УХВАЛА

30 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 5023/6452/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й.

розглянув матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Косиневського Максима Анатолійовича

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019

у складі колегії суддів: Білоусової Я. О., (головуючої), Пуль О. А., Фоміної В. О.

та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2019

у складі судді Савченко А. А.

у справі за заявою Фізичної особи-підприємця Фільчікової Наталі Михайлівни

до Фізичної особи-підприємця Фільчікової Наталі Михайлівни

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 арбітражний керуючий Косиневський Максим Анатолійович звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2019 у справі № 5023/6452/11.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5023/6452/11 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частиною 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (частина 1 статті 284 Господарського процесуального кодексу України).

Як убачається із матеріалів касаційної скарги, арбітражний керуючий Косиневський Максим Анатолійович оскаржує постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2019 у справі № 5023/6452/11.

Повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 13.09.2019, отже останнім днем строку на касаційне оскарження постанови апеляційної інстанції у даній справі є 03.10.2019.

Проте касаційну скаргу направлено до суду касаційної інстанції поштовим відправленням 10.10.2019, тобто із пропуском строку, встановленого статтею 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

У свою чергу скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску цього строку скаржником зазначено, що повний текст постанови ним отримано 20.09.2019.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

У пункті 1 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Згідно із частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Разом з тим, до касаційної скарги не додано доказів, які б підтверджували, що скаржник отримав повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції саме 20.09.2019.

Зазначене вище унеможливлює перевірку судом обставин дотримання скаржником положень статті 288 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим відповідне клопотання може бути розглянуте після надання скаржником належних доказів отримання постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019.

Суд відзначає, що саме лише посилання на дату отримання копії судового рішення з долученням заяви (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження за відсутності належних доказів отримання рішення апеляційної інстанції не є підставою для його поновлення. При цьому, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з лише самим посиланням на дату отримання копії судового рішення. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, долучивши до нього на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідні докази.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 визначено як 1 921,00 грн.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції, якою здійснено перегляд ухвали місцевого господарського суду, скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Проте, скаржником доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі до касаційної скарги не надано.

Натомість арбітражним керуючим Косиневським Максимом Анатолійовичем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Дослідивши вказане клопотання скаржника, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про його відхилення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

З огляду на те, що скаржником не зазначено обставин та не надано доказів поширення на нього умов передбачених в частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", не убачається правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Відповідно до частини 2 статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Ураховуючи наведене касаційна скарга арбітражного керуючого Косиневського Максима Анатолійовича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2019 у справі № 5023/6452/11 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме - надання доказів на підтвердження отримання скаржником оскаржуваної постанови апеляційної інстанції (поштового конверту суду, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копії роздруківки з офіційного сайту Укрпошти тощо) та докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 1 921,00 грн.

Також суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що статтею 291 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, надіслати іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи.

Проте, до касаційної скарги не додано жодних доказів направлення копії касаційної скарги учасникам у справі.

Слід зазначити, що неповідомлення учасників справи про звернення із касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що зазначені недоліки не можуть бути підставою для залишення касаційної скарги без руху відповідно до статті 292 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зобов`язати скаржника надати такі докази протягом 5 днів з дня отримання цієї ухвали.

Принагідно суд доводить до відома скаржника, що у разі невиконання вимог суду щодо надання належних доказів надсилання копії касаційної скарги і доданих до неї документів (у випадку їх долучення до скарги) іншим учасникам справи, до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу в порядку, передбаченому главою 9 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Косиневського Максима Анатолійовича про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2019 у справі № 5023/6452/11.

2. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Косиневського Максима Анатолійовича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2019 у справі № 5023/6452/11 залишити без руху.

3. Надати арбітражному керуючому Косиневському Максиму Анатолійовичу строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

4. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

5. Зобов`язати скаржника надіслати учасникам у справі копії касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2019 у справі № 5023/6452/11, листом з описом вкладення протягом 5 днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді О. В. Васьковський
Л. Й. Катеринчук