ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Справа№ 910/12787/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Осикіна Л.І., адвокат, довіреність № б/н від 06.09.19;

від першого відповідача - Каракоця О.Р., адвокат, довіреність № 4543-К-О від 23.10.18;

від другого відповідача - представник не прибув;

від третього відповідача - представник не прибув;

від четвертого відповідача - представник не прибув;

від п`ятого відповідача - представник не прибув;

від третьої особи - Національного банку України - Ходюк О.Я., довіреність № 18-0014/16226 від 23.10.18;

від третьої особи - Міністерства фінансів України - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/12787/17 (суддя Чинчин О.В., повний текст складено - 31.10.2018) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" до акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", товариства з обмеженою відповідальністю "Парктур", товариства з обмеженою відповідальністю "Скорзонера", товариства з обмеженою відповідальністю "Шелта", товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача - Національного банку України та Міністерства фінансів України про визнання недійсними пунктів кредитних договорів.

встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", товариства з обмеженою відповідальністю "Парктур", товариства з обмеженою відповідальністю "Скорзонера", товариства з обмеженою відповідальністю "Шелта", товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект" та просило:

визнати недійсним Кредитний договір №2063/14, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Парктур" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 02.10.2006 p., з наступними змінами, в частині, а саме: підпункт 2.2.5. пункту 2.2. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. у редакції Додаткової угоди № 8/1 від 06.05.2008 p.- в частині визначення суми відсотків "R" і обов`язку позичальника сплатити відсотки "R"; пункт 4.5. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - повністю; пункт 4.6. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - повністю; пункт 4.10. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.13. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.16. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.4. в редакції Додаткової угоди № 8/1 від 06.05.2008 р. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 24.05.2011 p., від 21.12.2011 p., від 22.06.2012 p., від 22.03.2013 p., від 31.12.2013 p., від 06.06.2016 p., - в частині дати сплати відсотків "R" і наслідку несплати відсотків "R";

визнати недійсним Кредитний договір №4П10273И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Парктур" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 14.12.2010 року з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.6. - в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку сплатити проценти "R"; пункт А.9 і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 08.12.2011 р., від 22.12.2011 p., від 22.06.2012 p., від 22.03.2013 p., від 31.12.2013 p., - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R";

визнати недійсним Кредитний договір №4С10213И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 02.08.2010 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.6. - в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку сплатити проценти "R"; пункт А.9 і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 23.12.2011 р., від 22.06.2012 р., від 21.03.2013 р., від 31.12.2013 р., від 04.03.2014 р. - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R";

визнати недійсним Кредитний договір №6, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 01.07.2005 р., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт 1.1 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині сплати винагороди за користування кредитом; підпункт 2.2.5. пункту 2.2. початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - повністю; підпункт 2.3.6 пункту 2.3 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині зазначення у ньому п.2.2.5; підпункт 2.3.7 пункту 2.3 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині зобов`язання по сплаті винагороди, передбаченої п. 2.2.5; пункт 3.1 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; підпункт 3.5 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - повністю; підпункт 3.6 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - повністю; пункт 3.8 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині нарахування винагороди за користування кредитом; пункт 3.9 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині сплати та нарахування винагороди за користування кредитом; пункт 3.12 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 3.13 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 3.14 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 3.15 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 3.16 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; підпункт 2.2.5. пункту 2.2. редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 р., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою №8 від 25.12.2007 р. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5; підпункт 2.4.1 пункту 2.4 редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1 редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 р. та зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами №5а від 02.04.2007 р., №8 від 25.12.2007 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1 в редакції Додаткової угоди №11/1 від 06.05.2008 р. - в частині визначення суми відсотків "R" і обов`язку сплатити відсотки "R"; пункт 4.5 редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 р., і зміни внесені до даного пункту Додатковою угодою №8 від 25.12.2007 р. - повністю; пункт 4.6. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 p., - повністю; пункт 4.10. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 1 від 24.07.2006 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою № 5а від 02.04.2007 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.13. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 1 від 24.07.2006 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.16. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 1 від 24.07.2006 p., - повністю; пункт 4.4. редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 p., в редакції Додаткової угоди № 11/1 від 06.05.2008 p. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 10.12.2010 p., від 20.12.2011 р., від 21.03.2013 p., від 31.12.2013 p., від 06.06.2016 p., - в частині дати сплати відсотків "R" і наслідку несплати відсотків "R"; пункт А.10. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт А.10.1. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 2.2.5. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді №2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.6. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді №2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.13. редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 5.1. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді №2 від 06.06.2016 р. - в частині винагороди за користування кредитом;

визнати недійсним Кредитний договір №4Ш09063И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 02.02.2009 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.10. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - повністю; пункт 2.2.5. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. початкової редакції Кредитного договору - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - повністю; пункт 4.6. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - повністю; пункт 4.10. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.13. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.16. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - повністю; пункт А.6. в редакції Додаткової угоди від 02.02.2009 р. - в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку позичальника сплатити проценти "R"; пункт А.8. в редакції Додаткової угоди від 02.02.2009 р. - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R"; пункт А.10. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - повністю; пункт 2.2.5 редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1 редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.6. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.13. редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 5.1. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом;

визнати недійсним Кредитний договір №4Ш10065И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 01.02.2010 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.6. початкової редакції Кредитного договору №4Ш10065И від 01.02.2010 р. в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку позичальника сплатити проценти "R"; пункт А.9. початкової редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 р. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 26.04.2011 p., - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R"; пункт А.10. редакції Кредитного договору №4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - повністю; пункт 2.2.5. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. редакції Кредитного договору №4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.6. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.13. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 5.1. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом;

визнати недійсним Кредитний договір №4Ш11079И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 24.02.2011 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.6. початкової редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 р. - в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку позичальника сплатити проценти "R"; пункт А.9. початкової редакції Кредитного договору № 4Ш11079И від 24.02.2011 р. - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R"; пункт А.10. редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - повністю; пункт 2.2.5. редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1 пункту 2.4 редакції Кредитного договору № 4Ш11079И від 24.02.2011 р., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1 в редакції Кредитного договору № 4Ш11079И від 24.02.2011 р., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 р., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5 редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 р., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p.- повністю; пункт 4.6 редакції Кредитного договору № 4Ш11079И від 24.02.2011. р, викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.13 редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 5.1 редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом;

визнати недійсним Кредитний договір №4Ш13082И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 27.02.2013 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.10. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p.,- повністю; пункт 2.2.5. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1.- в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. - повністю; пункт 4.6. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 25.08.2015 р., - повністю; пункт 4.13. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 25.08.2015 р., - повністю; пункт 5.1. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом;

визнати недійсним Кредитний договір №4А13451И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 22.07.2013 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.10. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - повністю; пункт 2.2.5. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - повністю; пункт 4.6. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 15.07.2014 p., від 24.11.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.13. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 15.07.2014 p., від 24.11.2015 p., від 06.06.2016р.,- повністю; пункт 5.1. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом;

визнати недійсним Кредитний договір №4А14174И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 18.02.2014 p., з наступними змінами, в частині, а саме; пункт А.10. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 22.07.2014 р., - повністю; пункт 2.2.5. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. - повністю; пункт 4.6 і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 24.11.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.13. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 24.11.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 5.1. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 22.07.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом;

визнати недійсним Кредитний договір №4А15046И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 17.02.2015 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А. 10. - повністю; пункт 2.2.5. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. - повністю; пункт 4.6. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 29.12.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.13. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 29.12.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 5.1. - в частині винагороди за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що кредитні договори передбачають встановлення подвійної плати за користування кредитом та встановлюють інший спосіб оплати за користування кредитом, ніж нарахування процентів на основну суму боргу, що суперечить ст.ст. 1048, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/12787/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні вказаного позову, місцевий господарський суд виходив з недоведеності позивачем порушення його прав, укладенням оскаржуваних договорів.

Також, суд першої інстанції мотивував відмову у задоволенні позову тим, що перелік додаткових зобов`язань Відповідачів - 2 -5 у кредитних договорах, як обов`язок по сплаті за користування кредитними коштами відсотків по кредиту, так і винагороди за користування кредитом (процентів "R") не суперечить актам цивільного законодавства, і скріплення договорів підписами та печатками уповноважених осіб сторін, а також виконання умов цього договору шляхом надання кредитних коштів Позичальникам на умовах визначених даними договорами та беззаперечне прийняття цих коштів, сплата Позичальниками відсотків за кредитом та повернення суми кредиту, свідчить про погодження та прийняття усіх умов оспорюваних договорів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/12787/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що винагорода за користування кредитом за формулами, яка містяться в кредитних договорах та залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам змінюваної процентної ставки. Крім того, зазначені в договорах формули мають значну кількість змінних величин, з яких не можливо визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені та фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту.

Крім того, скаржник вказує на те, що встановлена в договорах винагорода значно перевищує розмір отриманих кредитів, а тому не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складової елемента загального конституційного принципу верховенства права.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представники першого відповідача та третьої особи - Національного банку України в судовому засіданні надали пояснення, якими просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Другий, третій, четвертий, п`ятий відповідачі та третя особа - Міністерство фінансів України не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та відомості з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

При цьому, згідно витягу з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення, направленого ТОВ "Аспект", об`єктом поштового зв`язку 28.10.2019 адресату повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 516.

Апеляційним судом враховується, що сам лише факт не отримання ТОВ "Аспект" кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від вказаних осіб до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін та третіх осіб не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення відповідачів та третьої особи, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про задоволення позову, з наступних підстав.

Між закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Парктур" (Позичальник) 02.10.2006 року було укладено Кредитний договір №2063/14 (далі - Договір - 1), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом: 1 500 000,000 грн. на наступні цілі: фінансування поточної діяльності, поповнення обігових коштів не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, в обговорені даним договором терміни. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини.

Термін повернення Кредиту - 14 жовтня 2008 року. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п. 2.3.2,2.4.1. даного договору (п.1.2 Договору - 1)

Згідно п.п.2.2.5 Договору - 1 Позичальник зобов`язується сплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Згідно з п.п.2.4.1 Договору - 1 Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове (як повне, так і часткове) погашення кредиту, відсотків за його користування і винагороди за користування кредитом. При цьому Позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3, даного договору.

Відповідно до п.4.1 Договору - 1 плата за користування кредитом за даним Договором складається з фіксованої процентної ставки, згідно п.4.2 і винагороди за користування кредитом, згідно п.4.5.

Відповідно до п.4.5 Договору - 1 сума винагороди за користування кредитом визначається згідно відповідної формули в такий спосіб:

R- сума винагороди за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором (відсотків річних);

Д - кількість днів у році;

Кnor - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

S - сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні отриманої суми, винагорода за користування кредитом сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту відсотків винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається відповідно до зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "n" і " і" набувають нових первинних значень.

Згідно з п.4.6 Договору - 1 сумa винагороди за користування кредитом сплачується в термін установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті винагороди за користування кредитом у зазначений термін, винагорода вважається простроченою.

Пунктом 4.10 Договору - 1 передбачено, що у випадку порушення позичальником умов, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, даного договору, погашення всіх платежів здійснюється в наступній послідовності: 1) відсотки за користування кредитом, 2) кредит, 3) винагорода за користування кредитом,4) неустойка (штраф, пеня). Остаточне погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється не пізніше дати, зазначеної в п.1.2. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні дати сплати, визначені в даному договорі, вони вважаються простроченими. У випадку розрахунку витрат Банку відповідно до п. п. 2.2.13,2.3.13 за узгодженням сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

У п.4.13 Договору - 1 зазначено, що нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування винагороди за користування кредитом провадиться в термін установлений п. 1.2. даного договору. У випадку несплати в зазначений термін, нарахування винагороди за користування кредитом проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом.

