СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р. Справа № 905/998/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.

та за участю:

від прокуратури Харківської області - Алекаєв Ю.В. (посвідчення № 042342 від 29.03.2016);

від відповідача - Шамкій В.М. (свідоцтво № 000968 від 01.08.2018; довіреність № 36/ДП ЦОФ/2019 від 20.12.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокуратури Донецької області (вх. №1826 Д/2) на рішення, ухвалене Господарським судом Донецької області у складі судді Курило Г.Є. об 11 годині 57 хвилин 06.05.2019 (повний текст складено та підписано 14.05.2019), у справі № 905/998/18

за позовом Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області (85114, вул. О. Тихого, 260, м. Костянтинівка, Донецька область)

в інтересах держави в особі позивача Добропільської міської ради (85001, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83; )

до ПАТ "ДТЕК Добропільська Центральна Збагачувальна фабрика" (85003, Донецька обл., вул. Київська, 1; )

про : 1. визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Добропілля;

2. стягнення 1 866 367,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Костянтинівка в інтересах держави в особі позивача, Добропільської міської ради, м. Добропілля звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська Центральна Збагачувальна Фабрика", м. Добропілля про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Добропілля між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська Центральна Збагачувальна Фабрика" та Добропільською міською радою та стягнення 1866367,42грн. кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Добропілля.

Прокурор позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач здійснив будівництво фільтр-пресованого відділення за адресою: Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1, у липні 2017 року подав декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, проте не звернувся до Добропільської міської ради для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Добропілля відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач - Добропільська міська рада, підтримав заявлені прокурором вимоги та зазначив, що відповідач ухилився від виконання зобов`язання щодо звернення із заявою про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Добропілля, надісланий проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Добропілля не підписав, у зв`язку з чим Добропільська міська рада понесла збитки, які полягають у неотриманні коштів, які відповідно до вимог закону повинні бути сплачені до бюджету міської ради.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 06.05.2019 у задоволені позовних вимог Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Костянтинівка в інтересах держави в особі позивача, Добропільської міської ради, м. Добропілля до відповідача: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська Центральна Збагачувальна Фабрика", м. Добропілля про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Добропілля між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська Центральна Збагачувальна Фабрика" та Добропільською міською радою та стягнення 1866367,42грн. - відмовлено.

Стягнуто з Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6 , ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська Центральна Збагачувальна Фабрика" (85003, Донецька обл., вул. Київська, 1; ) витрати на проведення експертизи у розмірі 18018,00грн.

Суд першої інстанції, прийнявши до уваги вид діяльності відповідача, дійшов висновку про те, що споруди, що належать останньому на праві власності, відносяться до об`єктів енергетики. Суд, викладаючи зазначений вище висновок, також послався на те, що вказане підтверджено висновком судової експертизи, а саме: об`єкт фільтр-пресового відділення ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м. Добропілля, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, відноситься до цілісного комплексу об`єктів нерухомості ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" та є об`єктом енергетики.

Законом України "Про регулювання містобудівельної діяльності" врегульовані правові та організаційні основи містобудівельної діяльності в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Вичерпний перелік замовників об`єктів будівництва, які згідно із законом не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, визначений ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Законом України від 22.03.2012 № 4570-VI частину 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" доповнено п.9, згідно якого до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).

Відтак, у разі будівництва об`єктів енергетики, замовник такого об`єкта до пайової участі не залучається.

Отже, встановлений факт належності до об`єктів енергетики побудованого відповідачем об`єкту виключає, на думку суду першої інстанції, залучення відповідача до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Прокуратура Донецької області не погодилась з ухваленим у справі рішенням та звернулась з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права (ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності") та процесуального права (ст. ст. 76,86,99,104,107,129,236 ГПК України) просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора. Судовий збір просить стягнути з відповідача на користь прокуратури.

Про час та місце розгляду справи просить повідомити сторін та прокуратури Харківської та Донецької областей.

Апелянт, крім іншого вважає, що висновок будівельно-технічної експертизи № 3930/3931 від 12.03.2019 ґрунтується на висновку ДП "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві", що не має повноважень щодо віднесення будівель і споруд до об`єктів енергетики. На думку апелянта зазначений факт судом проігноровано та не надано оцінки висновку будівельно-технічної експертизи, а також зауваженням прокурора щодо висновку судового експерта, викладеним у клопотанні про призначення комплексної будівельно-технічної експертизи.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І., Лакіза В.В. (витяг з протоколу 12.06.2019).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Від відповідача надійшов відзив (вх. 7179 від 01.08.2019) на апеляційну скаргу, в якому він звертає увагу на відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі та, як наслідок, відсутність підстав для звернення прокурора з позовом у даній справі. Також, відповідач вважає, що аргументи апелянта не відповідають дійсності та не є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду у даній справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 зупинено провадження у справі №905/998/18 за позовом Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі позивача Добропільської міської ради до відповідача ПАТ "ДТЕК Добропільська Центральна збагачувальна фабрика" за апеляційною скаргою прокуратури Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 06.05.2019 до складення Великою Палатою Верховного Суду повного тексту судового рішення у справі №587/430/16-ц.

Судовою колегією встановлено, що 30.09.2019 на офіційному веб сайті Єдиного державного реєстру судових рішень оприлюднено повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц у зв`язку з чим ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2019 провадження у справі поновлено та призначено її до розгляду в судовому засіданні 23.10.2019.

Від заявника апеляційної скарги надійшли письмові пояснення в порядку статті 42 ГПК України (вх. 9947 від 22.10.2019), в яких він додатково обґрунтовує свою позицію у справі та вважає, що місцевим господарським судом безпідставно покладено в основу оскаржуваного рішення висновок експертизи, хоча, на думку апелянта він суперечить обставинам справи та чинному законодавству. Наполягає на тому, що збагачувальна фабрика це гірниче підприємство, призначене для первинної обробки твердих корисних копалин з метою отримання технічно цінних продуктів, придатних для промислового використання. Стверджує про те, що цілісний комплекс об`єктів нерухомості товариства є гірничим підприємством, не є енергогенеруючим підприємством або електростанцією, не здійснює функцій з виробництва, передачі, розподілу та постачання енергії, а отже, в розумінні чинного законодавства не є об`єктом енергетики.

Крім того, заявник апеляційної скарги заявив клопотання (вх.9948 від 22.10.2018), в якому просить призначити повторну будівельно - технічну експертизу із залученням експертів, які мають освіту у сфері енергетики, виконання якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових екпертиз, оскільки зазначена установа має акредитацію Європейської мережі судових - експертних установ.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що в суді першої інстанції прокуратура заявляла клопотання про призначення повторної експертизи, однак, на думку прокуратури, місцевий господарський суд безпідставно відмовив в його задоволенні.

Заявник вважає, що посилання при вирішенні питання чи відноситься об`єкт фільтр-пресового відділення ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" до об`єктів енергетики на висновок ДП "ДНДІАСБ" є необґрунтованим та помилковим, оскільки такий висновок має суто рекомендаційний характер, а його доводи ґрунтуються на власній думці експерта.

В клопотанні не зазначено питань, які заявник пропонує поставити на вирішення експерта.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Лакізи В.В. на підставі розпорядження керівника апарату Східного апеляційного господарського суду автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи : головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В. (витяг з протоколу 22.10.2019).

В судовому засідання Східного апеляційного господарського суду 23.10.2019 представник прокуратури Харківської області оголосив клопотання про призначення повторної будівельно - технічної експертизи та наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду представник відповідача заперечувала проти задоволення клопотання та пояснила, що в матеріалах справи наявні вже два висновки експертів з приводу зазначеного питання, які свідчать про належність фільтр - пресового відділення до об`єктів енергетики.

Розглянувши заявлене прокуратурою клопотання про призначення повторної будівельно-технічної експертизи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Згідно з ч. 2 ст. 107 ГПК України, за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Відповідно до пункту 1.2.13 зазначеної Інструкції, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Статтею 100 ГПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до з ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Порядок призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, що не працюють у державних спеціалізованих установах (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначаються, зокрема Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 N 144/5, зі змінами і доповненнями, далі - Інструкція), з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 15.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об`єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об`єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

За ч. ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Апеляційний господарський суд зазначає, що відповідачем на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог та на підтвердження своєї позиції про належність споруди фільтр - пресового відділення за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська,1 до об`єктів енергетики надано експертний висновок Державного підприємства "Державний науково - дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за підписом експерта, члена кореспондента Академії будівництва України.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.08.2018 призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. На вирішення експерта поставлено питання чи відноситься об`єкт фільтр-пресового відділення ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м. Добропілля до об`єктів енергетики? Якщо ні, то до якого типу об`єктів він відноситься? Проведення експертизи доручено експертам Донецького науково - дослідного інституту судових експертиз: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, 67. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Відповідно до протоколу судового засідання Господарського суду Донецької області 22.08.2018 прокурор заперечував проти призначення експертизи. (а.с. 219 т. 1)

У Висновку будівельно-технічної експертизи №3930/3931 від 12.03.2019 судовим експертом Солодухіною С.М., яка займає посаду завідувача сектору будівельно-технічних та оціночна-земельних досліджень лабораторії інженерно-технічних видів досліджень Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз та має повну вищу освіту, спеціальність інженер-будівельник, кваліфікацію судового експерта 3 класу з правом проведення судових експертиз, стаж експертної роботи з 2015 року (свідоцтво №02/15 від 01.12.2015, видане ЕКК Донецького НДІСЕ, термін дії свідоцтва до 27.11.2020), зроблено висновок, що об`єкт фільтр-пресового відділення ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м. Добропілля, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська,1, відноситься до цілісного комплексу об`єктів нерухомості ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" та є об`єктом енергетики.

Лише в наступному, у квітні 2019 прокурором заявлено клопотання про призначення додаткової експертизи, а пізніше клопотання про призначення комплексної будівельно - технічної експертизи.

Апеляційний господарський суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до статті 7 Закону України "Про судову експертизу" до державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково - дослідні установи судових експертиз; судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Донецький науково-дослідницький інститут судових експертиз, як і Київський науково-дослідницький інститут мають статус науково-дослідної установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Для проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим законом.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний господарський суд, вважає, що апелянтом не доведено наявності обставин, з якими процесуальний закон пов`язує можливість призначення повторної будівельно-технічної експертизи.

Так, клопотання прокурора не містить доводів та обставин, які дають підстави для сумнівів у правильності висновку експерта та його невідповідності матеріалам справи. Навпаки, висновок судової будівельно-технічної експертизи №3930/3931 від 12.03.2019 узгоджується з експертними висновками Державного підприємства "Державний науково - дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Прокурором не надано доказів, що експерт, який виконував експертні дослідження у призначеній судом експертизі не має необхідного рівня кваліфікації, а експертна установа, в якій проводилась експертиза, не має відповідного статусу науково-дослідної установи судових експертиз Міністерства юстиції України або відповідної акредитації.

Крім того, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що при підготовці до звернення до суду з позовом у даній справі, прокуратура мала час та можливість з метою належного обґрунтування та доведення обставин, на які він посилається у позові, самостійно звернутись до експертної установи та надати до суду висновок експерта з відповідних питань. Однак, цього не зроблено. До того, ж справа порушена місцевим господарським судом у травні 2018 року. Під час вирішення місцевим господарським судом у серпні 2018 року питання щодо призначення у справі експертизи, прокурор також міг надати перелік питань та запропонувати експертну установу для вирішення відповідних питань. Натомість, як встановлено та зазначено вище, прокурор заперечував проти призначення та проведення експертизи у даній справі. Також прокурор мав право та можливість у разі незгоди з висновком судової експертизи заявити клопотання про виклик експерта в судове засідання для роз`яснення висновків, однак не зробив цього.

Також, апеляційний господарський суд зазначає про те, що з апеляційною скаргою на рішення місцевого господарського суду прокуратура звернулась у червні 2019 року, тоді як клопотання про повторну експертизу прокурором заявлено лише у жовтні 2019 року.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Затягування розгляду справи може відбуватись також через подання сторонами та іншими учасниками справи необґрунтованих заяв та клопотань. Суди повинні запобігати таким порушенням та дотримуватись розумних строків розгляду справи.

Враховуючи все вищенаведене, апеляційний господарський суд відхиляє як необґрунтовані та не відповідні матеріалам справи та обставинам справи доводи прокурора щодо наявності правових підстав для проведення повторної будівельно - технічної експертизи та відмовляє у задоволенні клопотання прокуратури Донецької області (вх. 9948 від 22.10.2018).

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив задовольнити скаргу.

Представник відповідача заперечував проти вимог та доводів апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що в матеріалах справи наявні два висновки експертних установ, які обґрунтовано враховані місцевим господарським судом при розгляді справи, про належність спірного об`єкту фільтр-пресового відділення до об`єктів енергетики, і, як наслідок, відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні прокурора та представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом і не заперечується представниками сторін 22.05.2013 рішенням Добропільської міської ради №6/41-3 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Добропілля.

Цей порядок є обов`язковим для виконання всіма розміщеними на території міста Добропілля органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, їх посадовими та службовими особами, фізичними особами підприємцями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які здійснюють будівництво на території міста Добропілля (п. 1.3 зазначеного Порядку).

Згідно п. 2.2 зазначеного Порядку замовник фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

В 4.1 зазначеного Порядку встановлено обов`язок замовника звернутися до Добропільської міської ради із заявою про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Добропілля.

Як вбачається із матеріалів справи згідно декларації про початок виконання будівельних робіт №ДЦ 57 відповідачем, Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська Центральна Збагачувальна Фабрика", м. Добропілля 16.12.2016 розпочато будівництво фільтр-пресового відділення за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1; вид будівництва нове будівництво, код об`єкта 2301.9 (споруди гірничопромислових та добувних підприємств інші).

29.06.2017 складено та підписано акт готовності об`єкта - фільтр-пресового відділення ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м. Добропілля до експлуатації, вказавши код об`єкта 2301.9 згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, в п. 12 Акту зазначено, що до сплати пайової участі не залучається відповідно до п. 9 ч. 4 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", як об`єкт енергетики.

На підставі зазначеного акту Державною архітектурно-будівельною інспекцією України виданий сертифікат IУ №31 від 04.07.2017 про відповідність закінченого будівництвом об`єкта.

Згідно з відповіддю Добропільської міської ради від 27.10.2017 №05/3132-10/01/02, що надійшла на адресу першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" не зверталося до Добропільської міської ради для укладання договору пайової участі в розвитку інфраструктури міста та не перераховувало відповідні кошти.

Добропільська міська рада 22.03.2018 направила ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Добропілля.

Неукладення відповідачем договору на пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та несплата коштів на таких розвиток стало підставою для звернення з прокурора з позовом у даній справі.

Дослідивши підстави представництва прокурором інтересів держави в особі позивача Добропільської міської ради, апеляційний господарський суд зазначає про наступне.

Відповідно до Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції чинній на момент звернення прокурора з позовом у даній справі) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. (ч. 1)

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. (ч.3)

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Інтереси держави у сфері бюджетних відносин полягають у своєчасному та повному справлянні обов`язкових платежів, належному наповненні бюджетів, забезпеченні фінансування державних програм та виконанні бюджетних запитів.

Згідно статті 7 Бюджеткого кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на принципах : збалансованості, повноти, обґрунтованості, цільового використання бюджетних коштів, відповідальності учасників бюджетного процесу та інше. Принцип цільового використання бюджетних коштів полягає у тому, що бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.

Статтею 71 Бюджетного кодексу України передбачено, що надходження бюджету розвитку місцевих бюджетів включають кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Зазначені кошти, відповідно до п. 2 ч. 1 статті 9 Бюджетного кодексу України відносяться до доходів бюджету міста від неоподаткованих надходжень.

Отже, у разі ненадходження або надходження не в повному обсязі таких коштів до місцевих бюджетів, територіальні громади позбавляються прав належного функціонування та життєдіяльності відповідних міст, селищ.

Обов`язок щодо захисту зазначених інтересів держави у даних правовідносинах покладено на Добропільську міську раду згідно п.п. 1 п. "б" статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Однак, Добропільською міською радою делеговані повноваження виконуються неналежним чином та з відповідним позовом рада не звернулась.

Зважаючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що місцевим господарським судом правомірно встановлено наявність правових підстав представництва прокуратурою інтересів держави в особі територіальної громади.

Прокуратурою направлено в порядку статті 23 Закону "Про прокуратуру" повідомлення Добропільській міській раді щодо представництва інтересів та звернення з позовом у даній справі. (а.с. 29 т. 1)

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, щодо відсутності підстав представництва прокурором.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про те, що спірний об`єкт, збудований відповідачем, належить до об`єктів енергетики, тому відповідач не залучається до участі у розвитку інфраструктури.

Апеляційний господарський суд вважає такі висновки суду першої інстанції правомірними та такими, що відповідають обставинам справи, зважаючи на наступне.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №3930/3931 від 12.03.2019 (яка проведена в рамках даної судової справи) судовим експертом Солодухіною С.М., що займає посаду завідувача сектору будівельно-технічних та оціночна-земельних досліджень лабораторії інженерно-технічних видів досліджень Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз та має повну вищу освіту, спеціальність інженер-будівельник, кваліфікацію судового експерта 3 класу з правом проведення судових експертиз, стаж експертної роботи з 2015 року (свідоцтво №02/15 від 01.12.2015, видане ЕКК Донецького НДІСЕ, термін дії свідоцтва до 27.11.2020), зроблено висновок, що об`єкт фільтр-пресового відділення ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м. Добропілля, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, відноситься до цілісного комплексу об`єктів нерухомості ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" та є об`єктом енергетики.

Крім того, у висновку зазначено наступне:

"В Декларації про початок виконання будівельних робіт будівництва фільтр-пресового відділення ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 вказано - 2301.9 (споруди гірничопромислових та добувних підприємств інші).

В Акті готовності об`єкта "Будівництво фільтр-пресового відділення ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на вул. Київська, 1 у м. Добропілля Донецької області до експлуатації від 29.06.2017 зазначено код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 2301.9, але у пункті 12 (для замовників, які до сплати пайової участі не залучаються, зазначається підстава для звільнення) зазначено: "До сплати пайової участі не залучається відповідно до п.9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", як об`єкт енергетики».

Тобто, у даному випадку, інженерна споруда (фільтр-пресове відділення) має декілька призначень:

- як одиниця класифікації (код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000) - 2301.9;

- як будівля комплексного угрупування, за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська Центральна Збагачувальна Фабрика", як об`єкт енергетики.

Згідно Статуту "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" основним видом діяльності Товариства є агломерація та збагачення кам`яного вугілля, який є кінцевим продуктом видобутку гірничодобувних підприємств (вугільних шахт) і використовується теплоелектростанціями для виробництва енергії.

Збагачення вугілля - фактор підвищення коефіцієнту корисної дії електростанції, який впливає на ефективність перетворення або передачі енергії. Отже, збагачувальне підприємство, прокрашуючи якість вугілля, впливає на ефективну роботу електростанцій, виступає початковою сходинкою в процесі виробництва енергії та відповідно безпосередньою ланкою об`єкту енергетики.

Згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно цілісний комплекс об`єктів нерухомості відповідача, що розташований: м. Добропілля, вул. Київська, буд. №1, складається зі окремих будівель та споруд, та кожна з перелічених складових цілісного комплексу об`єктів нерухомості може існувати як самостійна інженерна будівля чи споруда і мати одиницю класифікації згідно ДК 018-2000. Однак, у комплексному угрупованні перелічені споруди відносяться до об`єктів енергетики.

Крім того, в матеріалах справи №905/998/18 міститься Експертний висновок за результатами проведення експертизи вірності здійснення класифікації об`єктів нерухомого майна ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", що розташовані: вул. Київська, буд. №1, м. Добропілля, виконаний ДП "Державним науково-дослідним інститутом автоматизованих систем в будівництві" станом на 23.01.2017, згідно якому:

"6.2. Оцінка використаної методики класифікації об`єктів нерухомого майна.

Класифікація об`єктів нерухомого майна Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" здійснена Замовником за класифікаційною ознакою їх функціонального призначення: будівлі виробничого і невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення. Одиницею виконаної Замовником класифікації є, в основному, окрема будівля чи інженерна споруда. Для комплексних будівель, що складаються з декількох будівель, об`єкт класифікації визначено на основі бухгалтерського обліку за рахунком основні засоби.

У випадках, коли будівлі або споруди використовуються або запроектовані для декількох призначень, при здійсненні їх класифікації Замовником вони ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення.

6.3. Пооб`єктна експертиза класифікації за ДК 018:2000

Пооб`єктний аналіз вірності віднесення об`єктів нерухомого майна за класифікаційними ознаками ДК 018:2000 шляхом візуального співставлення п`ятизначних цифрових кодів, назв об`єктів (типів об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості) та функціональних призначень (використань) об`єктів, що надані Замовником, з цифровими кодами державного класифікатора будівель і споруд ДК 018:2000 показав співпадання функціонального призначення класифікованих об`єктів нерухомості з класифікаційними угрупованнями будівель та споруд за ДК 018:2000.

Таким чином, віднесення об`єктів нерухомого майна ПАТ "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" за класифікаційними ознаками ДК 018:2000 виконане вірно.

7.3. Віднесення об`єктів нерухомого майна ПАТ "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" за класифікаційними ознаками державного класифікатора будівель та споруд ДК 018:2000 виконане вірно, об`єкт нерухомого майна належить до об`єктів енергетики».

Таким чином, цілісний комплекс об`єктів нерухомості є об`єктом енергетики, враховуючи наведене, об`єкт фільтр-пресового відділення відноситься до цілісного комплексу об`єктів нерухомості відповідача та є об`єктом енергетики".

Посилання апелянта на лист Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації від 14.09.2017 за № 01.12/895-03/01, відповідно до якого ДП "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" не має повноважень щодо віднесення будівель і споруд до об`єктів енергетики, колегія суддів вважає безпідставними та таким, що не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується лише на висновку ДП "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві". В рамках даної справи місцевим господарським судом було призначено судову експертизу, проведення якої доручено спеціалізованій установі, яка має необхідну акредитацію та повноваження щодо проведення таких досліджень. Дві різні науково-дослідні установи дійшли однакових висновків щодо належності об`єкту фільтр-пресового відділення до об`єкту енергетики. Крім того, як встановлено та зазначено вище, прокуратура заперечувала проти проведення експертизи у даній справі та не надала інших висновків експертів та спеціалістів зі спірного питання ані під час звернення з позовом, ані під час розгляду справи, не заявляла клопотання щодо виклику експерта в судове засідання для надання пояснень стосовно виконаної експертизи та її висновку.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд відхиляє як необґрунтовані та не відповідні матеріалам справи твердження заявника апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом не надано оцінки висновку будівельно-технічної експертизи та зауваженням прокурора стосовно висновку судового експерта.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Укладення господарського договору за приписами частини третьої статті 179 Господарського кодексу України є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Законом України "Про регулювання містобудівельної діяльності" врегульовані правові та організаційні основи містобудівельної діяльності в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Вичерпний перелік замовників об`єктів будівництва, які згідно із законом не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, визначений ч. 4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Законом України від 22.03.2012 № 4570-VI частину 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" доповнено п. 9, згідно якого до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).

Враховуючи те, що місцевим господарським судом встановлено, що збудований відповідачем об`єкт належить до об`єктів енергетики, що не спростовано прокурором, апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято до уваги лист Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області щодо проведення ревізії фінансово - господарської діяльності виконавчого комітету Добропільської міської ради, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 73 ГПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

З урахуванням заявлених позовних вимог у даній справі встановленню підлягають обставини стосовно належності чи неналежності збудованого відповідачем об`єкту до об`єктів енергетики, оскільки саме наявність чи відсутність цих обставин впливає на виникнення обов`язку відповідача залучатися до пайової участь в розвитку інфраструктури.

Лист Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області щодо проведення ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Добропільської міської ради не може бути доказом на підтвердження обставин належності чи не належності збудованого відповідачем об`єкту до об`єкту енергетики, оскільки встановлення та вирішення зазначених обставин не належить до компетенції Держаудитслужби.

На думку колегії суддів апеляційного господарського суду, судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та зроблено правомірний висновок щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Вимогами апеляційної скарги є скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог та покласти на відповідача судові витрати. Інших вимог прохальна частина апеляційної скарги не містить. Відповідно до статті 269 ГПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду законне, обґрунтоване, ухвалене при належному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи та вірному застосуванні норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи, тому її вимоги залишаються без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги витрати апелянта у вигляді сплаченого судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта відповідно до положень статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281, 282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокуратури Донецької області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 06.05.2019 у справі № 905/998/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачений статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.11.2019

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.В. Плахов