ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. Справа№ 911/3730/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представника кредитора ОСОБА_1 - Куракіна Ю.В. ,

кредитора ОСОБА_3 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 23.10.2018 (повний текст складено 25.10.2018, суддя Наріжний С.Ю.)

у справі №911/3730/16

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (код 31099076)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2018 задоволено заяву ОСОБА_3 від 01.10.2018 та закрито провадження у справі №911/3730/16 про банкрутство ТОВ "Цемлайн", припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного згідно ухвали від 01.12.2016.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 23.10.2018 про закриття провадження у справі як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 у справі № 911/3730/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 23.10.2018 у справі № 911/3730/16 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.06.2019 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2018, справу № 911/3730/16 (в частині розгляду заяви кредитора у справі ОСОБА_3 про закриття провадження у справі про банкрутство) передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №911/3730/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 постановлено здійснювати розгляд справи № 911/3730/16 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Кропивна Л.В., Верховець А.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 розгляд справи було відкладено на 15.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 постановлено здійснювати розгляд справи № 911/3730/16 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Доманська М.Л., Верховець А.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2019.

В судовому засіданні 15.10.2019 оголошено перерву до 29.10.2019 відповідно до ст. 216 ГПК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила доводи та вимоги апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 р. № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), ГПК України, іншими законодавчими актами України.

18.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" в особі ліквідатора Віліщука Юрія Володимировича звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство у зв`язку з тим, що в процесі ліквідації ліквідатор виявив недостатність активів боржника для погашення кредиторської заборгованості в загальній сумі 34604954,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2016 порушено провадження у справі № 911/3730/16 про банкрутство ТОВ "Цемлайн", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду Київської області від 13.12.2016 ТОВ "Цемлайн" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором призначено Віліщука Ю.В .

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 визнано кредиторські вимоги до боржника та затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Цемлайн" станом на 04.04.2017 у наступному складі та обсязі:

- ОСОБА_3 у сумах: 2 756,00 грн. - 1 черга, 16642827,26 грн - 4 черга, 164863,45 грн - 6 черга;

- ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у сумах: 2 756,00 грн - 1 черга, 7019538,89 грн. - 4 черга, 119243,98 грн. - 6 черга;

- ПАТ "Банк Форум" у сумах: 2 756,00 грн. - 1 черга 6126361,85 грн - 4 черга;

ОСОБА_1 у сумі 2 756,00 грн. - 1 черга;

- Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у сумах: 2 756,00 грн - 1 черга, 15 982,77 грн - 3 черга;

- ТОВ "Цемлайн Плюс" у сумах: 3200,00 грн - 1 черга, 1925516,13 грн - 6 черга;

- окремо включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ОСОБА_3 у сумі 11695026,00 грн, як забезпечені заставою майна ТОВ "Цемлайн" і підлягають задоволенню позачергово;

- окремо включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ОСОБА_1 у сумі 6078706,87 грн, як забезпечені заставою майна ТОВ "Цемлайн" і підлягають задоволенню позачергово.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2018 ліквідатором ТОВ "Цемлайн" призначено арбітражного керуючого Сокотуна В.А.

01.10.2018 до Господарського суду Київської області була подана заява кредитора у справі ОСОБА_3 від 01.10.2018 про закриття провадження у справі про банкрутство на підставі п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначала, що після її вступу у дану справу в якості правонаступника ПАТ КБ "Інтербанк" та ознайомлення з матеріалами справи було встановлено, що ліквідатором ТОВ "Цемлайн" Віліщуком Ю.В. не в повній мірі було дотримано вимоги ст. 111 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство при зверненні до суду, що свідчить про відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство боржника та є підставою для закриття провадження у даній справі, як безпідставно порушеного.

Так, за твердженням ОСОБА_3 ліквідатор не подав суду доказів закриття поточних рахунків боржника, проведення аудиту, зокрема, податкового аудиту, забезпечення своєчасного надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2018 у справі № 911/3730/16 заяву ОСОБА_3 від 01.10.2018 про закриття провадження у справі про банкрутство задоволено, закрито провадження у справі №911/3730/16 за заявою ліквідатора ТОВ "Цемлайн" про банкрутство, припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного згідно ухвали від 01.12.2016 у справі № 911/3730/16.

Суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором ТОВ "Цемлайн" Віліщуком Ю.В. не було дотримано вимог Цивільного кодексу України щодо досудової процедури ліквідації боржника, внаслідок чого було порушено приписи ст. 95 Закону про банкрутство.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 та закриття провадження у справі № 911/3730/16 про банкрутство ТОВ "Цемлайн", як безпідставно порушеного, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 83, 95 Закону про банкрутство, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оскільки підстави для закриття провадження у справі про банкрутство відсутні. Крім того, скаржник вказує на те, що перевірка підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Цемлайн" здійснювалася судом першої інстанції у підготовчому та підсумковому засіданні, судові рішення за результатами яких не оскаржувались сторонами та є чинними.

Частиною 5 статті 11 Закону про банкрутство передбачено, що боржник зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин:

задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності);

під час ліквідації боржника не у зв`язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі;

в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Так, статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 110 ЦК України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом (частина 3 статті 110 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 111 ЦК України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи (ч. 3 ст. 111 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

Частиною 7 статті 111 ЦК України передбачено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Згідно ч. 8 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги закону, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку статті 95 Закону про банкрутство є:

прийняття рішення учасниками юридичної особи рішення про початок ліквідації та встановлення строку для заявлення кредиторами вимог;

повідомлення державного реєстратора про прийняте рішення щодо ліквідації з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості;

розгляд заявлених вимог кредиторів із повідомленням про результати такого розгляду;

вжиття ліквідаційною комісією заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється;

закриття рахунків, відкриті у фінансових установах;

складання проміжного ліквідаційного балансу та затвердження його учасниками юридичної особи, реалізація майна юридичної особи з метою розрахунків з кредиторами.