При порушенні Позичальником термінів виконання зобов`язань по поверненню кредиту, передбачених пунктом 1.2, 2.2.3., 2.3.2., винагорода за користування кредитом розраховується на дату повного погашення зобов`язань по кредиту (п.4.16 Договору - 1).

В подальшому умови Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 року неодноразово змінювались шляхом укладення Додаткових угод №1 від 15.06.2007 р., №2 від 26.06.2007 р., №3 від 26.09.2007 р., №4 від 24.12.2007 р., №5 від 18.03.2008 р., №6 від 05.05.2008 р., №8/1 від 06.05.2008 р., №7 від 07.10.2008 р., №9 від 23.06.2009 р., №10 від 02.07.2009 р., №9 від 12.01.2010 р., №10 від 01.07.2010 р., №11 від 08.09.2010 р., №12 від 15.10.2010 р., від 24.05.2010 р., від 07.11.2011 р., від 21.12.2011 р., від 18.04.2012 р., від 22.06.2012 р., від 19.11.2012 р., від 22.03.2013 р., від 31.12.2013 р., від 06.06.2016 р. (т.1 а.с.38-63)

Відповідно до п.4.4 Договору - 1 в редакції Додаткової угоди №8/1 від 06.05.2008 р. сплата відсотків за користування кредитом у відповідності до формули (1) здійснюється у дати сплати відсотків. Датою сплати відсотків "Р" (формула (1)) є 25-е число кожного місяця, починаючи з дати підписання даної додаткової угоди, а так само дата, вказана в п.1.2. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або термін, зазначений в п.1.2., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" (формула (1)) є дата, вказана в п.1.2., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Якщо повне погашення кредиту проводиться в дату, відмінну від вказаної у цьому пункті, то останньою датою погашення відсотків, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Додатковою угодою від 24.05.2011 вказаний п. 4.4 Договору - 1 викладено в наступній редакції: Датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного місяця, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п. п. 1.1., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Згодом, Додатковою угодою від 21.12.2011 вказаний п. 4.4 Договору - 1 викладено в наступній редакції: Датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного місяця, починаючи з 25 березня 2012 року, від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. 1.1.1. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п. п. 1.1.1, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1.1, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 22.06.2012 внесено зміни до п. 4.4 Договору - 1, згідно яких датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного місяця, починаючи з 25 липня 2012 року, від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. 1.1.1. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п. п. 1.1.1, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1.1, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Згідно п. 4.4 Договору - 1, в редакції Додаткової угоди від 22.03.2013, датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного місяця, починаючи з 25 липня 2013 року, від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. 1.1.1. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п. п. 1.1.1, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1.1, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 31.12.2013 внесено зміни до п. 4.4 Договору - 1, згідно яких датою сплати відсотків "Р" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. 1.1.1. При несплаті відсотків "Р" у зазначений термін вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1.1, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Згідно п. 4.4 Договору - 1, в редакції Додаткової угоди від 06.06.2016, терміном сплати відсотків "Р" (формула (1)) є дата встановлена в п. 1.2 Договору. При несплаті відсотків "Р" у термін, зазначений в п. 1.2, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Терміном сплати відсотків "R" (формула (1)) є термін вказаний в п. 1.2, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений в п. 1.2 термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору відповідно до п. 2.3.2).

Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Парктур" (Позичальник) 14.12.2010 року було укладено Кредитний договір №4П10273И (далі - Договір - 2).

Згідно з п.А.6 Договору - 2 за користування кредитом Позичальник сплачує проценти, які визначаються наступним способом:

R=P+R

Суми відсотків "Р" та "R" підлягають сплаті у строки, згідно п. А9 та визначаються згідно формули (наведеної у вказаному п. А.6 Договору - 2), де:

Q- проценти за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором;

Д - базис днів у році для підрахунку відсотків - 360 днів;

Кnor - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Sі - вихідне сальдо за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Sn - вхідне сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні, сума процентів R сплаті не підлягає.

Відповідно до п.А.9 Договору - 2 датою сплати процентів "Р" є 25 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання вказаного договору, а також дата зазначена в п.1.2. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати або строк вказаний в п.1.2., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата, вказана в п. 1.2 або день повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору відповідно до п. 2.3.2).

В подальшому, умови Кредитного договору №4П10273И від 14.12.2010 року неодноразово змінювалися (Додаткові угоди від 20.01.2011 р, від 01.04.2011 p., від 21.04.2011 p., від 08.12.2011 р., від22.12-2011 р., від 24.04.2012 p., від 22.06.2012 p., від 16.10.2012 p., від 19.11.2012 р., від 22.11.2012 p., від 22.03.2013 p., від 16.10.2013 p., від 31.12.2013 p., від 17.09.2014 p., від 10.09.2015 p.).

За редакцією Кредитного договору № 4ПІ0273И від 14.10.2010 p. з усіма внесеними змінами станом на 10.09.2015 p. ліміт цього кредитного договору становив 300 000 000,00 гривень, термін повернення - 06.09.2016 p. Додатковою угодою від 06.06.2016 р. до Кредитного договору № 4П10273И від 14.10.2010 р. термін повернення кредиту змінено на 06.06.2016 р. до 12 години 00 хвилин за Київським часом.

Згідно Додаткової угоди від 08.12.2011 р. п.А.9 Договору - 2 викладено в наступній редакції: датою сплати процентів "Р" є 25 число кожного поточного місяця, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. А.2.1. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п.п. А.2.1., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. А.2.1., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Згодом, Додатковою угодою від 22.12.2011 вказаний п. А.9 Договору - 2 викладено в наступній редакції: Датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного місяця, починаючи з 25 березня 2012 року, від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата, вказана в п. п. 1.2. При несплаті відсотків "Р" у строк до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або строк, вказаний в п. 1.2, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата, вказана у п. 1.2, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 22.06.2012 внесено зміни до А.9 Договору - 2, згідно яких датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з 25 липня 2012 року, від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата, вказана в п. п. 1.2. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або строк, вказаний в п. п. 1.2, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата, вказана в п.п. 1.2, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Згідно п. А.9 Договору - 2, в редакції Додаткової угоди від 22.03.2013, датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з 25 липня 2013 року, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. А.2.1. При несплаті відсотків "Р" у строк до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п. п. А.2.1., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п.А.2.1., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 31.12.2013 внесено зміни до п. А.9 Договору - 2, згідно яких датою сплати відсотків "Р" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. А.2.1. При несплаті відсотків "Р" у зазначені строки, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. А.2.1., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (Позичальник) 02.08.2010 року було укладено Кредитний договір №4С10213И (далі - Договір - 3).

Згідно з п.А.6 Договору - 3 за користування кредитом Позичальник сплачує проценти, які визначаються наступним способом:

Q = P + R

Суми процентів "P" та "R" підлягають сплаті у строки згідно з п.А.9 й визначаються згідно формули (наведеної у вказаному п. А.6 Договору - 3), де:

Q- проценти за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором;

Д - базис днів у році для підрахунку відсотків - 360 днів;

Кnor - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Sі - вихідне сальдо за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Sn - вхідне сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні, сума процентів R сплаті не підлягає.

Відповідно до п.А.9 Договору - 3 датою сплати процентів "Р" є 25 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання вказаного договору, а також дата зазначена в п.1.2.

При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати або строк вказаний в п.1.2., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата, вказана в п. 1.2 або день повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору відповідно до п. 2.3.2).

В подальшому, умови Кредитного договору №4С10213И від 02.08.2010 року неодноразово змінювалися (Додаткові угоди №1 від 13.09.2010 р, від 30.06.2011 p., від 09.09.2011 p., від 23.12.2011 р., від 28.03.2012 р., від 25.04.2012 p., від 27.08.2012 p., від 29.10.2012 p., від 19.11.2012 р., від 21.03.2013 p., від 31.12.2013 p., від 04.03.2014 p., від 06.06.2016 p., від 22.06.2016 р.).

Так, зокрема, Додатковою угодою від 23.12.2011 вказаний п. А.9 Договору - 3 викладено в наступній редакції: Датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного місяця, починаючи з 25 березня 2012 року, від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата, вказана в п. п. 1.2. При несплаті відсотків "Р" у строк до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або строк, вказаний в п. 1.2, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата, вказана у п. 1.2, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 22.06.2012 внесено зміни до А.9 Договору - 3, згідно яких датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з 25 липня 2012 року, від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата, вказана в п. п. 1.2. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або строк, вказаний в п. п. 1.2, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата, вказана в п.п. 1.2, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 21.03.2013 внесено зміни до А.9 Договору - 3, згідно яких датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з 25 липня 2013 року, від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата, вказана в п. п. 1.2. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або строк, вказаний в п. п. 1.2, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата, вказана в п.п. 1.2, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 31.12.2013 внесено зміни до п. А.9 Договору - 3, згідно яких датою сплати відсотків "Р" є дата, вказана в п. 1.2. При несплаті відсотків "Р" у зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата вказана в п. 1.2., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 04.03.2014 внесено зміни до п. А.9 Договору - 3, згідно яких датою сплати відсотків "Р" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. А.2.1. При несплаті відсотків "Р" у зазначену дату, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. А.2.1., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Крім цього, 01.07.2005 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (Позичальник) було укладено Кредитний договір №6 (далі - Договір - 4), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом: 150 000 000,000 грн. не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, у обумовлені даним договором терміни. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини.

У п.п.2.2.5 Договору - 4 передбачено, що Позичальник зобов`язаний виплатити Банку винагороду за користування кредитом відповідно до розділу 3 даного договору.

Банк має право списувати кошти з поточних рахунків позичальника, згідно п.2.2.11 при настанні термінів платежів, передбачених п.п.1.2, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.4, 3.2, 3.3, 3.4, 3.11 даного договору, у межах підлягаючих оплаті банкові сум (п.п.2.3.6 Договору - 4).

Згідно п. п. 2.3.7 Договору - 4 при порушенні Позичальником якого - небудь із зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.2, 2.2.3 даного договору і/або сплаті відсотків за його користування, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.4, 3.2, 3.3 даного договору, і/або сплаті винагороди, передбаченого п.п. 2.2.5, 3.11 даного договору і/або сплаті штрафних санкцій (пені), передбачених п.п. 4.1,4.2, 4.5, 4.6 даного договору, у встановленим договором термін (відсутності коштів у необхідних сумах на рахунках Позичальника для здійснення повноважень відповідно до п.2.2.11); Банк має право здійснити списання коштів з рахунків позичальника в порядку, передбаченому законодавством. Для списання коштів з рахунка боржника банк оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого вказується номер, дата і посилання на пункт 2.3.7 даного договору.

У випадку недостатності або відсутності в Позичальника коштів у національній валюті України для погашення заборгованості за кредитом у національній валюті України і/або відсотків за його користування, і/або винагороди, і/або штрафних санкцій (пені), Банк має право на списання коштів в іноземній валюті у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за кредитним договором у національній валюті України на дату погашення, і продаж списаної іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України далі МВРУ (за курсом МВРУ для даної операції на дату її проведення), з відшкодуванням Банкові витрат на сплату зборів, комісій і вартості наданих послуг. При цьому Позичальник доручає Банку оформити заявку на продаж коштів в іноземній валюті на МВРУ від імені Позичальника.)

У п.3.1 Договору - 4 передбачено, що плата за користування кредитом за даним договором складається з фіксованої процентної ставки, згідно п.3.2 і винагороди за користування кредитом, згідно п.3.5.

Відповідно до п.3.5 Договору - 4 сума винагороди за користування кредитом визначається в такий спосіб (згідно формули наведеної у вказаному пункті), де:

R- сума винагороди за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором (відсотків річних);

Д - кількість днів у році;

Кпоr - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

S - сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні отриманої суми, винагорода за користування кредитом сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту відсотків винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається відповідно до зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "п" і " і" набувають нових первинних значень.

