ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1602/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дімова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14) в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, буд.11);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-МІНДОБРИВА" (67543, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Визирка, вул. Олексія Ставніцера, буд. 60);

про стягнення 54 588 984,49 грн

за участю:

від позивача: Семака В.Ю. ордер ОД№361083 від 03.09.2019р.

від відповідача: Черкес В.О. довіреність № 3007/01 від 30.07.2018р.

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-МІНДОБРИВА", згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 54 588 984,49 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "Трансінвестсервіс" (правонаступником якого є ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА") причалу №17, що знаходиться на балансі Морського торгового порту "Южний" (правонаступником якого є ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії ДП "АМПУ"), від 06.12.2005р. в частині повного та своєчасного внесення плати за користування причалом №17, розмір якої було відкореговано з урахуванням дійсної вартості причалу №17.

Як вказує позивач, пунктом 8 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. передбачено формулу, за якою розраховується розмір річної орендної плати, водночас, однією із складової цієї формули є вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки.

Так, згідно з витягом зі звіту про незалежну оцінку майна та висновком про вартість майна причал №17), який складено Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова експертна компанія" (т.1 а.с.34-207), датою складання якого є 02.07.2014р., а датою оцінки майна є 31.03.2013р., визначено ринкову вартість об`єкту оцінки Причалу №17 станом на дату оцінки у розмірі 34 987 000, 00 грн.

Водночас, як зазначає позивач, на підставі наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2017р. №164-Г в ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії ДП "АМПУ" проведено плановий аудит відповідності діяльності за період з 01.01.2015р. по 31.03.2017р., за результатом якого складено аудиторський звіт від 17.05.2018р. №14-2-03/03 та Рекомендації з метою забезпечення усунення недоліків і порушень та запобігання їх проявів у подальшому, підвищення ефективності використання майна та здійснення процесів управління, а також удосконалення діяльності Южненської філії ДП "АМПУ", сприяння досягненню мети та стратегічних цілей.

Так, пунктом 4 Рекомендацій комісії Міністерства інфраструктури України зазначено про необхідність здійснення перерахунку суми плати за користування причалом №17 відповідно до умов Договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 з урахуванням вартості цього об`єкту в сумі 70 334 231, 00 грн.

Позивач зазначає, що висновок стосовно справедливої вартості причалу №17 в сумі 70 334 231, 00 грн. комісією було зроблено на підставі висновку про незалежну оцінку, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних та інвестицій України" та який рецензований безпосередньо Фондом державного майна України.

Ухвалою суду від 13.08.2018р. відкрито провадження у справі №916/1602/18, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 05.09.2018р. о 12 год. 45 хв.

Водночас, ТОВ "ТІС-Міндобрива", у наданому ним до суду 04.09.2018р. відзиві на позовну заяву АМПУ (т.2 а.с.113-127), зазначає про те, що вищевказаний висновок про справедливу оцінку не є висновком про незалежну оцінку з визначення ринкової вартості окремого індивідуального визначеного майна Причалу №17, він не відповідає вимогам Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, п. 9 Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою КМУ від 10.08.1995 р. №629, та п. 8 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. №786, а також вимогам стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 р. №1440, в частині визначення ринкової вартості об`єктів оцінки, а тому не може використовуватися відповідно до вимог п. 3.1. Договору від 06.12.2005 р. №К-23У-44 та додатку №1 до нього для визначення мінімального розміру матеріальної компенсації за використання Відповідачем Причалу №17.

В свою чергу, відповідач зазначає про те, що оскільки Звіт про незалежну оцінку майна, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова експертна компанія", відповідає вказаним вимогам нормативно-правових актів у сфері оцінки державного майна та відповідним стандартам, позивач правомірно протягом спірного періоду використовував його для вказаної нижньої межі плати за використання причалу №17.

Крім того відповідач зауважив, що всі компенсаційні платежі, виставлені ДП "Адміністрація морських портів України" в межах спірного строку, та які обраховувались із застосування Звіту про незалежну оцінку майна, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова експертна компанія", ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА" були оплачені в повному обсязі.

Крім того у своєму відзиві на позовну заяву відповідач також зазначає про необхідність застосування строку позовної давності до вимог позивача щодо стягнення з відповідача донарахованої плати за період з червня 2013р. по липень 2015р.

Крім того 04.09.2019р. відповідачем до канцелярії суду також було подано клопотання про витребування доказів (т.3 а.с.1-4) у Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України", а саме: висновок, який складено ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" відповідно до якого справедлива вартість причалу №17 становить 70 334 231 грн, з усіма додатками до нього, а також рецензію на нього, складену Фондом державного майна України.

У судовому засіданні 05.09.2019р. представником відповідача було подано аналогічне поданому раніше клопотання про витребування доказів (т.4 а.с.4-6).

З огляду на необхідність встановлення строків для подання відповіді на відзив та заперечень, 05.09.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до "24" вересня 2018р. о 15год.00хв.