Крім того, звернення до суду з заявою про порушення справи про банкрутство можливо лише після закінчення двомісячного строку, передбаченого статтею 105 ЦК України.

Одночасно, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання контролюючим органам документів юридичної особи, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування.

З матеріалів справи вбачається, 03.08.2016 загальні збори учасників ТОВ "Цемлайн" прийняли рішення про припинення товариства шляхом його ліквідації, призначили ліквідатором Віліщука Ю.В., встановили двомісячний строк для заявлення вимог кредиторами.

Повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи оприлюднене в ЄДР 10.08.2016.

10.08.2016 ліквідатор прийняв рішення розпочати інвентаризацію активів та зобов`язань (наказ № 1).

10.11.2016 загальні збори учасників затвердили проміжний ліквідаційний баланс станом на 28.10.2016, вирішили звернутись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство, про що уповноважили ліквідатора.

До проміжного ліквідаційного балансу була включена кредиторська заборгованість на загальну суму 34604954,20 грн та активи на суму 1361202,86 грн (827757,31 грн - балансова вартість майна та 533445,55 грн - дебіторська заборгованість).

Згідно з ринковою оцінкою вартість нерухомого майна становить 2253110,00 грн.

Ліквідатор встановив, що все рухоме та нерухоме майно боржника перебуває в іпотеці та заставі у кредиторів.

Також, на виконання ч. 3 ст. 111 ЦК України ліквідатор подав до банківських установ заяви про закриття рахунків, які з різних підстав залишились банками без виконання.

Наведені обставини спростовують твердження ОСОБА_3 про неподання ліквідатором доказів на підтвердження закриття поточних рахунків боржника.

На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про неповноту виконання ліквідатором вимог ч. 3 ст. 111 ЦК України щодо закриття рахунків боржника є непереконливим, оскільки як установлено вище, ліквідатор подав докази звернення до банківських установ із вимогою про закриття рахунків, які не були виконані з об`єктивних причин, що не залежали від ліквідатора, у зв`язку з накладенням арештів, необхідністю проведення ідентифікації, віднесення банку до категорії неплатоспроможних тощо.

Колегія суддів відхиляє доводи заяви про закриття провадження у справі щодо необхідності проведення податкового аудиту, оскільки законодавство не покладає такого обов`язку на ліквідатора при здійсненні ліквідаційної процедури юридичної особи, як і не покладено обов`язку надавати первинні документи, регістри бухгалтерського та податкового обліку для проведення перевірок контролюючим органам без їх вимоги.

За нормою частини 7 статті 111 ЦК України ліквідатор має обов`язок забезпечити надання контролюючим органам відповідних документів саме у разі призначення та проведення відповідної перевірки з питань дотримання фіскальної дисципліни, яка в даному випадку не проводилась.

При цьому, законодавство не вимагає від ліквідатора звертатись до контролюючих органів для призначення перевірки з метою визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків та обов`язкових платежів. Ліквідація юридичної особи-платника податків є однією з підстав для проведення позапланової перевірки згідно з Податковим кодексом України та з ініціативи органу Державної податкової служби.

Відтак, висновок суду першої інстанції про неповне дотриманням ліквідатором процедури самоліквідації з огляду на не вжиття самостійних активних кроків до надання органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності і документації для проведення перевірок з посиланням на постанову Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 904/6757/17, колегія суддів вважає помилковим, оскільки станом на час звернення ліквідатора до господарського суду позапланова перевірка боржника контролюючими органами не призначалась.

Таким чином, доводи заяви ОСОБА_3 в зазначеній частині належить визнати необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

З огляду на наведене вище, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про недотримання ліквідатором вимог цивільного законодавства щодо досудової процедури ліквідації юридичної особи та як наслідок порушення вимог ст. 95 Закону про банкрутство.

Одночасно слід погодитись з висновком суду першої інстанції про відхилення доводів ОСОБА_3 з підстав недотримання ліквідатором ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство щодо наявності майна, достатнього для покриття судових витрат у справі про банкрутство, оскільки у боржника окрім заставного майна наявні інші майнові активи у вигляді дебіторської заборгованості та корпоративних прав.

На переконання колегії суддів, при зверненні із заявою про порушення провадження у даній справі про банкрутство ліквідатор дотримався правил ст. 95 Закону про банкрутство та додав відповідні документи, що є належними та достатніми доказами виконання обов`язків встановлених статтею 105 Цивільного кодексу України із дотриманням процедури, визначеної статтею 111 Цивільного кодексу України, яка врегульовує порядок ліквідації юридичної особи.

Апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про порушення провадження у даній справі без достатніх правових підстав встановлених ст. 95 Закону про банкрутство та закриття у зв`язку із цим провадження у справі про банкрутство, оскільки ліквідатор, дотримавшись порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України, встановив недостатність вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якої прийнято рішення про ліквідацію, та звернувся до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів відзначає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді даної справи, що є підставою для її задоволення. При цьому, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм статті 95 Закону про банкрутство, ст. 111 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали місцевого господарського суду про закриття провадження у даній справі з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 231, 269, п. 4 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 278, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 23.10.2018 у справі № 911/3730/16 скасувати.

3. Справу № 911/3730/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (ідентифікаційний код 31099076) направити до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.11.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець