ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"04" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3179/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши позовні матеріали (вх.ГСОО№ 3263/19 від 28.10.2019р.)

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів: Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та Голови Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Устіча Анатолія Павловича

про визнання незаконним і скасування рішення та стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до відповідачів Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та Голови Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Устіча Анатолія Павловича про визнання незаконним і скасування рішення та стягнення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення та стягнення, господарський суд виходить з наступного.

Згідно до положень ч. 3 ст. 22 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Положеннями ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання; справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Згідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У ч.1 ст.42 ГК України встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В силу вимог п.2 ч.2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Позиція господарського суду з цього питання відповідає висновкам, наведеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018р. по справі №823/20042/16, від 27.02.2019р. по справі №802/390/18-а, від 12.12.2018р. по справі №601/2137/17, від 13.03.2019р. по справі №688/2940/16-ц тощо. Так, у вказаних постановах Великої Палати Верховного Суду сформовано підхід щодо визначення предметної юрисдикції справ, а саме: суди під час визначення предметної юрисдикції справ повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Учасники оспорюваного правочину в силу юридичної направленості та наслідків повинні набувати статус відповідачів по справі; при цьому, визначення позивачем у якості відповідача особи, яка не виступає стороною за договором, не змінює характеру спірних правовідносин.

У Постанові по справі №688/2940/16-ц від 13.03.2019р. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що критеріями розмежування юрисдикції між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин.

Позовні вимоги гр. ОСОБА_1 направлені на визнання незаконним та скасування рішення Старостинської сільради, визнання договору недійсним, стягнення з відповідачів упущеної вигоди та моральної шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, враховуючи віднесення до юрисдикції загальних судів справ, що виникають з цивільних правовідносин, господарський суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесений до юрисдикції загальних судів.

На підставі вищевикладеного, виходячи з аналізу суб`єктного складу та характеру правовідносин, позовні вимоги гр. ОСОБА_1 , як фізичної особи, яка не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності, не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, що в силу вимог п.1 ч.1 ст.175 ГПК України - є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому, на виконання вимог ч.6 ст.175 ГПК України, господарський суд вважає за необхідне роз`яснити гр. ОСОБА_1 , що вказаний позов має бути поданий за правилами цивільного судочинства.

Керуючись п.п. 1 ч.1 ст.175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом гр. ОСОБА_1 до відповідачів Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та Голови Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Устіча Анатолія Павловича про визнання незаконним і скасування рішення та стягнення (за вхГСОО№3263/19 від 28.10.2019р.) - відмовити.

Позовні матеріали повернути позивачу на 25 аркушах.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя С.Ф. Гут