надання послуг з розподілу електроенергії укладаються на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, тобто лише із актуальними споживачами, які приєднані до систем розподілу і які споживають чи технічно можуть споживати електроенергію.

Споживач згідно ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» має право купувати електричну енергію за договорами про надання послуг з розподілу електроенергії із оператором системи розподілу за умови приєднання до системи розподілу.

Однак, лише якщо споживач не мав раніше укладених договорів на постачання електроенергії (в цьому випадку його можна вважати таким, що електроустановки споживача не приєднані до систем розподілу), відповідач може скористатися положеннями п. 11.3.14 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018, якими передбачено, що підставами для відмови у доступі до системи розподілу є обставини, які свідчать що електроустановки заявника не приєднані до системи розподілу.

Отже, що у відносинах сторін від`єднання шлейфів на опорах високовольтних ліній це лише захід для припинення електропостачання позивачу за наявності боргів та упередження можливості його самовільного відновлення.

На даний час питання первинного приєднання до системи розподілу врегульовано Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 «Про затвердження Кодексу систем розподілу», яким передбачено збір вихідних даних для розробки техніко-економічного обґрунтування (ТЕО) вибору схеми приєднання електроустановки до системи розподілу - актуальні на час звернення замовника характеристики та завантаження елементів системи розподілу (по елементах) з урахуванням резерву потужності за укладеними договорами про приєднання, які мають істотне значення для визначення точки/точок забезпечення потужності з урахуванням замовленої категорійності з надійності електропостачання (не менше двох варіантів схем приєднання).

Крім цього, визначено, що від`єднання електроустановки - це послідовність дій, спрямованих на фізичне відокремлення (демонтаж) одного або кількох технологічних елементів електричної мережі для запобігання технічної можливості несанкціонованого розподілу електричної енергії від/до цієї мережі до/від електроустановки; відключення електроустановки - одноразова дія (технологічна операція), яка виконується автоматичним або ручним способом штатними пристроями (вимикач, роз`єднувач) електричної мережі або електроустановки шляхом роз`єднання сусідніх елементів цієї мережі (установки) без порушення її технологічної цілісності, спрямована на знеструмлення електроустановки, які не суперечать попереднім висновкам суду, що це не призводить до виведення споживача у стан, коли його установки слід вважати взагалі неприєднаними до системи розподілу.

Положеннями п. 1.2.15 затверджених Постановою № 312 від 14.03.2018 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які набрали чинності 19.04.2018, передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

За змістом 2.1.2 Правил прямо визначено, що оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Відповідно до п. 2.1.3 Правил споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності чинного паспорта точки розподілу.

Згідно п. 2.1.4 Правил договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

На вимогу споживача оператор системи розподілу протягом трьох робочих днів від дати звернення повинен надати споживачу підписаний оператором системи розподілу примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовій формі.

За ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі.

На письмову вимогу власника об`єкта оператор системи розподілу зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати підписаний уповноваженою особою оператора системи розподілу паспорт точки розподілу за кожною такою точкою за об`єктом споживача та/або паперову форму договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

За змістом п. 2.1.6 Правил у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

У разі укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в паперовій формі оператор системи згідно п.2.1.9 Правил оформлює два примірники договору та надає їх споживачу для підписання.

Під час оформлення заяви-приєднання, паспорту точки розподілу оператор системи використовує наявну у нього інформацію за об`єктом розподілу, достатню для проведення розрахунків (п. 2.1.10 Правил).

Посилання відповідача на п. 3.1.6 Правил, відповідно до якого постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо, зокрема: об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі, не заслуговують на увагу, адже предметом спору у справі не є відновлення електропостачання і навіть через задоволення позовних вимог позивач не прагне негайно відновити елктропостачання, він усвідомлює, що це для нього можливе лише за умови повного погашення всіх виниклих боргів за вже спожиту електроенергію.

При цьому, наявна заборгованість за спожиту електроенергію за проаналізованих положень вже наведеного законодавства не є перешкодою для укладення між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором систем розподілу шляхом приєднання до нього. Даний договір засвідчує лише продовження між сторонами договірних стосунків, які випливають з Договору № 5, який є чинним станом на час вирішення спору.

За приписами п.п. 5.1.2, 5.1.10 Правил оператор системи розподілу зобов`язаний укладати договори з усіма споживачами, об`єкти яких розташовані (приєднані до електричних мереж та підключені) на території діяльності оператора системи за формою та у порядку, передбаченими цими Правилами.

Оператор системи самостійно забезпечує присвоєння ЕІС-кодів точкам комерційного обліку споживачів малої системи розподілу і доводить інформацію про присвоєні ЕІС-коди до відома користувачів цих систем.

З приводу посилань відповідача (апелянта) на те, що оскільки позивач перебуває у процедурі банкрутства, вся його господарська діяльність повинна бути припинена й відповідно немає ніякого порушеного права позивача, за захистом яких він звернувся з даним позовом до суду, слід зазначити, що відповідачем не наведено жодних нормативних актів, які б передбачали, що перебування споживача в процедурі банкрутства є підставою для відмови в укладенні між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Припинення банкрутом господарської діяльності не свідчить про обов`язковість припинення роботи адміністративних приміщень підприємства, на території яких забезпечується робота арбітражного керуючого, керівництва підприємства для виконання їх обов`язків по ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згаданими Правилами з приводу споживачів-банкрутів передбачено, що для споживача, який у встановленому законодавством порядку визнаний банкрутом, припинення повністю або частково постачання електричної енергії у зв`язку з відповідною заборгованістю здійснюється без попередження у разі наявності від`ємного сальдо на особовому рахунку згідно з показаннями засобу комерційного обліку, крім випадків, коли такий споживач, щодо якого в установленому порядку вживаються заходи для запобігання банкрутству, здійснює своєчасний розрахунок поточної плати за спожиту електричну енергію, а погашення його заборгованості включено до заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Отже, згідно положень чинного законодавства електропостачання підприємства-банкрута можливе за певних умов, а тому перебування підприємства в процедурі банкрутства не тягне за собою безумовного наслідку припинення постачання електроенергії.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач на підставі чинного між сторонами Договору № 5 про постачання електричної енергії від 01.10.2009 має право ініціювати укладення із відповідачем договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу шляхом приєднання до цього договору.

Враховуючи, що позивач надіслав відповідачу заповнену ним заяву-приєднання, згаданий договір між сторонами є укладеним саме з дати підписання цієї заяви приєднання 26.03.2019, а не з 01.01.2019 як помилково вказав позивач, адже згідно положень преамбули постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Разом з цим, місцевим судом не встановлено правових підстав, що укладення цього договору після 01.12.2018 є неможливим, якщо оператор системи розподілу сам вчасно не зініціював укладення такого договору із споживачем.

Також немає підстав вважати, що в даному випадку для позивача, як для ініціатора укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, датою укладення спірного договору є інша дата, ніж дата підписання ним заяви-приєднання від 26.03.2019, отримана відповідачем (за загальним правилом преамбули постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018).

Отже, направлення позивачем відповідачу заяви-приєднання від 26.03.2019 свідчить про те, що з цієї дати між сторонами укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за формою, оприлюдненою відповідачем на сайті.

Оскільки на час подання позову (02.04.2019) ця обставина вже відбулася, предмету спору в частині позовних вимог про визнання укладеним договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії немає. як і порушення права позивача в цій частині, відповідно в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

Разом з цим, позовні вимоги в частині зобов`язання ПАТ «Черкасиобленерго» надіслати позивачу два підписаних письмових примірника договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії позов підлягають задоволенню на підставі п. п. 2.1.4, 2.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, адже споживач має право вимагати укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовому вигляді і оператор системи розподілу повинен надати споживачу два примірники договору для підписання.

Оскільки за заявою позивача від 22.03.2019 такий обов`язок відповідачем не виконано, це зобов`язання підлягає виконанню через примус суду.

При цьому, спосіб захисту порушеного права за другою позовною вимогою є належним, що підтверджується положеннями ст. 15,16 ЦК України, якими визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Доводи апелянта (відповідача) з приводу неповного з`ясування істотних обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 18.07.2019 у справі №925/358/19 - без змін.

Матеріали справи № 925/358/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.11.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко