ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/201/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Зуєва В. А.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоперська компанія "Мальви"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 (судді: Якімець Г. Г., Матущак О. І., Мирутенко О. Л.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніко-Експо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоперська компанія "Мальви" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Новий Львів"

про визнання недійсними договорів іпотеки та скасування записів про державну реєстрацію іпотек та обтяжень, які виникли на підставі цих договорів,

ВСТАНОВИВ:

1. 1. Фабула справи і короткий зміст оскаржуваного судового рішення

1.1. Згідно з ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.02.2019 відкрито провадження у справі № 914/201/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніко-Експо" (далі - ТОВ "Юніко-Експо") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоперська компанія "Мальви" (далі - ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви") і Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Новий Львів" (далі - ТОВ "Новий Львів") про визнання недійсними договорів іпотеки від 03.05.2018, укладених між відповідачами і скасування записів про державну реєстрацію іпотек та обтяжень, які виникли на підставі оскаржуваних договорів.

1.2. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.03.2019, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019, зупинено провадження у справі № 914/201/19 до вирішення справи № 914/1031/18 та набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

1.3. У червні 2019 року ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" подало до Західного апеляційного господарського суду заяву (б/н від 03.06.2019) про ухвалення у справі № 914/201/19 додаткового рішення про стягнення з ТОВ "Юніко-Експо" на користь заявника 5 000,00 грн відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, на підставі статей 126, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України.

1.4. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" про ухвалення додаткового рішення у справі.

Аргументуючи цю ухвалу, суд апеляційної інстанції наголосив, що предметом апеляційного перегляду була проміжна ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі; за результатами перегляду проміжної ухвали апеляційний суд не здійснює розподіл витрат на професійну правничу допомогу, оскільки суд першої інстанції не вирішив спір по суті, а предметом апеляційного перегляду не було рішення місцевого господарського суду, ухвалене за результатами розгляду справи.

2. Короткий зміст вимог касаційної скарги

2.1. Не погоджуючись з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019, ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" у касаційній скарзі просить її скасувати, передати справу до суду апеляційної інстанції для розгляду заяви товариства про відшкодування здійснених ним витрат на професійну правову допомогу, пов`язану з розглядом у суді апеляційної інстанції необґрунтованої апеляційної скарги ТОВ "Юніко-Експо" на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Так, скаржник наголошує на незаконності ухвали апеляційного суду, невідповідності її положенням процесуального законодавства, акцентує, що адвокат товариства подав усі належні та необхідні докази на підтвердження надання адвокатом професійних послуг, завчасно повідомив суд про понесення додаткових судових втрат у майбутньому та про намір звернутися із відповідною заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" у касаційній скарзі також зазначає про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо відшкодування товариству витрат на професійну правничу допомогу згідно зі статтями 16, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 № 917/1071/18 на підтвердження неправомірності висновків суду апеляційної інстанції у справі, яка розглядається.

3. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

3.1. Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувані у справі судові рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

3.2. Як убачається зі змісту заяви ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" від 03.06.2019, товариство просило суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове рішення у справі, згідно з яким покласти на позивача (ТОВ "Юніко-Експо") судові витрати у сумі 5 000,00 грн на оплату послуг адвоката, пов`язані із розглядом справи у суді апеляційної інстанції на підставі статей 126, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. За змістом частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 126 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено порядок розподілу судових витрат, а згідно з частиною 4 цієї норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

3.4. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо відшкодування витрат на оплату послуг адвоката під час перегляду судом апеляційної інстанції ухвали місцевого суду про зупинення провадження, виходив із того, що предметом апеляційного перегляду була проміжна ухвала господарського суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та за результатами перегляду якої апеляційний суд не здійснює розподіл витрат на професійну правничу допомогу, оскільки суд першої інстанції не вирішив спір по суті, а предметом апеляційного перегляду не було рішення місцевого господарського суду, ухвалене за результатами розгляду справи.

3.5. Статтею 233 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок ухвалення судових рішень і передбачено, що суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 зазначеної норми суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Загальні положення щодо розгляду справи по суті наведено у параграфі 1 глави 6 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України, зокрема у статті 194 передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

3.6. Отже, виходячи із положень Господарського процесуального кодексу України, а саме, статті 233, згідно з якою обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті, колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на оплату послуг адвоката за результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого суду про зупинення провадження.

3.7. Крім того, зміст статей 221 і 244 Господарського процесуального кодексу України, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, також свідчить про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема про судові витрати саме після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог (після розгляду по суті) якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (частина 1 статті 244 цього Кодексу).

4. Висновки Верховного Суду

4.1. За змістом статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

4.2. Частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини 1 статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції (частини 1, 2 статті 304 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.3. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

4.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не отримали підтвердження, не спростовують обставин встановлених судом апеляційної інстанції щодо відсутності у цьому випадку правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справи щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскарженої у справі ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається.

Посилання скаржника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18 не спростовує висновків суду апеляційної інстанції про відсутність законодавчо передбаченої можливості здійснення розподілу судових витрат до вирішення спору по суті (на будь-якій стадії судового процесу). Обставини прийняття судових рішень у справі № 917/1071/18, у якій суд касаційної інстанції залишив без змін ухвалу місцевого суду про відмову у відкритті провадження у справі у зв`язку із з`ясуванням, що фактично позов у справі № 917/1071/18 подано за наявності рішення суду, що набрало законної сили в іншій справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є відмінними від обставин у справі. яка розглядається, за яких ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелоперська компанія "Мальви" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 у справі № 914/201/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

В. А. Зуєв