Згідно з п.3.6 Договору - 4 сумa винагороди за користування кредитом сплачується в термін установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті винагороди за користування кредитом у зазначений термін, винагорода вважається простроченою.

У п.3.8 Договору - 4 передбачено, що нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування винагороди за користування кредитом здійснюється в термін, установлений п. 1.2 даного договору. У випадку несплати в зазначений термін, нарахування винагороди за користування кредитом здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом.

Згідно з п.3.9 Договору - 4 позичальник вправі сплатити відсотки і винагороду за користування кредитом достроково, при цьому нарахування відсотків і винагороди за користування кредитом здійснюється в порядку передбаченому п.п.3.7, 3.8 даного договору.

Відповідно до п.3.12 Договору - 4 сплата відсотків, передбачених п. 3.3. даного договору здійснюється 15 числа кожного місяця, починаючи з моменту порушення Позичальником зобов`язань по виконанню п. 2.2.3., 2.3.4 даного договору. У випадку порушень Позичальником терміну сплати винагороди за користування кредитом, установленого п.3.6. даного договору, сплата винагороди за користування кредитом здійснюється 15 числа кожного місяця, починаючи з моменту порушення Позичальником зобов`язань по виконанню п. 3.6.

Згідно п. 3.13 Договору - 4 погашення кредиту, сплата відсотків, винагороди за користування кредитом і неустойки за даним договором здійснюється у валюті кредиту (за винятком п.3.11. для кредитів в іноземній валюті).

У випадку порушення Позичальником умов, передбачених п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 3.12 даного договору, погашення всіх платежів здійснюється в наступній послідовності: 1) відсотки за користування кредитом, 2) кредит, 3) винагороди за користування кредитом, 4) неустойка (штраф, пеня) (п.п. 3.14 Договору - 4).

Відповідно до п.п.3.15 Договору - 4 при порушенні Позичальником термінів виконання зобов`язань по поверненню кредиту, передбачених пунктом 1.2., 2.2.3.,2.3.4., винагорода за користування кредитом розраховується на дату повного погашення зобов`язань по кредиту.

У випадку, якщо дата погашення кредиту і/або відсотків і/або винагороди за користування кредитом, неустойки згідно даного договору випадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені в операційний день банку, що передує вихідному або святковому дневі. Операційний день - частина робочого дня банку, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання і можна при технічній можливості, здійснити їхню обробку, передачу і виконання (п.п.3.16 Договору - 4).

В подальшому, умови Кредитного договору № 6 від 01.07.2005 p. неодноразово змінювалися (Додаткові угоди № 1 від 24.07.2006 p., № 2 від 11.08.2006 p., № 3 від 11.09.2006 р, № 4 від 02.11.2006 p., № 5 від 05.12.2006 p., № 5a від 02.04.2007 p., № 5b від 02.04.2007 p., № 6 від 28.08.2007 p., № 7 від 03.12.2007 p., № 8 від 25.12.2007 p., № 9 від 26.12.2007 p., № 10 від 18.03.2008 р, № 11 від05.05.2008 p., № 11/1 від 06.05.2008 р, № 12 від 02.12.2008 p., № 13 від 22.01.2009 p., № 14 від 02.06.2009 p., № 15 від 12.06.2009 p., № 16 від 22.07.2009 p., № 17 від 23.07.2009 p., № 18 від 05.08.2009 p., № 19 від 03.12.2009 р, № 20 від 12.01.2010 p., № 21 від 29.06.2010 р № 22 від 01.07.2010 р, №23 від 14.09.2010 p., від 10.12.2010 p., від 05.07.2011 р, від 20.12.2011 p., від 29.03.2012 p., від 14 05.2012 р, 19.11.2012 р., 21.03.2013 р., 31.12.2013 р.) За редакцією Кредитного договору №6 від 01.07.2005 p. з усіма внесеними змінами станом на 30.12.2013 р. ліміт цього Кредитного договору становив 240 000 000,00 гривень, термін повернення 12.12.2018 p. Додатковою угодою від 06.06.2016 р. до Кредитного договору № 6 від 01.07.2005 p. термін повернення кредиту змінено на 06.06.2016р. до 12.00 годин за Київським часом. Додатковою угодою № 2 від 06.06.2016 р. до Кредитного договору № 6 від 01.07.2005 p. останній було викладено в новій редакції.

Так, зокрема, Додатковою угодою № 1 від 24.07.2006 p. викладено п.п.2.2.5 Договору - 4 у новій редакції та передбачено, що Позичальник зобов`язаний виплатити Банку винагороду відповідно до п.п. 4.5., 4.7., 4.15. даного договору.

Крім цього, п.п. 2.4.1 Договору - 4 також змінено цією Додатковою угодою № 1 від 24.07.2006 p. - Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове (як повне, так і часткове) погашення кредиту, відсотків за його користування і винагороди за користування кредитом. При цьому, позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у Банку виникли підставі для стягнення неустойки згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3 даного договору.

Крім цього, п.п. 4.1 Договору - 4 також змінено цією Додатковою угодою № 1 від 24.07.2006 p. та передбачено, що плата за користування кредитом за даним договором складається з фіксованої процентної ставки, згідно п. 4.2 і винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.

Пунктом 4.4 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 1 від 24.07.2006 p. передбачено, що сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.1 даного договору, здійснюється в дату сплати відсотків. Датою сплати відсотків є кожне 25-е вересня, 25-е грудня, 25-е березня, 25-е червня, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті відсотків у термін останнього дня місяця, у якому встановлена дата сплати відсотків, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, відмінну від зазначеної в даному пункті, то останньою датою погашення відсотків, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Вказаний пункт 4.5 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 1 від 24.07.2006 p. викладено наступним чином:

сума винагороди за користування кредитом визначається в такий спосіб, згідно наведеної формули, де:

R- сума винагороди за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором (відсотків річних);

Д - кількість днів у році;

Кпог - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

S - сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні отриманої суми, винагорода за користування кредитом сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту відсотків винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається відповідно до зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "п" і " і" набувають нових первинних значень.

Згідно п. 4.6 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 1 від 24.07.2006 p., сумa винагороди за користування кредитом сплачується в термін установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті винагороди за користування кредитом у зазначений термін, винагорода вважається простроченою.

Відповідно до п. 4.10 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 1 від 24.07.2006 p. у випадку порушення Позичальником умов, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, погашення всіх платежів здійснюється в наступній послідовності: 1) відсотки за користування кредитом, 2) кредит, 3) винагороди за користування кредитом, 4) неустойка (штраф, пеня). Остаточне погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється не пізніше дати, зазначеної в п. 1.2. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні дати сплати, визначені в даному договорі, вони вважаються простроченими. У випадку розрахунку витрат Банку відповідно до п.п. 2.2.13, 2.3.13 за узгодженням сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

Згідно п. 4.13 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 1 від 24.07.2006 p. нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування винагороди за користування кредитом здійснюється в термін, установлений п. 1.2 даного договору. У випадку несплати в зазначений термін, нарахування винагороди за користування кредитом здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом.

Пунктом 4.16 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 1 від 24.07.2006 p. передбачено, що при порушенні Позичальником термінів виконання зобов`язань по поверненню кредиту, передбачених пунктом 1.2., 2.2.3.,2.3.4., винагорода за користування кредитом розраховується на дату повного погашення зобов`язань по кредиту.

Згідно з п. 4.1 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 5a від 02.04.2007 p. плата за користування кредитом за даним договором складається з фіксованої процентної ставки, згідно п. 4.2 та п. 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.

Пунктом 4.10 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 5a від 02.04.2007 p. передбачено, що у випадку порушення Позичальником умов, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, погашення всіх платежів здійснюється в наступній послідовності: 1) відсотки за користування кредитом, 2) кредит, 3) винагорода за користування кредитом, 4) неустойка (штраф, пеня). Остаточне погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється не пізніше дати, зазначеної в п. 1.2. При несплаті винагороди/д у відповідну/ні дату/ти сплати, визначену/ні в даному договорі, вона/вони вважаються простроченими. У випадку розрахунку витрат Банку відповідно до п.п. 2.2.13, 2.3.13 за згодою сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

Також, іншою Додатковою угодою № 8 від 25.12.2007 p. внесено зміни до п.п.2.2.5 Договору - 4, згідно яких Позичальник зобов`язаний виплатити Банку винагороду відповідно до п.п. 4.5., 4.7., 4.15. цього договору.

Згідно п. 4.1 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 8 від 25.12.2007 p. плата за користування кредитом за даною угодою складається з фіксованої процентної ставки, згідно п. 4.2, 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.

Пунктом 4.5 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди № 8 від 25.12.2007 p. передбачено, що сума винагороди за користування кредитом визначається таким чином (згідно наведеної формули), де:

R- сума винагороди за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором (відсотків річних);

Д - кількість днів у році;

Кпог - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

S - сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні отриманої суми, винагорода за користування кредитом сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту відсотків винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається відповідно до зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "п" і " і" набувають нових первинних значень.

Відповідно до п. 4.1 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди №11/1 від 06.05.2008 за користування кредитом Позичальник сплачує відсотки, які визначаються таким чином:

Q = P + R

Суми відсотків "P" та "R" підлягає сплаті у строки згідно з п.4.4 і визначається згідно формули (наведеної у вказаному п. 4.1), де:

Q- відсотки за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором;

Д - базис днів у році для підрахунку відсотків - 360 днів;

Кnor - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

Ai - різниця між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Pi - сума сплачених відсотків за певну дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

Sі - сальдо на певну дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

S - сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні, сума процентів R сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту, сум відсотків "P"), подальший розрахунок суми відсотків "R" відбувається згідно з вказаною формулою, де подальші обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, а " n " та "і" набувають нових первинних значень.

Згідно п. 4.4 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди №11/1 від 06.05.2008 сплата відсотків за користування кредитом у відповідності до формули (1) здійснюється у дати сплати відсотків. Датою сплати відсотків "Р" (формула (1)) є 25-е число кожного місяця, починаючи з дати підписання даної додаткової угоди, а так само дата, вказана в п.1.2. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або термін, зазначений в п.1.2., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" (формула (1)) є дата, вказана в п.1.2., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Якщо повне погашення кредиту проводиться в дату, відмінну від вказаної у цьому пункті, то останньою датою погашення відсотків, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Відповідно до п. 4.4 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди від 10.12.2010 датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного місяця, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. 1.1. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п. п. 1.1., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Згідно п. 4.4 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди від 20.12.2011 датою сплати відсотків "Р" є 25 число кожного місяця, починаючи з 25-го березня 2012 р., від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п.1.1.1. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п.п.1.1.1, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1.1 або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Пунктом 4.4 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди від 21.03.2013 передбачено, що датою сплати відсотків "Р" є 25 число кожного місяця, починаючи з 25-го липня 2013 р., від дати підписання цієї додаткової угоди, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п.1.1.1. При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п.п.1.1.1, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1.1 або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Відповідно до пункту 4.4 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди від 31.12.2013 датою сплати відсотків "Р" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п.1.1.1. При несплаті відсотків "Р" у вказану дату, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. 1.1.1 або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Додатковою угодою від 06.06.2016 викладено п. 4.4 Договору - 4 в наступній редакції: терміном сплати відсотків "Р" (формула (1)) є дата встановлена в п. 1.2 Договору. При несплаті відсотків "Р" у термін, зазначений в п. 1.2, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Терміном сплати відсотків "R" (формула (1)) є термін вказаний в п. 1.2, або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений в п. 1.2 термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору відповідно до п. 2.3.2).

Також, іншою Додатковою угодою від 06.06.2016 №2 викладено п. А.10 Договору - 4 в наступній редакції: Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом в розмірі, що визначається згідно наведеної у вказаному пункті формули.

Суми винагороди "V", що сплачується Позичальником, обмежується максимальним значенням і не може перевищувати суму, що визначається згідно наведеної у договорі формули.

При від`ємному значенні, сума винагороди "V" сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту, відсотків, винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається згідно зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "n" і "і" набувають нові первинні значення.

Значення ставки для визначення максимальної суми винагороди за користування кредитом (п. А.10) встановлюється в розмірі 9,95 % річних (п. А.10.1 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди від 06.06.2016 №2).

Додатковою угодою від 06.06.2016 №2 викладено п.п. 2.2.5 Договору - 4 в наступній редакції: Позичальник зобов`язується сплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 цього договору.

Згідно п.п. 2.4.1 Договору - 4 в редакції Додаткової угоди від 06.06.2016 №2 Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове повернення кредиту, сплату відсотків, винагороди за його користування. При цьому, Позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового повернення кредиту у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цього договору.

Додатковою угодою від 06.06.2016 №2 викладено п. 4.5 Договору - 4 в наступній редакції: Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом згідно п. А.10, а п. 4.6 таким чином: сума винагороди за користування кредитом (п. 4.5) сплачується Позичальником 13.12.2016 р. або достроково (п. 2.4.1). При несплаті винагороди за користування кредитом у вказаний термін, несплачена винагорода вважається простроченою.

Пункт 4.13 Договору - 4 було викладено в редакції Додаткової угоди від 06.06.2016 №2 наступним чином: розрахунок і нарахування винагороди за користування кредитом проводиться в термін, зазначений в п. 4.6 або достроково (п. 2.4.1).

При порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/ погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (п. 5.1. Договору - 4 в редакції Додаткової угоди від 06.06.2016 №2).

Між "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" (Позичальник) 02.02.2009 року було укладено Кредитний договір №4Ш09063И (далі - Договір - 5), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно А.1 з лімітом та на цілі, зазначені в п.А.2 не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, у обумовлені даним договором терміни.

Відповідно до п.А.10 Договору - 5 позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом в розмірі, який визначається в такий спосіб згідно наведеної формули, де:

R- сума винагороди за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором (відсотків річних);

Д - кількість днів у році;

Кnor - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

S - сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні отриманої суми, винагорода за користування кредитом сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту відсотків винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається відповідно до зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "n" і "і" набувають нових первинних значень.

У п.п.2.2.5 Договору - 5 передбачено, що Позичальник зобов`язаний виплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Згідно з п.п.2.4.1 Договору - 5 Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове (як повне, так і часткове) погашення кредиту, відсотків за його користування і винагороди за користування кредитом. При цьому Позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3, даного договору.

У п.4.1 Договору - 5 передбачено, що плата за користування кредитом за даним договором складається з фіксованої процентної ставки, згідно п.4.2, 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п.4.5.

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п.А.10 (п.4.5 Договору - 5).

Згідно з п.4.6 Договору - 5 сумa винагороди за користування кредитом сплачується в термін установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті винагороди за користування кредитом у зазначений термін, винагорода вважається простроченою.

Пунктом 4.10 Договору - 5 передбачено, що у випадку порушення позичальником умов, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, даного договору, погашення всіх платежів здійснюється в наступній послідовності: 1) відсотки за користування кредитом, 2) кредит, 3) винагорода за користування кредитом,4) неустойка (штраф, пеня). Остаточне погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється не пізніше дати, зазначеної в п.1.2. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні дати сплати, визначені в даному договорі, вони вважаються простроченими. У випадку розрахунку витрат Банку відповідно до п.п. 2.2.13, 2.3.13 за узгодженням сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

У п.4.13 Договору - 5 зазначено, що нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування винагороди за користування кредитом провадиться в термін установлений п. 1.2. даного договору. У випадку несплати в зазначений термін, нарахування винагороди за користування кредитом проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом.

При порушенні Позичальником термінів виконання зобов`язань по поверненню кредиту, передбачених пунктом 1.2, 2.2.3., 2.3.2., винагорода за користування кредитом розраховується на дату повного погашення зобов`язань по кредиту (п.4.16 Договору - 5).

Додатковою угодою від 02.02.2009 р. п. А.6 Договору - 5 викладено в новій редакції, згідно якої за користування кредитом Позичальник сплачує відсотки, які визначаються таким чином:

Q = P + R

Суми відсотків "P" підлягає сплаті у строки згідно з п.А.8 і визначається згідно формули (наведеної у вказаному п. А.6).

Суми відсотків "R" підлягає сплаті у строки згідно з п.А.8 і визначається згідно формули (наведеної у вказаному п. А.6), де:

Q- відсотки за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором;

Д - базис днів у році для підрахунку відсотків - 360 днів;

Кnor - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

Ai - різниця між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Pi - сума сплачених відсотків за певну дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і" в історії кредитного договору;

Sі - сальдо на певну дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

S - сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні, сума процентів R сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту, сум відсотків "P" та "R"), подальший розрахунок суми відсотків "R" відбувається згідно з вказаною формулою, де подальші обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, " n " та "і" набувають нових первинних значень.

Також, вказаною Додатковою угодою від 02.02.2009 р. змінено п. А.8 Договору - 5, згідно якого датою сплати відсотків "Р" є 25 число кожного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, а також дата вказана в п. п.1.2.

При несплаті відсотків "Р" у термін до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати або у строк, вказаний в п.п.1.2, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата вказана в п.п.1.2 або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений термін, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Згідно з Додатковою угодою від 15.10.2012 п. А.10 Договору - 5 викладено в новій редакції, згідно якої Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом, що розраховується згідно наведеної у вказаному пункті договору формули.

Крім цього, іншою Додатковою угодою від 12.08.2014 зазначений п. А.10 Договору - 5 було знову викладено в новій редакції.

Згідно п.п.2.2.5 Договору - 5 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 Позичальник зобов`язується сплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Крім цього, п.п. 2.4.1 Договору - 5 також змінено цією Додатковою угодою від 15.10.2012 - Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове повернення кредиту, відсотків за його користування і винагороди за користування кредитом. При цьому, позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у Банку виникли підставі для стягнення неустойки згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3 даного договору.

Згідно п. 4.1 Договору - 5 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 плата за користування кредитом за даною угодою складається з відсотків по фіксованій процентній ставці, згідно п. 4.2, 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п.А.10 (п.4.5 Договору - 5 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012).

Згідно з п.4.6 Договору - 5 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 сумa винагороди за користування кредитом (п.4.5) сплачується в термін установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1). При несплаті винагороди за користування кредитом у зазначену дату, винагорода вважається простроченою.

У п.4.13 Договору - 5 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 зазначено, що розрахунок і нарахування винагороди за користування кредитом проводиться у строк повернення кредиту (п. 1.2) або строк дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1).

При порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/ погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, проте не більше подвійної облікової ставки НБУ (п. 5.1. Договору - 5 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012).

Додатковою угодою від 12.08.2014 п. 5.1. Договору - 5 викладено в іншій редакції, згідно якої При порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/ погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" (Позичальник) 01.02.2010 року було укладено Кредитний договір №4Ш10065И (далі - Договір - 6), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно А.1 з лімітом та на цілі, зазначені в п.А.2 не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, у обумовлені даним договором терміни.

Згідно з п.А.6 Договору - 6 за користування кредитом Позичальник сплачує проценти, які визначаються наступним способом:

Q = P + R

Суми процентів "P" та "R" підлягають сплаті у строки згідно з п.А.9 й визначаються згідно формули, наведеної у вказаному п. А.6 Договору - 6, де:

Q- проценти за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором;

Д - базис днів у році для підрахунку відсотків - 360 днів;

Кnor - офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Sі - вихідне сальдо за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Sn - вхідне сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні, сума процентів "R" сплаті не підлягає.

Відповідно до п.А.9 Договору - 6 датою сплати процентів "Р" є 25 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання вказаного договору, а також дата зазначена в п.1.2. При несплаті процентів "Р" у строк до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або строк, зазначений в п.1.2, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п.2.3.2). Датою сплати процентів "R" є дата зазначена в п.1.2 або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті процентів "R" у вказаний строк, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п.2.3.2).

Додатковою угодою від 26.04.2011 вказаний п.А.9 Договору - 6 викладено в новій редакції, згідно якої датою сплати відсотків "Р" є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору, а також дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п. п. А.2.1. При несплаті відсотків "Р" у строк до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або дату встановлення нульового поточного ліміту, вказану в п. п. А.2.1., вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2). Датою сплати відсотків "R" є дата встановлення нульового поточного ліміту, вказана в п.п. А.2.1., або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті відсотків "R" в зазначений строк, вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2).

Згідно п. А.10 Договору - 6 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом в розмірі, що визначається згідно наведеної у вказаному пункті формули.

При від`ємному значенні, сума винагороди "V" сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту, відсотків, винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається згідно зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "n" і "і" набувають нові первинні значення.

Крім цього, вказаний п. А.10 Договору - 6 було викладеного в редакції Додаткової угоди від 12.08.2014 р.

Відповідно до п. 2.2.5 Договору - 6, з урахуванням внесених змін Додатковою угодою від 15.10.2012, Позичальник зобов`язується сплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Пунктом 2.4.1 Договору - 6 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 передбачено, що Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове повернення кредиту, відсотків за його користування, винагороди за користування кредитом. При цьому, позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту у Банку виникли підставі для стягнення неустойки згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3 даного договору.

Згідно п.4.1 Договору - 6 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 плата за користування кредитом за даним договором складається з відсотків по фіксованій процентній ставці, згідно п. 4.2, 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п.А.10 (п.4.5 Договору - 6 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012).

Згідно з п.4.6 Договору - 6 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 сумa винагороди за користування кредитом (п.4.5) сплачується в термін установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1). При несплаті винагороди за користування кредитом у зазначену дату, винагорода вважається простроченою.

У п.4.13 Договору - 6 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 зазначено, що розрахунок і нарахування винагороди за користування кредитом проводиться у строк повернення кредиту (п. 1.2) або строк дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1).

Пунктом 5.1 Договору - 6 з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами від 15.10.2012 та від 12.08.2014 передбачено, що при порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" (Позичальник) 24.02.2011 року було укладено Кредитний договір №4Ш11079И (далі - Договір - 7), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно А.1 з лімітом та на цілі, зазначені в п.А.2 не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, у обумовлені даним договором терміни.

Згідно з п.А.6 Договору-7 за користування кредитом Позичальник сплачує проценти, які визначаються наступним способом:

Q = P + R

Суми процентів "P" та "R" підлягають сплаті у строки згідно з п.А.9 й визначаються, згідно формули, де:

Q- проценти за користування кредитом;

П - процентна ставка за договором;

Д - базис днів у році для підрахунку відсотків - 360 днів;

Кnor- офіційний курс гривні до долара США на день розрахунку;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Sі - вихідне сальдо за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Sn - вхідне сальдо на день розрахунку;

При від`ємному значенні, сума процентів "R" сплаті не підлягає.

Відповідно до п.А.9 Договору - 7 датою сплати процентів "Р" є 25 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання вказаного договору, а також дата зазначена в п.1.2. При несплаті процентів "Р" у строк до останнього дня місяця, в якому встановлена дата їх сплати, або строк, зазначений в п.1.2, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п.2.3.2). Датою сплати процентів "R" є дата зазначена в п.1.2 або день дострокового повного виконання зобов`язань за договором. При несплаті процентів "R" у вказаний строк, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п.2.3.2).

Згідно п. А.10 Договору - 7, з урахуванням змін внесених Додатковими угодами від 15.10.2012 та від 12.08.2014, Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом в розмірі, що визначається згідно наведеної у вказаному пункті формули.

При від`ємному значенні, сума винагороди "V" сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту, відсотків, винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається згідно зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "n" і "і" набувають нові первинні значення.

Відповідно до п. 2.2.5 Договору - 7, з урахуванням внесених змін Додатковою угодою від 15.10.2012, Позичальник зобов`язується сплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Пунктом 2.4.1 Договору - 7 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 передбачено, що Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове повернення кредиту, відсотків за його користування, винагороди за користування кредитом. При цьому, позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту у Банку виникли підставі для стягнення неустойки згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3 даного договору.

Згідно п.4.1 Договору - 7 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 плата за користування кредитом за даним договором складається з відсотків по фіксованій процентній ставці, згідно п. 4.2, 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п.А.10 (п.4.5 Договору - 7 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012).

Згідно з п.4.6 Договору - 7 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 сумa винагороди за користування кредитом (п.4.5) сплачується в термін установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1). При несплаті винагороди за користування кредитом у зазначену дату, винагорода вважається простроченою.

У п.4.13 Договору - 7 в редакції Додаткової угоди від 15.10.2012 зазначено, що розрахунок і нарахування винагороди за користування кредитом проводиться у строк повернення кредиту (п. 1.2) або строк дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1).

Пунктом 5.1 Договору - 7 з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами від 15.10.2012 та від 12.08.2014 передбачено, що при порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" (Позичальник) 27.02.2013 року було укладено Кредитний договір №4Ш13082И (далі- Договір - 8), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно А.1 з лімітом та на цілі, зазначені в п.А.2 не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, у обумовлені даним договором терміни.

Відповідно до п.А.10 Договору - 8 з урахуванням змін внесених Додатковою угодою від 12.08.2014, Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом в розмірі, що визначається згідно наведеної у вказаному пункті формули.

При від`ємному значенні, сума винагороди "V" сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту, відсотків, винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається згідно зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "n" і "і" набувають нові первинні значення.

У п.п.2.2.5 Договору - 8 передбачено, що Позичальник зобов`язаний виплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Згідно з п.п.2.4.1 Договору - 8 Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове (як повне, так і часткове) погашення кредиту, відсотків за його користування і винагороди за користування кредитом. При цьому Позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3, даного договору.

Відповідно до п.4.1 Договору - 8 плата за користування кредитом за даним договором складається з фіксованої процентної ставки, згідно п.4.2, 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п.4.5.

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п.А10 (п.4.5 Договору - 8).

Згідно з п.4.6 Договору - 8 в редакції Додаткової угоди від 25.08.2015 сумa винагороди за користування кредитом (п.4.5) сплачується в дату встановлення нульового поточного ліміту (п.п. А.2.1.), або в день дострокового повернення кредиту (п.п.2.4.1). При несплаті винагороди за користування кредитом у вказану дату, неоплачена винагорода вважається простроченою.

Пунктом 4.12 Договору - 8 в редакції Додаткової угоди від 25.08.2015 передбачено, що розрахунок і нарахування винагороди за користування кредитом проводиться в дату встановлення нульового поточного ліміту (п.п. А.2.1.), або в день дострокового повернення кредиту (п.п.2.4.1).

Пунктом 5.1 Договору - 8 з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 12.08.2014 передбачено, що при порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" (Позичальник) 22.07.2013 року було укладено Кредитний договір №4А13451И (далі - Договір - 9), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно А.1 з лімітом та на цілі, зазначені в п.А.2 не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, у обумовлені даним договором терміни.

Згідно п. А.10 Договору - 9 в редакції Додаткової угоди від 15.07.2014 Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом в розмірі, що визначається згідно наведеної у вказаному пункті формули.

При негативному значенні, сума винагороди "V" сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту, відсотків, винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається згідно зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "n" і "і" набувають нові первинні значення.

У п.п.2.2.5 Договору - 9 в редакції Додаткової угоди від 15.07.2014 передбачено, що Позичальник зобов`язаний виплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Пунктом 2.4.1 Договору - 9 в редакції Додаткової угоди від 15.07.2014 передбачено, що Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове повернення кредиту, відсотків за його користування, винагороди за користування кредитом. При цьому, позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту у Банку виникли підставі для стягнення неустойки згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3 даного договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору - 9 в редакції Додаткової угоди від 15.07.2014 плата за користування кредитом за даним договором складається з відсотків по фіксованій процентній ставці, згідно п. 4.2, 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п.А10 (п.4.5 Договору - 9 в редакції Додаткової угоди від 15.07.2014).

Згідно з п.4.6 Договору - 9, з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами від 15.07.2014, від 24.11.2015, від 06.06.2016, сумa винагороди за користування кредитом (п.4.5) сплачується в термін, установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1). При несплаті винагороди за користування кредитом у вказаний термін, винагорода вважається простроченою.

У п. 4.13 Договору - 9 з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами від 15.07.2014, від 24.11.2015, від 06.06.2016, зазначено, що розрахунок і нарахування винагороди за користування кредитом проводиться у строк повернення кредиту (п. 1.2) або строк дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1).

Пунктом 5.1 Договору - 9 в редакції Додаткової угоди від 15.07.2014 передбачено, що при порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" (Позичальник) 18.02.2014 року було укладено Кредитний договір №4А14174И (далі - Договір - 10), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно А.1 з лімітом та на цілі, зазначені в п.А.2 не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, у обумовлені даним договором терміни.

Згідно п. А.10 Договору - 10 в редакції Додаткової угоди від 22.07.2014 Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом в розмірі, що визначається згідно наведеної у вказаному пункті формули.

При негативному значенні, сума винагороди "V" сплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту, відсотків, винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається згідно зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "n" і "і" набувають нові первинні значення.

У п.п.2.2.5 Договору - 10 передбачено, що Позичальник зобов`язаний виплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Пунктом 2.4.1 Договору - 10 передбачено, що Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове повернення кредиту, відсотків за його користування, винагороди за користування кредитом. При цьому, позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту у Банку виникли підставі для стягнення неустойки згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3 даного договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору - 10 плата за користування кредитом за даним договором складається з відсотків по фіксованій процентній ставці, згідно п. 4.2, 4.3 і винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п.А10 (п.4.5 Договору - 10).

Згідно з п.4.6 Договору - 10, з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами від 24.11.2015, від 06.06.2016, сумa винагороди за користування кредитом (п.4.5) сплачується в термін, установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1). При несплаті винагороди за користування кредитом у вказаний термін, винагорода вважається простроченою.

У п. 4.13 Договору - 10 з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами від 24.11.2015, від 06.06.2016, зазначено, що розрахунок і нарахування винагороди за користування кредитом проводиться у строк повернення кредиту (п. 1.2) або строк дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1).

Пунктом 5.1 Договору - 10 в редакції Додаткової угоди від 22.07.2014 передбачено, що при порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" (Позичальник) 17.02.2015 року було укладено Кредитний договір №4А15046И (далі - Договір - 11), відповідно до умов якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно А.1 з лімітом та на цілі, зазначені в п.А.2 не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, у обумовлені даним договором терміни.

Відповідно до п.А.10 Договору - 11 позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом в розмірі, який визначається за формулою, наведеною у вказаному пункті договору, де:

Ai - різниці між сумою видачі і сумою погашення кредиту за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

D - базис днів у році для підрахунку відсотків - 360 днів;

Ki - офіційний курс гривні до долара США на визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Pi - сума погашених відсотків за визначену дату, що відповідає порядковому номеру дня "і";

Rj - числове значення фіксованої процентної ставки за договором, яка діяла на певну дату, відповідну порядковому номеру дня "і";

Sn - вхідне сальдо на день розрахунку;

V- сума винагороди за користування кредитом;

і - порядковий номер дня в історії кредитного договору;

n - порядковий номер дня розрахунку в історії кредитного договору;

При від`ємному значенні, сума винагороди "V" оплаті не підлягає.

При достроковому повному погашенні зобов`язань за договором (кредиту відсотків винагороди за користування кредитом), подальший розрахунок винагороди за користування кредитом відбувається відповідно до зазначеної формули, де наступні обороти, після повного погашення зобов`язань розглядаються, як початкові, "п" і " і" набувають нових первинних значень.

У п.п.2.2.5 Договору - 11 передбачено, що Позичальник зобов`язаний виплатити Банку винагороду відповідно до п.п.4.5, 4.7, 4.15 даного договору.

Згідно з п.п.2.4.1 Договору - 11 Позичальник має право за узгодженням з Банком здійснити дострокове повернення кредиту, сплату відсотків, винагороди за користування кредитом. При цьому Позичальник зобов`язаний одночасно сплатити Банку неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3, даного договору.

У п.4.1 Договору - 11 передбачено, що плата за користування кредитом за даним договором складається з відсотків за фіксованою процентною ставкою, згідно п.4.2, 4.3 та винагороди за користування кредитом, згідно п.4.5.

Позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п.А.10. (п.4.5 Договору - 11).

Згідно з п.4.6 Договору - 11, з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами від 29.12.2015, від 06.06.2016, сумa винагороди за користування кредитом (п.4.5) сплачується в термін, установлений п.1.2. даного договору чи в день дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1). При несплаті винагороди за користування кредитом у вказаний термін, винагорода вважається простроченою.

У п. 4.13 Договору - 11 з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами від 29.12.2015, від 06.06.2016, зазначено, що розрахунок і нарахування винагороди за користування кредитом проводиться у строк повернення кредиту (п. 1.2) або строк дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1).

Пунктом 5.1 Договору - 11 передбачено, що при порушенні Позичальником будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п.1.2., 2.2.3., 2.3.2., 2.2.14. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

З метою забезпечення виконання позичальниками зобов`язань за вказаними кредитними договорами були укладені наступні договори іпотеки.

Так, 02.06.2016 року між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (Позичальник) було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4492, предметом якого надання Відповідачем-3 в іпотеку нерухомого майна та земельних ділянок зазначених в п.7, 8 цього договору (згідно переліку та опису, що міститься в Додатку №1 до цього договору), в забезпечення виконання зобов`язань:- Відповідача-2 відповідно до кредитних договорів № 2063/14 від 02.10.2006 p. і №4П10273И від 14.12.2010 p., Відповідача-4 відповідно до кредитних договорів №4Ш09063И від 02.02.2009 p., №4Ш10065И від 01.02.2010 р, № 4Ш11079И від 24.02.2011 р. і № 4Ш13082И від 27.02.2013 р, Відповідача-3 відповідно до кредитних договорів № 6 від 01.07.2005 p. і № 4С10213И від 02.08.2010p, Відповідача-5 відповідно до кредитних договорів № 4А13451И від 22.07.2013 p., №4А14174И від 18.02.2014 p. і № 4А15046И від 17.02.2015 р, перед Приватбанком, а саме: зобов`язань з повернення кредитів, зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитами, зобов`язань зі сплати винагороди за користування кредитами. Вартість предмету іпотеки склала 1 750 110 853,00 грн. (п. 12 Договору іпотеки).

Також, 02.06.2016 року між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (Позичальник) було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №4510, предметом якого є надання Відповідачем-3 в іпотеку нерухомого майна та земельних ділянок, зазначених в п.7, 8 цього договору (згідно переліку та опису, що міститься в Додатку № 1 до цього договору), в забезпечення виконання зобов`язань: Відповідача-2 відповідно до кредитних договорів № 2063/14 від 02.10.2006 p. і №4П10273И від 14.12.2010 p., Відповідача-4 відповідно до кредитних договорів № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., №4Ш10065И від 01.02.2010 p., № 4Ш11079И від 24.02.2011 p. і №4Ш13082И від 27.02.2013 p., Відповідача-3 відповідно до кредитних договорів № 6 від 01.07.2005 p. і № 4С10213И від 02.08.2010p, Відповідача-5 відповідно до кредитних договорів № 4А13451И від 22.07.2013 р, №4А14174И від 18.02.2014 p. і №4А15046И від 17.02.2015 р, перед Приватбанком, а саме: зобов`язань з повернення кредитів, зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитами, зобов`язань зі сплати винагороди за користування кредитами. Вартість предмету Іпотеки склала 2 135 710 144,00 грн. (п.12 Договору іпотеки).

Додатковим договором № 1 від 03.06.2016 р. до Договору іпотеки 4510, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 4568, доповнено Додаток № 1 Договору іпотеки додатковими об`єктами нерухомого майна та збільшено вартість предмета іпотеки до 2 179 398 724,00 грн. (т.2 а.с.80-94)

Крім цього, 03.06.2016 року між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (Позичальник) було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4533 (далі - "Договір іпотеки 4533"), предметом якого є надання Відповідачем-3 в іпотеку нерухомого майна та земельних ділянок, зазначених в п.7, 8 цього договору (згідно переліку та опису, що міститься в Додатку № 1 до цього договору), в забезпечення виконання зобов`язань: Відповідача відповідно до кредитних договорів № 2063/14 від 02.10.2006 p. і №4П10273И від 14.12.2010 p., відпошдача-4 відповідно до Кредитних Договорів № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., №4Ш10065И від 01.02.2010 p., № 4Ш1 1079И від 24.02.2011 p. і №4Ш13082И від 27.02.2013 p., Відповідача-3 відповідно до кредитних договорів № 6 від 01.07.2005 p. і № 4С10213И від 02.08.2010p., Відповідача-5 відповідно до кредитних договорів № 4А13451И від 22.07.2013 p., №4А14174И від 18.02.2014 p. і № 4А15046И від 17.02.2015 р, перед Приватбанком, а саме: зобов`язань з повернення кредитів, зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитами, зобов`язань зі сплати винагороди за користування кредитами. Вартість предмету іпотеки склала 1 586 604 586,00 грн. (п. 12 Договору іпотеки 4533).

Також, 03.06.2016 року між публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (Позичальник) було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4572 (далі - "Договір іпотеки 4572"), предметом якого є надання Відповідачем-3 в іпотеку нерухомого майна та земельних ділянок, зазначених в п.7, 8 цього договору (згідно переліку та опису, що міститься в Додатку № 1 до цього договору), в забезпечення виконання зобов`язань: Відповідача-2 відповідно до кредитних договорів № 2063/14 від 02.10.2006 p. і №4П10273И від 14.12.2010 р, Відповідача-4 відповідно до кредитних договорів № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., №4Ш10065И від 01.02.2010 р, № 4Ш11079И від 24.02.2011 р. і № 4Ш13082И від 27.02.2013 p., Відповідача-3 відповідно до кредитних договорів № 6 від 01.07.2005 p. і № 4С10213И від 02.08.2010p., Відповідача-5 відповідно до кредитних договорів № 4А13451И від 22.07.2013 p., №4А14174И від 18.02.2014 p. і № 4А15046И від 17.02.2015 p., перед Приватбанком, а саме: зобов`язань з повернення кредитів, зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитами, зобов`язань зі сплати винагороди за користування кредитами. Вартість предмету іпотеки склала 556 078 774,00 грн. (п. 12 Договору іпотеки 4572).

Листом № 1708/1 від 17.08.2016 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" надало згоду товариству з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" на внесення майна, що є предметом іпотеки за Договорами іпотеки, до статутного капіталу ТОВ "АРТ-ЛАБ-ГРУП" та товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" та здійснення державної реєстрації права власності на вказане майно (т.2 а.с.114).

Згідно з Актом прийому-передачі від 18.08.2016 pоку товариство з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" внесло, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест", в свою чергу, прийняло майновий внесок до статутного капіталу Позивача у вигляді майна, що є предметом іпотеки за Договорами іпотеки (т.2 а.с.115-121).

Як вбачається з довідки ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" від 15.09.2016 p. № Е.21.0.0.0/4-125211-1, останній набув право власності на предмет іпотеки за Договорами іпотеки та задовольнив забезпечені іпотекою вимоги Приватбанку до Відповідача-2, зокрема, за Кредитним договором № 2063/14 від 02.10.2006 року задоволено 463 205 132,31 грн. (заборгованість за кредитом 9 090 355,74 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 2 449 695,40 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 451 665 081,17 грн.), а за Кредитним договором № 4П10273И від 14.10.2010 р. задоволено 968 389 337,49 грн. (заборгованість за кредитом 93 933 676,02 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 67 216 602,69 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 807 239 058,78 грн.) (т.2 а.с.122).

Як вбачається з довідки ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" від 15.09.2016 p. № Е.21.0.0.0/4-125210-1, останній набув право власності на предмет іпотеки за Договорами іпотеки та задовольнив забезпечені іпотекою вимоги Приватбанку до Відповідача-3, зокрема, за Кредитним договором № 6 від 01.07.2005 p. задоволено 186 565 713,40 грн. (заборгованість за кредитом 145 445 691,90 гри., заборгованість по відсотках за користування кредитом 41 120 021,50 грн.), а за Кредитним договором № 4С10213И від 02.08.2010 р. задоволено 1 515 571 466,79 грн. (заборгованість за кредитом 381 794 940,13 гри., заборгованість по відсотках за користування кредитом 100 924 636,37 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 1 032 851 890,29 грн.) (т.2 а.с.123).

Як вбачається з довідки ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" від 15.09.2016 p. № Е.21.0.0.0/4-125212-1, останній набув право власності на предмет іпотеки за Договорами іпотеки та задовольнив забезпечені іпотекою вимоги Приватбанку до Відповідача-4, зокрема, за Кредитним договором № 4Ш09063И від 02.02.2009 р. задоволено 1 486 203312,18 грн. (заборгованість за кредитом 348809515,78 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 103945235,70 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 1 033 448 560,69 грн.), за Кредитним договором №4Ш10065И від 01.02.2010 р. задоволено 214 062 286,76 грн. (заборгованість за кредитом 52 185 541,55 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 15 551291,38 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 146 325453,83 грн.), за Кредитним договором №4Ш11079И від 24.02.2011 p. задоволено 447 318 554,52 грн. (заборгованість за кредитом 110 005 069,05 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 32 781 510,58 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 304 531 974,89 грн.), за Кредитним договором № 4Ш13082И від 27.02.2013 р. задоволено 212 992 565,86 грн. (заборгованість за кредитом 59 666 142,70 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 17 039 655,93 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 136 286 767,22 грн.). (т.2 а.с.124).

Як вбачається з довідки ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" від 15.09.2016 p. № Е.21.0.0.0/4-125214-1 останній набув право власності на предмет іпотеки за Договорами іпотеки та задовольнив забезпечені іпотекою вимоги Приватбанку до Відповідача-5, зокрема, за Кредитним договором № 4А13451И від 22.07.2013 року задоволено 542 265 436,49 грн. (заборгованість за кредитом 145 907 567,56 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 20 105 530,81 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 376 252 338,12 грн.), за Кредитним договором № 4А14174И від 18.02.2014 р. задоволено 32 254 785,17 грн. (заборгованість за кредитом 14 696 411,46 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 2 078 884,71 грн., заборгованість по винагороді за користування кредитом 15 479 489,00 грн.), за Кредитним договором № 4А15046И від 17.02.2015 p. задоволено 3 364346,05 грн. (заборгованість за кредитом 2 944 820,74 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 419 525,31 грн.) (т.2 а.с.125).

Позивач, вважаючи, що умови кредитних договорів передбачають встановлення подвійної плати за користування кредитом (у вигляді фіксованої процентної ставки на основну суму кредиту (проценти "Р") та у вигляді збільшення суми кредиту в залежності від зміни (падіння) офіційного курсу гривні до долара США за наведеними формулами ("проценти "R", винагорода за користування кредитом), звернувся до суду з даним позовом про визнання таких пунктів кредитних договорів недійсними.

Як вже було вказано, місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог у даній справі.

Колегія суддів з наведеним висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14).

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Пунктом 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 роз`яснено, що крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

У п. 7 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.01.2017 "Аналіз окремих питань судової практики, що виникають при застосуванні судами рекомендаційних роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вказано наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 5 ст. 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Зі змісту цих статей вбачається, що заперечувати дійсність правочину в судовому порядку вправі одна із сторін договору або інша заінтересована особа.

Цивільний кодекс України не містить визначення поняття "заінтересована особа", тобто залишає його оціночним. Тому, слід враховувати, що заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Така особа, яка звертається до суду з позовом про визнання договору недійсним, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів.

У зв`язку з цим виділяють декілька критеріїв визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договорі: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; 2) у результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; 3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно).

В будь-якому разі судам необхідно враховувати, що коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вказівка в ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України на те, що правочин може бути визнаний судом недійсним не лише за позовом однієї із сторін договору, а й за позовом заінтересованої особи, стосується тих випадків, коли заінтересована особа домагається відновлення порушеного договором її права, не вимагаючи повернення їй переданого на виконання цього договору майна, а вимагаючи повернути сторони договору до первісного стану. Наприклад, це може бути позов співвласника майна за законом (одне з подружжя в силу презумпції спільності майна, спадкоємця, який прийняв спадщину) до іншого співвласника про недійність правочину, укладеного ним з третьою особою, адже апріорі вважається, що позов пред`явлено стороною договору (співвласником відчуженого майна). Або це може бути позов прокурора про недійсність договору з метою забезпечення конфіскації майна.

Таким чином, коло таких заінтересованих не є обмеженим і залежить від обставин конкретної справи.

У даному випадку, позивач не є стороною частково оскаржуваних кредитних договорів, проте він є заінтересованою особою, що підтверджується наступним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Позивач набув право власності на майно, що є предметом іпотеки за Договорами іпотеки, внесене третім відповідачем до статутного капіталу позивача за Актом прийому - передачі від 18.08.2016 р.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналогічні положення закріплено також у ст. 41 Конституції України.

Отже, позивач став законним власником вказаного майна та вправі захищати свої права та інтереси.

На момент внесення до статутного капіталу позивача, вказане майно перебувало в іпотеці в акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за Договорами іпотеки, за якими було забезпечено виконання зобов`язань позичальників (відповідачів 2-5) за кредитними договорами, визнання частково недійсними яких є предметом спору у даній справі.

Згідно частин 1 та 2 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

В силу наведених положень вказаної статті права та обов`язки іпотекодавця за Договорами іпотеки перейшли до позивача.

Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника (ст. 1 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ст.11 вказаного Закону майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Також, згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Якщо предметом іпотеки є два або більше об`єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя (ч.5 вказаної статті).

Як вже вказувалося, позивач не є стороною частково оскаржуваних кредитних договорів, проте він є стороною Договорів іпотеки, укладених на забезпечення виконання зобов`язань за ними.

Так, оскаржувані пункти вказаних кредитних договорів порушують права позивача, оскільки фактично збільшують суму заборгованості позичальників за Кредитними договорами, виконання зобов`язань за якими забезпечено іпотекою належного позивачу майна та відповідно на яке банк набуває права звернення стягнення у випадку не виконання позичальниками умов вказаних Кредитних договорів.

З огляду на викладене, висновок місцевого господарського суду про відсутність порушення прав і законних інтересів позивача внаслідок укладення частково оскаржуваних кредитних договорів є помилковим.

Стосовно висновку місцевого господарського суду про недоведеність позивачем обставин невідповідності оскаржуваних умов договору нормам чинного законодавства України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності з оспорюваними умовами кредитних договорів та внесеними змінами згідно додаткових угод до них, відповідачі 2, 3, 4 та 5 зобов`язалися сплачувати, окрім фіксованого розміру процентів за користування кредитом, також проценти "R"/винагороду за користування кредитом, що визначаються за формулами, наведеними у вказаних договорах.

Таким чином, оплату за користування кредитом встановлено двома паралельними способами, а саме проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки визначеної в договорах, та проценти "R" або винагорода за користування кредитом, сплата яких визначена у формулах, до яких, включено також дані щодо офіційного курсу гривні до долару США.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об`єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Так, проценти "R"/винагорода за користування кредитом, що розраховується за формулами, які містяться у вищевказаних кредитних договорах, залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам до змінюваної процентної ставки.

Крім того, зазначені в договорах формули мають значну кількість змінних величин, з яких не можливо визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені та фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту.

Формула нарахування процентів "R"/винагороди також не визначає максимальний розмір збільшення процентної ставки, що не відповідає ч. 6 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України.

Поряд з цивільно-правовим розумінням кредитування існує також й інший підхід до розуміння кредитування, який охоплює у тому числі і публічну складову банківської діяльності (banking) як залучення вкладів грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб, ліцензування такої діяльності тощо у відповідності до Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Банківську діяльність визначають через банківські послуги, які банк надає своїм клієнтам. Банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування).

Банк має право надавати своїм клієнтам (крім банків) фінансові послуги, в т.ч. шляхом укладення з юридичними особами (комерційними агентами) агентських договорів. Перелік таких фінансових послуг встановлюється Національним банком.

Крім надання фінансових послуг, банк може здійснювати діяльність щодо: 1) інвестицій; 2) випуску власних цінних паперів; 3) випуску, розповсюдження та проведення лотерей; 4) зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа; 5) інкасації коштів і перевезення валютних цінностей; 6) ведення реєстрів власників іменних цінних паперів (крім власних акцій); 7) надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських та інших фінансових послуг.

Відповідно до пункту 3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 (які діяли на момент укладення Кредитного договору та підписання додаткових угод до нього), банки зобов`язані в кредитному договорі або в додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, зазначаючи при цьому значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України.

На банки покладається також обов`язок зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту (пункт 3.3. Правил).

Винагорода ж банку за надані послуги має компенсаційний характер і її призначення полягає у тому, щоб покрити витрати банку, понесені ним у зв`язку з наданням кредиту. Це є безперечно дохід банку від проведення своєї банківської діяльності і поняття винагороди банку відсутнє у договірному законодавстві, внаслідок чого правова природа такої винагороди залежить від індивідуальної правової регламентації кожного банку.

У даному випадку, формули в оспорюваних умовах кредитних договорів, по яким нараховані проценти "R"/винагорода, передбачають їх розрахунок з урахуванням і процентів, і різниці між сплаченими і несплаченими коштами.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що нарахування/виплата процентів "R"/винагороди не може бути передбачено ні за що інше, як надання якихось послуг банком, і такі проценти "R"/винагорода не можуть нараховуватися за належне виконання своїх обов`язків клієнтом (за користування кредитом), оскільки вони не можуть стосуватися чи враховувати проценти, які є самостійною платою за користування кредитними коштами.

До того ж, свобода договору передбачає абсолютну прозорість всіх його елементів, що не вбачається з оспорюваних редакцій пунктів договорів, якими встановлено формули розрахунку процентів "R"/винагороди, які не містять зазначення послуги, за яку вони нараховуються та не надають можливості визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені та фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту.

Спірними умовами договорів передбачено, що позичальники сплачують банку винагороду за користування кредитом в розмірі, що визначається відповідною формулою, тобто наведене свідчить про те, що спірними умовами кредитних договорів не визначено, за які саме послуги банку встановлена спірна винагорода.

Натомість, іншими положеннями договорів визначено, що саме за користування кредитом позичальник сплачує річні відсотки по фіксованій ставці.

Таким чином, спірними умовами кредитних договорів фактично визначено додаткову плату, що створило ситуацію подвійної оплати за користування кредитом.

Крім цього, відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Згідно з ч. 8 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях. Тобто оплатне надання послуги щодо надання кредитних ресурсів не належить до предмету кредитного договору.

Норма ст. 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Разом з тим, включення до оскаржуваних пунктів договорів умов щодо нарахування процентів "R"/винагороди не відповідає вказаним принципам розумності, враховуючи наступне.

Як вбачається з Довідки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" №Г.21.1.5.0.0/14 від 12.12.2016 р. (т.2, а.с.129), сума процентів "R", нарахованих за Кредитним договором № 2063/14 від 02.10.2006 р., становить 745 292 748,56 грн., що майже в 2,5 рази перевищує максимальний розмір ліміту даного кредитного договору ,00 грн.), і майже в 50 разів перевищує суму основного боргу за кредитом (15 000 000,00 грн.).

Згідно Довідки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" №Г.21.1.5.0.0/13 від 12.12.2016 р. (т.2, а.с.130), сума процентів "R", нарахованих за Кредитним договором № 4П10273И від 14.12.2010 р., становить 1 332 025 525,00 грн., що більш ніж у 2,5 рази перевищує максимальний розмір ліміту даного кредитного договору ,00 грн.), і більш ніж у 8,5 разів перевищує суму основного боргу за кредитом (155 000 000,00 грн.).

Крім цього, відповідно до Довідки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" №Г.21.1.5.0.0/12 від 12.12.2016 р. (т.2, а.с.131) сума процентів "R", нарахованих за Кредитним договором №4С10213И від 02.08.2010 р., становить 1 704 309 357,24 грн., що майже в 3 рази перевищує як максимальний розмір ліміту даного кредитного договору ,00 грн.), так і суму основного боргу за кредитом (629 999 998,19 грн.).

Як вбачається з Довідки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" №Г.21.1.5.0.0/11 від 12.12.2016 р. (т.2, а.с.132) сума винагороди за користування кредитом, нарахованої за Кредитним договором № 6 від 01.07.2005 р., становить 366 286 169,79 грн., що більш ніж 1,5 рази перевищує суму основного боргу за кредитом (240 000 000,00 грн.).

Згідно Довідок Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.01.2017 р. № Е.21.0.0.0/4-4665 та № Е.21.0.0.0/4-4666 (т.2, а.с.133-134):

сума винагороди за користування кредитом, нарахованої за Кредитним договором № 4Ш09063И від 02.02.2009 р., становить 1 705 293 923,34 грн., що майже в З рази перевищує як максимальний розмір ліміту даного кредитного договору ,00 грн.), так і суму основного боргу за кредитом (575 570 735,00 грн.);

сума винагороди за користування кредитом, нарахованої за Кредитним договором № 4Ш10065И від 01.02.2010 р., становить 241 451 695,55 грн., що майже в 2,5 рази перевищує максимальний розмір ліміту даного кредитного договору (100 000 000,00 грн.), і майже в 3 рази перевищує суму основного боргу за кредитом (86 111 385,00 грн.);

сума винагороди за користування кредитом, нарахованої за Кредитним договором № 4Ш11079И від 24.02.2011 р., становить 502 508 345,35 грн., що більш ніж 2 рази перевищує максимальний розмір ліміту даного кредитного договору (250 000 000,00 грн.), і майже в 3 рази перевищує суму основного боргу за кредитом (181 520 000,00 грн.);

сума винагороди за користування кредитом, нарахованої за Кредитним договором № 4Ш13082И від 27.02.2013 р., становить 224 886 854,38 грн., що більш ніж у 2 рази перевищує як максимальний розмір ліміту даного кредитного договору (103 000 000,00 грн.), так і суму основного боргу за кредитом (98 455 128,25 грн.).

Як вбачається із Довідок Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 17.01.2017 р. № Е.21.0.0.0/4-4814 та № Е.21.0.0.0/4-4813 (т.2, а.с.135-136):

сума винагороди за користування кредитом, нарахованої за Кредитним договором № 4А13451И від 22.07.2013 р., становить 620 854 148,18 грн., що майже у 2,5 рази перевищує максимальний розмір ліміту даного кредитного договору ,00 грн.) і більш ніж у 2,5 рази перевищує суму основного боргу за кредитом (240 763 000,00 грн.);

сума винагороди за користування кредитом, нарахованої за Кредитним договором №4А14174И від 18.02.2014 р., становить 25 542 711,59 грн., що перевищує суму основного боргу за кредитом (24 251 000,00 грн.).

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України визначено, що основними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Цей принцип є своєрідною межею здійснення учасниками цивільних правовідносин своїх прав і виконання обов`язків, яка відділяє дозволену поведінку від недозволеної, справедливі, добросовісні і розумні дії від вчинків, які не відповідають цим критеріям.

Даний принцип віднайшов своє відображення у положеннях Цивільного кодексу України, які врегульовують правовідносини сторін, пов`язані з укладенням правочину.

У частинах першій, третій статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, принцип свободи договору не є безумовним, межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності, а погоджені сторонами умови договору повинні відповідати не лише вимогам цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а й засадам справедливості, добросовісності, розумності як складової елемента загального конституційного принципу верховенства права.

У цьому контексті варто зазначити, що принцип справедливості, добросовісності і розумності обмежує дію принципу свободи договору. Учасники цивільних правовідносин можуть, зокрема укладати договори і на свій розсуд визначати їх умови, але з урахуванням прав і інтересів контрагентів.

У своєму рішенні Конституційний Суд України зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини 2 статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

У постанові від 10.10.2012 у справі №6-110цс12 Верховний Суд України виклав свою правову позицію про те, що свобода договору, передбачена статтями 6, 627 Цивільного кодексу України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

Отже, закріплений Цивільним кодексом України принцип свободи договору має співвідноситися із принципами справедливості, добросовісності та розумності.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється на сферу виконання зобов`язань та на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають тою межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Закріпивши принцип свободи договору, Цивільного кодексу України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу, зокрема, всупереч принципам справедливості, добросовісності, розумності.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що має місце порушення вимог принципу справедливості, добросовісності і розумності, і сплата винагороди (комісії) в установленому спірним договором порядку та розмірі не відповідає вимогам розумності та справедливості договору, передбаченим в ст. 627 Цивільного кодексу України.

Подібні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.07.2018 у справі №910/11436/16, відповідно до яких нарахування винагороди (комісії) за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок боржника є незаконною.

Також, колегією суддів враховується правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена у постанові від 10.10.2019 у справі №904/8902/17, щодо неправомірності нарахування винагороди (комісії) за послуги, що супроводжують кредит.

Так, у вказаній справі №904/8902/17 оскаржувані пункти кредитних договорів є аналогічними пунктам, які оскаржуються наразі у цій справі.

При цьому, Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що умови кредитного договору щодо сплати окрім відсотків за користування кредитом, ще й винагороди за його користування, є несправедливими та відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України такі умови є недійсними.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, встановивши, що положення кредитних договорів, які передбачають обов`язок боржника сплачувати винагороду за користування кредитом, суперечать положенням ч. 1 ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України та принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані умови кредитних договорів, за якими позичальники повинні сплатити, крім відсотків за користування кредитом, ще й винагороду за його користування, є несправедливими умовами договорів та відповідно підлягають визнанню недійсними.

Крім того, свобода договору передбачає абсолютну прозорість всіх його елементів, що не вбачається з оспорюваної редакції формули винагороди, яка не містить зазначення послуги, за яку вона нараховується, та не надає можливості визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені та фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту.

Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

З конструкції частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим відповідно до частини 3 статі 16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу, зокрема відмовити у захисті права, яким особа зловжила.

Аналогічна правова позиція щодо наявності у суду правових підстав для відмови у захисті цивільного права, яким особам зловжила, викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/7547/17.

Таким чином, оскільки встановлена в договорах винагорода (комісія) значно перевищує розмір отриманого кредиту, такі положення не відповідають засадам справедливості, добросовісності, розумності як складової елемента загального конституційного принципу верховенства права, що є самостійною підставою для визнання пунктів кредитного договору в частині сплати винагороди за користування кредитом недійсними.

З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання недійсними пунктів кредитних договорів, є обґрунтованими.

Стосовно заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про застосування строків позовної давності до позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест", слід зазначити наступне.

Так, за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Щодо питання про застосування інституту позовної давності, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До позовних вимог про визнання недійсними оскаржуваних пунктів кредитних договорів відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України встановлено позовну давність тривалістю у 3 роки.

Частинами 4, 5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Початок перебігу позовної давності визначається відповідно до правил статті 261 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, кредитні договорі, умови яких частково наразі оскаржуються позивачем, були укладені між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та відповідачами - 2-5 у 2005 - 2015 роках.

В свою чергу, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань датою проведення державної реєстрації товариства позивача було 23.04.2015.

Отже, позивач не міг довідатися про порушення своїх прав на дату укладення кожного із Кредитних договорів (01.07.2005 р. - 17.02.2015 р.).

Як вже було вказано, Договори іпотеки були укладені між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" у червні 2016 р.

При цьому, листом № 1708/1 від 17.08.2016 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" надало згоду товариству з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" на внесення майна, що є предметом іпотеки за Договорами іпотеки, до статутного капіталу ТОВ "АРТ-ЛАБ-ГРУП" та товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" та здійснення державної реєстрації права власності на вказане майно (т.2 а.с.114).

Згідно з Актом прийому-передачі від 18.08.2016 pоку товариство з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" внесло, а товариство з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест", в свою чергу, прийняло майновий внесок до статутного капіталу Позивача у вигляді майна, що є предметом іпотеки за Договорами іпотеки (т.2 а.с.115-121).

Таким чином, в силу приписів ст. 23 Закону України "Про іпотеку" позивач набув прав та обов`язків іпотекодавця за Договорами іпотеки 18.08.2016.

Враховуючи те, що вказані Договори іпотеки були укладені на забезпечення виконання зобов`язань позичальників за кредитними договорами, відповідно позивач міг довідатися про порушення своїх прав починаючи саме з 18.08.2016.

Отже, перебіг строку позовної давності розпочався з 19.08.2016 та сплив відповідно 19.08.2019.

В свою чергу, позивач звернувся до суду з даним позовом 29.07.2017, що підтверджується накладною органу поштового зв`язку, тобто без пропуску строку позовної давності.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об`єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині відмови у задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/12787/17 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/12787/17 про відмову у задоволенні позову скасувати.

3. Прийняти нове рішення по справі №910/12787/17, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" до акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", товариства з обмеженою відповідальністю "Парктур", товариства з обмеженою відповідальністю "Скорзонера", товариства з обмеженою відповідальністю "Шелта", товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача - Національного банку України та Міністерства фінансів України про визнання недійсними пунктів кредитних договорів, задовольнити повністю.

Визнати недійсним Кредитний договір №2063/14, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Парктур" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 02.10.2006 p., з наступними змінами, в частині, а саме: підпункт 2.2.5. пункту 2.2. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. у редакції Додаткової угоди № 8/1 від 06.05.2008 p.- в частині визначення суми відсотків "R" і обов`язку позичальника сплатити відсотки "R"; пункт 4.5. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - повністю; пункт 4.6. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - повністю; пункт 4.10. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.13. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.16. початкової редакції Кредитного договору №2063/14 від 02.10.2006 p. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.4. в редакції Додаткової угоди № 8/1 від 06.05.2008 р. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 24.05.2011 p., від 21.12.2011 p., від 22.06.2012 p., від 22.03.2013 p., від 31.12.2013 p., від 06.06.2016 p., - в частині дати сплати відсотків "R" і наслідку несплати відсотків "R".

Визнати недійсним Кредитний договір №4П10273И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Парктур" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 14.12.2010 року з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.6. - в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку сплатити проценти "R"; пункт А.9 і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 08.12.2011 р., від 22.12.2011 p., від 22.06.2012 p., від 22.03.2013 p., від 31.12.2013 p., - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R".

Визнати недійсним Кредитний договір №4С10213И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 02.08.2010 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.6. - в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку сплатити проценти "R"; пункт А.9 і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 23.12.2011 р., від 22.06.2012 р., від 21.03.2013 р., від 31.12.2013 р., від 04.03.2014 р. - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R".

Визнати недійсним Кредитний договір №6, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 01.07.2005 р., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт 1.1 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині сплати винагороди за користування кредитом; підпункт 2.2.5. пункту 2.2. початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - повністю; підпункт 2.3.6 пункту 2.3 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині зазначення у ньому п.2.2.5; підпункт 2.3.7 пункту 2.3 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині зобов`язання по сплаті винагороди, передбаченої п. 2.2.5; пункт 3.1 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; підпункт 3.5 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - повністю; підпункт 3.6 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - повністю; пункт 3.8 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині нарахування винагороди за користування кредитом; пункт 3.9 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині сплати та нарахування винагороди за користування кредитом; пункт 3.12 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 3.13 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 3.14 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 3.15 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 3.16 початкової редакції Кредитного договору №6 від 01.07.2005 р. - в частині винагороди за користування кредитом; підпункт 2.2.5. пункту 2.2. редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 р., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою №8 від 25.12.2007 р. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5; підпункт 2.4.1 пункту 2.4 редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1 редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 р. та зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами №5а від 02.04.2007 р., №8 від 25.12.2007 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1 в редакції Додаткової угоди №11/1 від 06.05.2008 р. - в частині визначення суми відсотків "R" і обов`язку сплатити відсотки "R"; пункт 4.5 редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 р., і зміни внесені до даного пункту Додатковою угодою №8 від 25.12.2007 р. - повністю; пункт 4.6. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 p., - повністю; пункт 4.10. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 1 від 24.07.2006 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою № 5а від 02.04.2007 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.13. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 1 від 24.07.2006 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.16. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 1 від 24.07.2006 p., - повністю; пункт 4.4. редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді №1 від 24.07.2006 p., в редакції Додаткової угоди № 11/1 від 06.05.2008 p. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 10.12.2010 p., від 20.12.2011 р., від 21.03.2013 p., від 31.12.2013 p., від 06.06.2016 p., - в частині дати сплати відсотків "R" і наслідку несплати відсотків "R"; пункт А.10. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт А.10.1. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 2.2.5. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді №2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.6. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді №2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.13. редакції Кредитного договору №6, викладеної у Додатковій угоді № 2 від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 5.1. редакції Кредитного договору № 6, викладеної у Додатковій угоді №2 від 06.06.2016 р. - в частині винагороди за користування кредитом.

Визнати недійсним Кредитний договір №4Ш09063И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 02.02.2009 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.10. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - повністю; пункт 2.2.5. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. початкової редакції Кредитного договору - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - повністю; пункт 4.6. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - повністю; пункт 4.10. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.13. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.16. початкової редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 р. - повністю; пункт А.6. в редакції Додаткової угоди від 02.02.2009 р. - в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку позичальника сплатити проценти "R"; пункт А.8. в редакції Додаткової угоди від 02.02.2009 р. - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R"; пункт А.10. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - повністю; пункт 2.2.5 редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1 редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.6. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.13. редакції Кредитного договору №4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 5.1. редакції Кредитного договору № 4Ш09063И від 02.02.2009 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом.

Визнати недійсним Кредитний договір №4Ш10065И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 01.02.2010 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.6. початкової редакції Кредитного договору №4Ш10065И від 01.02.2010 р. в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку позичальника сплатити проценти "R"; пункт А.9. початкової редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 р. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 26.04.2011 p., - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R"; пункт А.10. редакції Кредитного договору №4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - повністю; пункт 2.2.5. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. редакції Кредитного договору №4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.6. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.13. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 5.1. редакції Кредитного договору № 4Ш10065И від 01.02.2010 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом.

Визнати недійсним Кредитний договір №4Ш11079И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 24.02.2011 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.6. початкової редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 р. - в частині визначення суми процентів "R" і обов`язку позичальника сплатити проценти "R"; пункт А.9. початкової редакції Кредитного договору № 4Ш11079И від 24.02.2011 р. - в частині дати сплати процентів "R" і наслідку несплати процентів "R"; пункт А.10. редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.201 1 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - повністю; пункт 2.2.5. редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1 пункту 2.4 редакції Кредитного договору № 4Ш11079И від 24.02.2011 р., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 р. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1 в редакції Кредитного договору № 4Ш11079И від 24.02.2011 р., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 р., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5 редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 р., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p.- повністю; пункт 4.6 редакції Кредитного договору № 4Ш11079И від 24.02.2011. р, викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 4.13 редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., - повністю; пункт 5.1 редакції Кредитного договору №4Ш11079И від 24.02.2011 p., викладеної у Додатковій угоді від 15.10.2012 p., і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом.

Визнати недійсним Кредитний договір №4Ш13082И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Шелта" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 27.02.2013 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.10. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p.,- повністю; пункт 2.2.5. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1.- в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. - повністю; пункт 4.6. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 25.08.2015 р., - повністю; пункт 4.13. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 25.08.2015 р., - повністю; пункт 5.1. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 12.08.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом.

Визнати недійсним Кредитний договір №4А13451И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 22.07.2013 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А.10. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - повністю; пункт 2.2.5. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - повністю; пункт 4.6. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 15.07.2014 p., від 24.11.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.13. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 15.07.2014 p., від 24.11.2015 p., від 06.06.2016р.,- повністю; пункт 5.1. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 15.07.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом.

Визнати недійсним Кредитний договір №4А14174И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 18.02.2014 p., з наступними змінами, в частині, а саме; пункт А.10. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 22.07.2014 р., - повністю; пункт 2.2.5. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. - повністю; пункт 4.6 і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 24.11.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.13. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 24.11.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 5.1. і зміни, внесені до даного пункту Додатковою угодою від 22.07.2014 p., - в частині винагороди за користування кредитом.

Визнати недійсним Кредитний договір №4А15046И, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект" та публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" від 17.02.2015 p., з наступними змінами, в частині, а саме: пункт А. 10. - повністю; пункт 2.2.5. - в частині винагороди відповідно до п. 4.5.; підпункт 2.4.1. пункту 2.4. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.1. - в частині винагороди за користування кредитом; пункт 4.5. - повністю; пункт 4.6. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 29.12.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 4.13. і зміни, внесені до даного пункту Додатковими угодами від 29.12.2015 p., від 06.06.2016 p., - повністю; пункт 5.1. - в частині винагороди за користування кредитом.

Стягнути з акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д, код 14360570) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) 3 520 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Парктур" (78593, Івано-Франківська обл., місто Яремче, село Поляниця, код 32145510) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) 3 520 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (78593, Івано-Франківська обл., місто Яремче, село Поляниця, код 31067573) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) 3 520 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Шелта" (49005, м.Дніпро, ВУЛИЦЯ ГЛОБИНСЬКА,2, код 35446596) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) 3 520 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект" (49126, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ПРАЦІ, будинок 9-А, код 32953086) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) 3 520 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

4. Стягнути з акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д, код 14360570) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 280 грн.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Парктур" (78593, Івано-Франківська обл., місто Яремче, село Поляниця, код 32145510) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 280 грн.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (78593, Івано-Франківська обл., місто Яремче, село Поляниця, код 31067573) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 280 грн.

7. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Шелта" (49005, м.Дніпро, ВУЛИЦЯ ГЛОБИНСЬКА,2, код 35446596) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 280 грн.

8. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект" (49126, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ПРАЦІ, будинок 9-А, код 32953086) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Трейд-Інвест" (10020, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ БЯЛИКА, будинок 10, код 39761346) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 280 грн.

9. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

10. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 11.11.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

В.В. Сулім