13.09.2019р. представником позивача подано до суду клопотання про продовження строку для надання відповіді на відзив у зв`язку із необхідністю отримання відповіді на адвокатський запит, направлений до ДП "Морський торговельний порт "Южний", щодо отримання висновку (Оцінки або звіту), складеного ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" (т.4 а.с.11-12).

20.09.2018р.відповідачем подано до суду заяву про продовження строку для подання заперечень на відповідь на відзив (т.4 а.с.18-19).

24.09.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до "05" жовтня 2018р. о 14год.00хв.

28.09.2018р. представником Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до канцелярії суду було подано заяву про забезпечення доказів (т.4 а.с.25-28), згідно якої останній просить суд витребувати у ДП "Морський торговельний порт "Южний" належним чином завірені копії: звіту про оцінку основних засобів та нематеріальних активів, що обліковуються на балансі ДП "Морський торговельний порт "Южний", який складено ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" та відповідно Рецензію Фонду державного майна України на вищевказаний звіт; висновку про незалежну оцінку основних засобів, які обліковуються на балансі ДП "Морський торговельний порт "Южний", який складено ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" та відповідно Рецензію Фонду державного майна України на вищевказаний Висновок; іншого документу, відповідно до якого ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" визначено справедливу вартість майна Державного підприємства Морський торговельний порт Южний станом на 31.03.2013, в тому числі причалу № 17, який розташований за адресою: Одеська область, м. Южне, порт "Южний".

Необхідність отримання вищевказаних доказів позивачем обґрунтована тим, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на відсутність в матеріалах справи висновку, відповідно до якого ринкова вартість індивідуально-визначеного майна (причалу № 17) становить 70 334 231, 00 грн., та взагалі ставить під сумнів його існування.

Як зазначає позивач, з метою отримання вищевказаного висновку, останнім було направлено відповідні адвокатські запити до Міністерства інфраструктури України, Фонду державного майна України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" та Державного підприємства "Морський торговельний порт Южний.

З наданих вищевказаними установами відповідей позивачу стало відомо, що докази, які він просить суд витребувати, знаходяться саме у ДП "Морський торговельний порт "Южний".

Так, листом від 16.08.2018р. №9055/16/1018 Міністерство інфраструктури України, яке є органом управління ДП "МТП "Южний", повідомило про необхідність звернутись за витребуванням висновку про оцінку причалу №17 та рецензії Фонду державного майна України безпосередньо до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний".

Як зазначає позивач, комісією, яка складалась з працівників Управління внутрішнього аудиту та контролю Міністерства інфраструктури України, на підставі інформації, що була отримана від ДП "МТП "Южний", на підставі саме Висновку про незалежну оцінку ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" визначено справедливу вартість причалу №17, яка становить 70 334 231, 00 грн.

Водночас, позивач зазначає, що Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" листом від 17.08.2018р. №4931/03/103/18 у відповідь на адвокатський запит повідомило про відсутність запитуваних документів, а саме: Висновку про оцінку причалу №17 та Рецензії Фонду державного майна України на вказаний висновок.

Оцінивши зазначені обставини, позивач дійшов висновку, що відповідь ДП "МТП "Южний" зумовлена тільки тим, що назва документа, який запитувався, вказана невірно, при цьому існують розбіжності у назві, яку зазначають Фонд державного майна України та Товариство з обмеженою відповідальністю "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна".

Також, представник позивача зазначив, що з незрозумілих для нього підстав ДП "Морський торговельний порт "Южний" вищевказаний доказ на адвокатський запит не надає, що стало підставою для звернення позивача до суду із заявою про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 03.10.2019р. заяву про забезпечення доказів призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.10.2018р. о 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05.10.2018р. Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено, з огляду на невідповідність заяви вимогам ст. 110 ГПК України, при цьому судом було встановлено, що за своєю природою вищевказана заява відноситься до заяви про витребування доказів.

Водночас ухвалою суду від 05.10.2018р. судом зобов`язано Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" надіслати до Господарського суду Одеської області звіт (оцінку), або інший документ, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна", відповідно до якого визначено справедливу вартість майна Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний", станом на 31.03.2013р., в тому числі причалу №17, який розташований за адресою: Одеська область, м. Южне, порт "Южний", а також, у разі наявності, рецензії Фонду державного майна України на зазначений документ у строк до 16.10.2018р.

З огляду на витребування додаткових доказів, у судовому засіданні 05.10.2018р. оголошено перерву до "19" жовтня 2018р. об 11год.00хв.

Крім того, 19.10.2018р. відповідачем до канцелярії суду також було подано клопотання про витребування доказів (т.4 а.с.55-57) у Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України", а саме: висновку, який складено ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" відповідно до якого справедлива вартість причалу №17 становить 70 334 231 грн, з усіма додатками до нього, а також рецензії на висновок, складеної Фондом державного майна України.

Також 19.10.2018р. представником позивача було подано до суду клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи (т.4 а.с.58-60).

У судовому засіданні 19.10.2018р. судом у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів було відмовлено, з огляду на встановлення судом в процесі розгляду справи відсутності у позивача таких документів.

Ухвалою суду від 19.10.2018р. строк підготовчого провадження у справі №916/1602/18 продовжено на 30 днів, у судовому засіданні оголошено перерву до "05" листопада 2018р. о 15год.45хв.

25.10.2018р. до канцелярії суду від Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" надійшов лист з висновком про вартість основних засобів нематеріальних активів, що обліковуються на балансі Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (т.5 а.с.1-283).

05.11.2018р. представником відповідача до канцелярії суду було подано клопотання про призначення у справі №916/1602/18 судової комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи (т.6 а.с.2-9) для визначення дійсної ринкової вартості причалу №17 станом на 01.04.2013 р., встановлення можливості використання спірного Висновку про справедливу оцінку для цілей передбачених у Договорі, а також для підтвердження або спростування документальної обґрунтованості висновків, наданих у Аудиторському звіті, стосовно недоотримання АМПУ компенсаційних платежів на підставі Договору.

На вирішення експертизи відповідач просив поставити наступні запитання:

1. Яка дійсна ринкова вартість нерухомого майна, що знаходиться в акваторії порту Южний, а саме об`єкта нерухомого майна гідротехнічної споруди причалу №17 станом на 31.03.2013 р.? 2. Чи може справедлива вартість причалу №17, визначена у Звіті про оцінку ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" станом на 31.03.2013 р., що був виконаний для забезпечення заходів щодо реорганізації державних підприємств, які входять в сферу управління Міністерства інфраструктури України, у відповідності до ЗУ "Про морські порти" та Наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. №163, а також для цілей бухгалтерського обліку і фінансової звітності, використовуватись для цілей визначення розміру матеріальної компенсації за використання причалу №17 відповідно до умов Договору від 06.12.2005 р. №К23У-44? 3. Чи підтверджується документально висновки п.п.2 п. 1.2.3. Аудиторського звіту за результатами проведеного планового аудиту відповідності діяльності державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Южненська філія) за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2017 №14-2-03/03 від 17.05.2018 р. та п. 4 Рекомендацій до вказаного Аудиторського звіту в частині недоотримання Южненською філією державного підприємства Адміністрація морських портів України прибутку станом на 31.03.2017 р. від надання ТОВ ТІС-Міндобрива в користування ГТС причалу №17, виходячи зі справедливої вартості причалу №17 в сумі 70 334 231,0 грн., яка була визначена у Звіті про оцінку ТОВ Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" станом на 31.03.2013 р., в розмірі 17.128.914,05 грн.? Якщо ні, то чи підтверджується документально обсяги господарських операції по взаєморозрахункам між Южненською філією ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "ТІС-Міндобрива" за договором №К23У-44 від 06.12.2005 р. станом на 31.03.2017 р.?

Враховуючи необхідність вирішення питання стосовно клопотання про призначення у справі експертизи та надання можливості позивачу викласти свої пропозиції щодо експертної установи та питань, що можуть бути поставлені судовому експерту, у судовому засіданні 05.11.2018р. судом оголошено перерву до "07" листопада 2018р. о 12год.50хв.

07.11.2018р. представником відповідача було подано до канцелярії суду клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів (т.6 а.с.14-23), а саме відомостей щодо компетенції судових експертів, які працюють в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз".

Ухвалою суду від 07.11.2018р. у справі № 916/1602/18 призначено судову комплексу оціночно-будівельну та економічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз". На вирішення судової оціночно-будівельної та економічної експертизи судом поставлено наступні питання:

- яка дійсна ринкова вартість нерухомого майна, що знаходиться в акваторії порту Южний, а саме об`єкта нерухомого майна гідротехнічної споруди причалу №17 станом на 31.03.2013 р.?

- чи може справедлива вартість причалу №17, визначена у Звіті про оцінку ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" станом на 31.03.2013 р., що був виконаний для забезпечення заходів щодо реорганізації державних підприємств, які входять в сферу управління Міністерства інфраструктури України, у відповідності до ЗУ "Про морські порти" та Наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 р. №163, а також для цілей бухгалтерського обліку і фінансової звітності, використовуватись для цілей визначення розміру матеріальної компенсації за використання причалу №17 відповідно до умов Договору від 06.12.2005 р. №К23У-44?

- чи підтверджується документально висновки п.п.2 п. 1.2.3. Аудиторського звіту за результатами проведеного планового аудиту відповідності діяльності державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Южненська філія) за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2017 №14-2-03/03 від 17.05.2018 р. та п. 4 Рекомендацій до вказаного Аудиторського звіту в частині недоотримання Южненською філією державного підприємства Адміністрація морських портів України прибутку станом на 31.03.2017 р. від надання ТОВ ТІС-Міндобрива в користування ГТС причалу №17, виходячи зі справедливої вартості причалу №17 в сумі 70 334 231,0 грн., яка була визначена у Звіті про оцінку ТОВ Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" станом на 31.03.2013 р., в розмірі 17.128.914,05 грн.? Якщо ні, то чи підтверджується документально обсяги господарських операції по взаєморозрахункам між Южненською філією ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "ТІС-Міндобрива" за договором №К23У-44 від 06.12.2005 р. станом на 31.03.2017 р.?

Вказаною вище ухвалою провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Супровідним листом від 21.11.2018р. матеріали справи направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" для проведення експертизи.

13.12.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області за вх.№ 2-6311/18 від судових експертів Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" Бурдейного С.М. та Ковальчук О.У. надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи у справі №916/1602/18, а також рахунок на оплату експертизи.

Ухвалою суду від 26.12.2018р. провадження у справі № 916/1602/18 поновлено з 25.01.2019р., розгляд клопотання експерта призначено на "25" січня 2019 р. о 12:50.

Крім того, вищевказаною ухвалою суду, суд зобов`язав сторін надати зазначені у клопотанні судових експертів докази та ТОВ "Тіс-Міндобрива" надати докази оплати експертизи.

09.01.2019р. представником ТОВ "Тіс-Міндобрива" надано до суду клопотання при приєднання до матеріалів справи копії платіжного доручення на підтвердження оплати судової експертизи (т.6 а.с.50-52)

24.01.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" за вх.№1484/18 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів на виконання вимог ухвали суду та клопотання судового експерта на 1451 арк.

25.01.2019р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-МІНДОБРИВА" до канцелярії суду було подано клопотання (вх.1555/19), відповідно до якого відповідач просить долучити на виконання вищевказаної ухвали суду та клопотання судового експерта наступні документи на 105 арк.

Також представником ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА" до суду було подано клопотання (вх.№2-395/19), згідно якого відповідач просить суд витребувати у Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на виконання клопотання судового експерта звіт про оцінку, на підставі якого ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій Україна" був складений станом на 31.03.2013р. висновок "Про вартість основних засобів та нематеріальних активів, що обліковуються на балансі ДП "МТП Южний", згідно з переліком, який наданий замовником.

Ухвалою суду від 25.01.2019р. було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-МІНДОБРИВА" про витребування доказів та витребувано у Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" зазначені у клопотанні докази.

Крім того ухвалою суду від 25.01.2019р. судом клопотання судового експерта у справі №916/1602/18 задоволено, вирішено направити до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" документи, подані сторонами у справі на виконання клопотання судових експертів Бурдейного С.М. та Ковальчук О.У.

Вказаною ухвалою суду провадження у справі №916/1602/18 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Супровідним листом від 31.01.2019р. надані сторонами документи було направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" для проведення експертизи.

12.02.2019р. до суду від відповідача надійшла заява про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

05.08.2019 р. до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" надійшов висновок №389/18 за результатами проведення судової комплексної економічної та оціночно - будівельної експертизи разом із матеріалами судової справи.

Ухвалою суду від 15.08.2019р. провадження у справі №916/1602/18 поновлено з 09.09.2019р. із призначенням підготовчого засідання на 09.09.2019р. о 14 год. 30 хв.

09.09.2019р. відповідачем подано до суду пояснення відносно позовних вимог з урахуванням висновку експертизи (т.17 а.с.49-53), згідно яких ТОВ "ТІС-Міндобрива" просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, зокрема, що висновок п.п.2 п.1.2.3. Аудиторського звіту та п.4 рекомендацій до нього в частині недоотримання Южненською філією ДП "АМПУ" прибутку станом на 31.03.2017р. є документально не підтвердженим, а також те, що відповідачем було вірно та добросовісно сплачено необхідні платежі за договором.

09.09.2019р. представниками сторін подано до суду клопотання перехід до розгляду справи по суті (т.17 а.с.76).

У судовому засіданні 09.09.2019р. судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 16.09.2019р. Крім того судом визначено резервну дату для розгляду справи по суті на 07.10.2019р. о 15 год. 30 хв.

16.09.2019р. від позивача до суду надійшло клопотання (т.17 а.с.81-82), в якому позивач просив суд змінити назву позивача на Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

Положеннями п. 1.4 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змін. і доповненнями) передбачено, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

З огляду на вищевикладене, судом змінено найменування позивача Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

У судовому засіданні 16.09.2019р. судом оголошено перерву до 07.10.2019р.

07.10.2019р. представником відповідача було подано до суду письмові дебати, в яких останній висловив правову позицію по суті спору (т.17 а.с.110-112).

У судовому засіданні 07.10.2019р., враховуючи клопотання позивача про відкладення розгляду справи, судом оголошено перерву до 15.10.2019р. о 12 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 07.10.2019р. судом в порядку ст. 120 ГПК України повідомлено позивача про оголошення перерву при розгляді справи №916/1602/18 до 15.10.2019р. о 12 год. 30 хв.

15.10.2019р. ТОВ "ТІС-МіндобривА" подано до суду додаткові пояснення стосовно висновку судової експертизи.

У судовому засіданні 15.10.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.10.2019р. проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та враховуючи висновки судової експертизи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, надані під час судового розгляду, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як встановлено судом, позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" направлені на стягнення з відповідача скорегованої та донарахованої суми плати за користування причалом №17, враховуючи висновки аудиторського звіту, складеного за результатами проведеного планового аудиту відповідності діяльності ДП "АМПУ" (Южненська філія) щодо невідповідності дійсної вартості причалу №17 вартості, визначеній у звіті про незалежну оцінку з визначення ринкової вартості індивідуально-визначеного майна причалу№17.

Відповідач, в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає про виконання ним своїх зобов`язань за договором №К234-44 від 06.12.2005р. в повному обсязі та належним чином.

Враховуючи суперечливі позиції сторін, суд надаючи оцінку правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 06.12.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансінвестсервіс" (Підприємство), в особі генерального директора п. О.М. Ставніцера та Морським торговим портом "Южний" в особі начальника порту п. Березняка (Порт) було укладено договір № К23У-44 (т.1 а.с.12-14) про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "Трансінвестсервіс" - причалу № 17, що знаходиться на балансі Морського торгового порту "Юний".

Предметом такого договору, відповідно до п.1.1., є угода сторін про порядок володіння й використання цілісного майнового комплексу Підприємства, що знаходиться в спільній частковій власності Підприємства і Держави в особі Порта, який має частину комплексу - причал № 17 - на своєму балансі.

Відповідно до п.п.2.4, 3.1 договору Підприємство зобов`язано незалежно від доходу, отриманого від використання об`єкта, щомісяця перераховувати за користування частиною комплексу - причалом №17, що знаходиться на балансі Порта, грошову суму, визначену у відповідності до п. 3.1 даного договору. Підприємство щомісяця, до 15 числа місяця, наступного за звітним, зобов`язується перераховувати Порту грошову суму за користування частиною майнового комплексу Підприємства, визначену за Методикою розрахунку, що є Додатком до даного Договору (Додаток № 1).

Згідно з п.6.1 договору даний договір не може бути змінений або розірваний в односторонньому порядку.

Відповідно до п.7.1 договору даний Договір набуває чинності після його підписання сторонами й діє до його припинення у порядку, встановленому законодавством України.

У додатку №1 до договору №К23У-44 від 06.12.2005р. сторонами по справі було погоджено порядок розрахунків за користування частиною цілісного майнового комплексу та встановлено, що за будь-яких обставин сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою Кабінету Міністрів України сума орендної плати за аналогічний об`єкт.

01.12.2008р. між ТОВ "Трансінвестсервіс", Морським торговим портом "Южний" та ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА", яке є законним правонаступником ТОВ "Трансінвестсервіс", укладено додаткову угоду №3, якою сторонами погоджено перехід усіх прав та обов`язків ТОВ "Трансінвестсервіс" за договором №К23У44 від 06.12.2005р. до ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА".

Також вказаною угодою сторонами було погоджено нову назву договору: "Договір № К23У-44 (3003/12) від 06.12.2005р. про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА" - причалу № 17, що знаходиться на балансі Морського торгового порту "Юний".

13.06.2013р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІС-МІНДОБРИВА" (Підприємства) укладено Додаткову угоду № 9 до Договору (т.1 а.с.25-26), за якою, у зв`язку з реорганізацією ДП "МТП "Южний" шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов`язків стосовно них відповідно до розподільчого балансу від 13.06.2013 року та акту приймання-передачі від 13 червня 2013 року та утворення внаслідок виділу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013р. № 133-р, наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. № 163, а також переходом зобов`язань за договором від 06.12.2005р. № К23У-44 до правонаступника - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", сторони домовились викласти назву договору в наступній редакції: "Договір від 06.12.2005 № К23У-44 (3003/12) "Про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "ТІС-Міндобрива" - Причалу № 17, що знаходиться на балансі ДП "АМПУ". Також за умовами Додаткової Угоди № 9 від 13.06.2013 було внесені відповідні зміни до преамбули Договору.

Шляхом підписання додаткової угоди №10 від 01.07.2013р. до договору №К23У-44 від 06.12.2005р. сторонами по справі було викладено додаток №1 до договору у новій редакції та передбачено, що сторони погодили наступний порядок розрахунків за користування частиною цілісного майнового комплексу: плата за користування частиною комплексу встановлюється сторонами залежно від кількості оброблюваного вантажу на частині комплексу, що іменується Причал № 17, у наступних розмірах:

Оброблено вантажів, тисячі тон Розмір оплати, долари США за одну тонну

1) до 100 4,0

2) до 120 3,6

3) до 140 3,2

4) до 160 2,8

5) до 180 2,4

6) до 200 2,0

7) понад 200 1,6

Податок на додану вартість в таблиці не враховується й оплачується Підприємством понад плату у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України. За будь-яких обставин, сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою Кабінету Міністрів України сума орендної плати за аналогічний об`єкт.

Тобто сторонами погоджено, що у будь-якому випадку компенсаційна плата за використання відповідачем причалу №17 не може бути меншою ніж орендна плата за користування об`єктом, аналогічним причалу №17, яка розрахована відповідно до методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. №786.

Отже дослідивши умови укладеного між сторонами договору, господарський суд вважає, що правовідносини сторін за цим договором не є відносинами з оренди державного майна у розумінні вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а є відносинами із спільного користування частиною цілісного майнового комплексу причалу №17, які врегульовані вимогами ст. 358 ЦК України, згідно з якою право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відтак і плата за користування нерухомим майном (причал №17) за своєю правовою суттю не є орендною платою, розмір якої визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786.

Про такі висновки суду свідчать також умови укладеного між сторонами договору, згідно з якими методика розрахунку розміру плати за користування нерухомим майном (причал №17) встановлена самими сторонами, виходячи із кількості обробленого вантажу.

Тобто, плата за користування нерухомим майном за договором не є фіксованим платежем, який прив`язаний до методики встановлення орендної плати, а визначається виходячи з кількості обробленого вантажу.

В той же час сторонами погоджено, що сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою КМ України сума орендної плати за аналогічний об`єкт.

Таким чином умова договору щодо застосування Методики Кабінету Міністрів України встановлена лише для визначення мінімального розміру плати за користування нерухомим майном за договором.

Як встановлено судом та сторонами по справі не заперечується, саме з метою встановлення мінімального розміру плати за користування нерухомим майном за договором, 11.06.2014р. на підставі договору №11/06/14-01 на проведення оціночних робіт, ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА" було замовлено у ТОВ "Консалтингова експертна компанія" проведення незалежної оцінки Причалу №17.

Так, за результатом проведення оцінки ТОВ "Консалтингова експертна компанія" було складено звіт про незалежну оцінку морського причалу №17 (ГТС) без інфраструктури (т.1 а.с.34-114), згідно якого ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 31.03.2013р. становить 34 987 000 грн.

Саме з урахуванням такої вартості Причалу №17, визначеної на підставі означеного звіту ТОВ "Консалтингова експертна компанія", ДП "Адміністрація морських портів України" формувало рахунки на оплату ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА".

Водночас, як вказує позивач, на підставі наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2017р. №164-Г в Державному підприємстві "Адміністрація морських портів України" (Южненська філія) проведено плановий аудит відповідності діяльності за період з 01.01.2015р. по 31.03.2017р., за результатом проведення якого складено аудиторський звіт від 17.05.2018 № 14-2-03/03 (витяг з нього т.2 а.с.7-27) та Рекомендації з метою забезпечення усунення недоліків і порушень та запобігання їх проявів у подальшому, підвищення ефективності використання майна та здійснення процесів управління, а також удосконалення діяльності Южненської філії ДП "АМПУ", сприяння досягненню мети та стратегічних цілей (т.2 а.с.28-31).

Згідно аудиторського звіту комісією Міністерства інфраструктури України встановлено, що за даними бухгалтерського обліку Южненської філії ДП "АМПУ" причал №17 прийнято на баланс за актом приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань від 13.06.2013р. із залишковою (дооціненою) вартістю вже 72 709 781,19 грн. Тобто, як відзначено комісією, станом на 13.06.2013р. залишкова вартість причалу №17 більш ніж у два рази перевищувала вартість, визначену роком пізніше за результатом незалежного оцінювання ТОВ "Консалтингова експертна компанія".

Також у вказаному звіті зауважено, що за інформацією ДП "МТПЮ" у 2013р. станом на 01.04.2013р. ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій України" була проведена незалежна оцінка основних засобів порту, за результатом якої справедлива вартість причалу №17 визначена на рівні 70 334 231,00 грн.

Отже комісією Міністерства інфраструктури України було зроблено висновок, що використання філією вартості причалу №17, що була визначена за незалежною оцінкою ТОВ "Консалтингова експертна компанія" (34 987 000 грн без урахування ПДВ) призводить до суттєвого зменшення мінімального розміру плати за користування причалом №17, у порівнянні із розміром, обрахованим виходячи із вартості майна згідно незалежної оцінки, здійсненої ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій України" (70 334 231,00 грн).

При цьому в п.4 Рекомендацій Комісії Міністерства інфраструктури України (т.2 а.с.29) зазначено про необхідність здійснення перерахунку суми плати за користування причалом № 17 відповідно до умов Договору від 06.12.2005р. № К23У-44 з урахуванням справедливої вартості об`єкта, а саме 70 334 231,00 грн. за період з дати прийняття філією цього об`єкту на баланс до дати складання. А також вчинити необхідні дії щодо стягнення з ТОВ "ТІС-Міндобрива" суми недоотриманих доходів.

Саме враховуючи такі висновки, а також Звіт про оцінку ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна", позивач і звернувся до суду з відповідним позовом.

З огляду на викладене, у зв`язку із наявністю двох звітів про оцінку майна, які є суперечливими по відношенню один до одного, та на яких фактично ґрунтуються підстави вимог позивача та заперечення відповідача, судом, враховуючи клопотання відповідача було призначено у справі судову комплексу оціночно-будівельну та економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1) яка дійсна ринкова вартість нерухомого майна, що знаходиться в акваторії порту "Юний", а саме об`єкта нерухомого майна гідротехнічної споруди причалу №17 станом на 31.03.2013 р.?; 2) чи може справедлива вартість причалу №17, визначена у Звіті про оцінку ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" станом на 31.03.2013 р., що був виконаний для забезпечення заходів щодо реорганізації державних підприємств, які входять в сферу управління Міністерства інфраструктури України, у відповідності до ЗУ "Про морські порти" та Наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 р. №163, а також для цілей бухгалтерського обліку і фінансової звітності, використовуватись для цілей визначення розміру матеріальної компенсації за використання причалу №17 відповідно до умов Договору від 06.12.2005 р. №К23У-44? 3) чи підтверджується документально висновки п.п. 2 п. 1.2.3. Аудиторського звіту за результатами проведеного планового аудиту відповідності діяльності державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Южненська філія) за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2017 №14-2-03/03 від 17.05.2018 р. та п. 4 Рекомендацій до вказаного Аудиторського звіту в частині недоотримання Южненською філією державного підприємства Адміністрація морських портів України прибутку станом на 31.03.2017 р. від надання ТОВ ТІС-Міндобрива в користування ГТС причалу №17, виходячи зі справедливої вартості причалу №17 в сумі 70 334 231,0 грн., яка була визначена у Звіті про оцінку ТОВ Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" Україна" станом на 31.03.2013 р., в розмірі 17.128.914,05 грн.? Якщо ні, то чи підтверджується документально обсяги господарських операції по взаєморозрахункам між Южненською філією ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "ТІС-Міндобрива" за договором №К23У-44 від 06.12.2005 р. станом на 31.03.2017 р.?

Відповідна ухвала суду про призначення експертизи набрала законної сили та оскаржена сторонами не була. При цьому жодних інших питань сторонами по справі запропоновано не було.

Так згідно висновку експерта №389/18, складеного 02 серпня 2019 року (т.17 а.с.9-35), за результатом експертного дослідження по першому питанню експертами встановлено, що ринкова вартість нерухомого майна, що знаходиться в акваторії порту "Южний", а саме об`єкта нерухомого майна гідротехнічної споруди причалу №17 станом на 31.03.2013р. становить (з округленням): 34 979 000 грн без ПДВ.

По другому питанню за результатами проведеного дослідження експертами документально встановлено, що визначена у Звіті про оцінку ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій" станом на 31.03.2013 року справедлива вартість активів передбачена виключно для цілей бухгалтерського обліку при проведенні реорганізаційних процедур підприємства МТП "Южний"; наявність у Висновку обмежуючих умов щодо неможливості використання результатів оцінки в інших цілях, ніж для цілей бухгалтерського обліку; необхідність застосування в розрахунках оренди розміру ринкової вартості, дає підстави вважати, що вартість причалу №17, встановлена у Звіті про оцінку ТОВ «Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій» станом на 31.03.2013 року, не може використовуватись з метою визначення розміру орендної плати згідно Методики Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786, а отже не може використовуватись при розрахунку матеріальної компенсації за користування причалом №17 відповідно до умов Договору від 06.12.2005 року №К23У-44.

По третьому питанню експертом зазначено, що висновок п.п.2 п. 1.2.3. "Аудиторського звіту за результатами проведеного планового аудиту відповідності діяльності державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Южненська філія) за період з 01.01.2015р. по 31.03.2017" № 14-2-03/03 від 17.05.2018р. та п.4 Рекомендацій до вказаного Аудиторського звіту в частині недоотримання Южненською філією державного підприємства "Адміністрація морських портів України" прибутку станом на 31.03.2017р. від надання ТОВ "ТІС-Міндобрива" в користування ГТС причалу №17, виходячи зі справедливої вартості причалу №17 в сумі 70 334 231,00грн., яка була визначена у Звіті про оцінку ТОВ "Об`єднане підприємство з оцінки та експертизи спеціальних об`єктів і інвестицій Україна" станом на 31.03.2013р. в розмірі 17 128 914,05грн., документально не підтверджується.

Також експертом зазначено, що оскільки усі надані на дослідження первинні бухгалтерські документи та регістри бухгалтерського обліку ТОВ "ТІС-Міндобрива", відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996XIV, обсяги господарських операцій по взаєморозрахункам між Южненською філією ДП "Адміністрація морських портів України та ТОВ "ТІС-Міндобрива" за договором №К23У-44 від 06.12.2005р. станом на 31.03.2017р., документально підтверджується в повному обсязі.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

У відповідності до висновків Вищого господарського суду України, викладених у постанові пленуму №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що експертне дослідження проведене відповідно до Закону України "Про судову експертизу" ОСОБА_1 , який має вищу технічну освіту, спеціальність інженер будівельник, кваліфікацію судового експерта з правом виробництва судових, інженерно технічних експертиз за експертною спеціальністю: 10.6. «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів»; 10.7. «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками»; 10.10. «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», свідоцтво №964 від 13.07.2012, видане центральної експертно кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України дійсне до 30.11.2021р.; 10.14. «Оцінка земельних ділянок», свідоцтво №1967 від 30.11.2018, видане центральної експертно кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України дійсне до 30.11.2021р., стаж експертної роботи з 2002 року; Кваліфікаційне свідоцтво №5007 від 21.04.2007, видане Придніпровською державною академією будівництва та архітектури м. Дніпропетровськ, зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів і має свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №5898 від 08.10.2007, а також ОСОБА_2 Сергієм Миколайовичем, який має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», кваліфікацію судового експерта за спеціальністю: 11.1 «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності», свідоцтво №1946 видане ЦЕКК МЮУ від 31.05.2018 року, дійсне до 31.05.2021р., стаж експертної роботи з 2018р., містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань, враховуючи, що експерти, згідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, несе кримінальну відповідальність за відомості, викладені у висновку, суд, оцінивши висновок за правилами ст.86 ГПК України, не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи.

Зважаючи на викладене, суд приймає вказаний висновок у якості належного та допустимого доказу у справі, зауважуючи при цьому про незаявлення сторонами клопотань про призначення повторної чи додаткової експертизи.

Отже, враховуючи висновки судових експертів, судом встановлено, що вартість Причалу №17, з якою договором пов`язано визначення мінімальної границі плати за договором, відповідає вартості, визначеній звітом про незалежні оцінку морського причалу №17 ТОВ "Консалтингова експертна компанія".

Водночас суд також звертає увагу, що відповідно до положень ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно частин 1 та 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином стягнення плати в іншому розмірі, ніж передбачено договором, імперативно потребує попереднього погодження та внесення змін до договору.

Водночас, як встановлено судом, відповідні зміни у договір від 06.12.2005р. № К23У-44 (3003/12) про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "ТІС-Міндобрива" - Причалу № 17 сторонами не вносились.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як вже було зазначено судом, умовами договору сторонами було погоджено сплату щомісячної плати за користування Причалом №17.

При цьому, як вказує відповідач, та позивачем жодним чином не заперечується, усі виставлені ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" рахунки за користування Причалом №17 ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА" оплачені в повному обсязі, тобто заборгованість за договором відсутня.

Більш того обставина відсутності у ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА" заборгованості за спірним договором також встановлена висновком судової комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно приписів ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, суд вказує, що зобов`язання зі сплати сум за користування причалом №17 в межах спірного періоду ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА" виконано належним чином, у зв`язку з чим є припиненим згідно зі ст.599 ЦК України.

При цьому, ані статтею 653 Цивільного кодексу України, якою визначено загальний порядок внесення змін до договору, а ні іншими нормами чинного законодавства України не передбачена можливість внесення змін до зобов`язання, або його частини, що є припиненими.

Суд також зазначає, що аудиторський звіт, зокрема, на підстави якого позивачем було заявлено позовні вимоги, лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась, та, в силу ст.ст. 76-77 ГПК України, не є належним та допустимим доказом, що підтверджує заборгованість відповідача зі сплати належних платежів та не є тим документом, на підставі якого стягується заборгованість з оплати належних платежів в установленому законом порядку.

Враховуючи вищевстановлене судом, підстави для задоволення позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" відсутні.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності в частині стягнення з нього донарахованої плати за період з червня 2013р. по липень 2015р., суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

З приводу заявленого відповідачем клопотання суд зауважує, що відповідно до правової позиції, відображеної у п. 2.2 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 року № 10, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Враховуючи, що позивачем не було доведено порушення права та майнового інтересу, за захистом якого він звернувся до суду з відповідним позовом, суд не застосовує строк позовної давності.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1 та 3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", судовий збір та витрати, пов`язані з проведенням експертизи у сумі 125 000 грн покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14, ) в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, буд.11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-МІНДОБРИВА" (67543, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Визирка, вул. Олексія Ставніцера, буд. 60, ) витрати за проведення експертизи у сумі 125 000 /сто двадцять п`ять тисяч/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 25 жовтня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська