РІШЕННЯ

31 жовтня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/506/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

при секретарі судового засідання Крутіна Ю.В.

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк", вул. Незалежності, 6, с.Денисівка, Білогірського району, Хмельницької області,30242

до відповідача: Приватного підприємства "Захід-Агроінвест", вул. Загребельна, 5, м. Ланівці, Тернопільської області, 47400

про: стягнення заборгованості в сумі 9 021 269 грн. 83 коп.

За участі представників:

Позивача: Дідич Андрій Миколайович, посвідчення адвоката № 000106 від 04.09.2017р.

Відповідача: не прибув.

Суть справи:

08.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маяк" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 07/02-сн від 07.02.2019 р. в сумі 9 021 269 грн. 83 коп.; 36 000 грн. 00 коп. - витрат на правничу допомогу; 135 320 грн. 00 коп. - сплаченого судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань з повної оплати вартості поставленої продукції по договору купівлі-продажу № 07/02-сн від 07.02.2019 р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 9 021 269 грн. 83 коп.

Ухвалою суду від 12.08.2019 відкрито провадження у справі № 921/506/19 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 05.09.2019, з подальшим його відкладенням на 10.10.2019 о 11 год. 00 хв.

Ухвалою господарського суду від 10.10.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу № 921/506/19 до судового розгляду по суті на 31 жовтня 2019 року о 11 год. 30 хв.

Представник позивача в судовому засіданні 31.10.2019 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

Представник відповідача у судові засідання не з"являвся, причин неявки суду не повідомляв, відзиву на позов не подав, жодних клопотань не заявив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень долучено до матеріалів справи), однак своїми процесуальними правами товариство не скористалось.

Тому, застосовуючи принципи змагальності, диспозитивності та пропорційності господарського судочинства, що закріплені в п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 13-15 ГПК України, та беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності судом встановлено таке.

07 лютого 2019 року між Приватним підприємством "Захід-Агроінвест" (надалі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк" (надалі - Продавець) було укладено Договір купівлі - продажу № 07/02-сн .

Пунктом 1 Договору визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупця соняшник 3 клас врожаю 2018 року (надалі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити його вартість у відповідності до умов даного Договору.

Пунктом 2 Договору Сторонами погоджено, що загальна кількість Товару складає 982 (дев`ятсот вісімдесят дві три) тонн (+/-10%). Якість Товару, що постачається, повинна відповідати вимогам діючого в Україні ДСТУ - 7011:2009 та мати наступні показники: сміттєва домішка - 2%; вологість - не більше 8%; олійна домішка - не більше 7 %; масова частка олії - не менше 46 %; кислотне число - не більше 3 %; зараження шкідниками - не допускається.

Відповідно до п.п.3.1,3.2 Ціна товару за одну тонну Товару становить 10300,00 грн. з ПДВ. Ціна за одну тонну товару може змінюватись на момент поставки товару, а саме у випадку передачі товару із масовою часткою олії менш як 46% то ціна за одну тонну Товару зменшується на 1 % від кожного 1% по зменшенню олійності, та зазначається у видаткових накладних та рахунках на оплату.

Згідно п.п. 4.1,4.2 поставка здійснюється на елеватор ПП «Захід-Агроінвест» за адресою: Тернопільська обл., м. Ланівці, вул. Загребельна, 5, в строк до « 08» лютого 2019 року включно. Поставка Товару підтверджується оригіналами наступних документів: видаткової накладної; податкової накладної зареєстрованої відповідно до чинного законодавства. Датою поставки вважається підписання сторонами видаткової накладної.

Покупець здійснює оплату вартості Товару шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця рахунок Продавця ; Покупець здійснює 100% оплату вартості товару в строк до 07.03.2019р.; оплата вартості поставленого Товару може здійснюватись частинами (п.п. 5.1.-5.3 Договору).

На виконання умов Договору Подавець здійснив поставку Товару, а саме Соняшник З клас фізичною вагою 981018 кг, що підтверджено підписаною представниками сторін видатковою накладною № PH -0000020 від 07 лютого 2019 року на суму 10 104 485,40 грн.

Відповідно до акту приймання передачі № ЗА-00000015 від 08 лютого 2019 року Продавець - ТОВ «Маяк» передав соняшник 3 клас у кількості 981018 кг, а Покупець - ПП «Захід- Агроінвест» прийняв у власність вказаний Товар.

Крім того, на виконання вимог договору Продавець - ТОВ «Маяк» зареєстрував податкову накладну щодо поставки ПП «Захід-Агроінвест» соняшник 3 класу у кількості 981018 кг., що підтверджується відповідними даними електронних сервісів у яких значиться податкова накладна з порядковим номером 16 та датою 07.02.2019, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 6.

Відповідачем здійснено частково оплату за отриманий товар в сумі 1 083 215,57 грн.

Проте, всупереч умовам укладеного договору., покупець станом на день заявлення позову не оплатив вартості товару в сумі 9 021 269,83 грн.

І оскільки відповідач належним чином не виконав умов укладених договорів, з метою досудового врегулювання спору Позивач направив Відповідачу претензію, яку просив оплатити в добровільному порядку. Факт надіслання вказаної претензії підтверджується копією накладної укрпошти № 361.

Матеріали справи свідчать, що досягти згоди щодо сплати існуючої заборгованості в добровільному порядку сторонам Договору купівлі-продажу № 07/02-сн від 07.02.2019 не вдалося, що слугувало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк", з позовом до господарського суду про примусове стягнення з Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" 9 021 269,83 грн. заборгованості.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке:

У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509, 526 ЦК України.

Взаємовідносини, що склалися між учасниками спору суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору купівлі-продажу. Ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ст. 664 ЦК України).

Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 689 ЦК України).

Згідно з ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання умов укладеного правочину, продавець здійснив поставку Товару, а саме Соняшник З клас фізичною вагою 981018 кг, що підтверджено підписаною представниками сторін видатковою накладною № PH -0000020 від 07 лютого 2019 року на суму 10 104 485,40 грн.

Відповідно до акту приймання передачі № ЗА-00000015 від 08 лютого 2019 року Продавець - ТОВ «Маяк2 передав соняшник 3 клас у кількості 981018 кг, а Покупець - ПП «Захід- Агроінвест» прийняв у власність вказаний Товар.

Відповідачем здійснено частково оплату за отриманий товар в сумі 1 083 215,57 грн.

Проте, всупереч умовам укладеного договору., покупець станом на день заявлення позову не оплатив вартості товару в сумі 9 021 269,83 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Однак, як стверджує позивач, відповідач своїх зобов`язань по оплаті вартості товару на загальну суму 9 021 269,00 грн. не виконав.

Позивач звернувся до відповідача з листом за №128 від 09.04.2019 яким повідомив, що заборгованість Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" в загальній сумі становить становить 9 187 488 грн 66 коп. Одночасно повідомив, що у разі несплати суми основного боргу підприємство буде змушене звернутись до суду відповідно до чинного законодавства України з покладанням на відповідача витрат пов`язаних з розглядом справи в суді.

Однак відповідачем зазначений лист залишено без відповіді та задоволення, що і зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідач в судове засідання не прибув, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, не надав доказів добровільної сплати боргу.

Ст. 83 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Факт виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за купівлі-продажу № 07/02-сн від 07.02.2019 р. товару підтверджено наявними в матеріалах справи документами.

З урахуванням встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Маяк" про стягнення з Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" заборгованості за договором купівлі-продажу № 07/02-сн від 07.02.2019 р. в сумі 9 021 269 грн. 83 коп. основного боргу є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Окрім того, відповідачем заявлено про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 36000 грн.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За містом ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення в позові покладаються на відповідача.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представництво відповідача у даній справі здійснювалось адвокатом Дідич Андрієм Миколайовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000106 від 04.09.2017, ордер на надання правової допомоги серії ХМ № 003671 від 31.07.2019.

Надані відповідачем матеріали свідчать, що 05 червня 2019 між адвокатом Дідич Андрієм Миколайовичем, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000106 від 04.09.2017 року з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маяк» в особі директора ОСОБА_4 , що діє на підставі Статуту, далі «КЛІЄНТ», з іншої сторони, уклали договір про надання правової допомоги з правом представництва інтересів у суді без обмежень.

Відповідно до п.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором Клієнт доручає а Адвокат бере та себе зобов`язання по забезпеченню захисту прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», під час розгляду у суді всіх інстанцій господарського позову з правом заявлення (подачі) позову та представництва інтересів у суді.

Плата за виконання Адвокатом доручень Клієнта та порядок її здійснення, визначається Сторонами в Додатковій угоді до цієї угоди. (п.5 договору).

Згідно п. 3 Договору при розірванні даної угоди розрахунок оплати послуг адвоката проводиться з врахування фактично виконаної роботи та часу, витраченого на виконання доручення. При цьому вартість послуг адвоката вираховується виходячи з розрахунку 500 гривень за 1 годину роботи (в тому числі часу, потраченого на дорогу, очікування у слідчого, в суді).

11.06.2019 сторони підписали додаткову угоду про вартість виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якої сторони погодили дату, вид правової допомоги, витрачений час та гонорар (сума, вартість послуг), зокрема:

1. 15.06-16.06.2019 вивчення документів та формування правової позиції з питань виникнення заборгованості ПП «Захід-Агроінвест» перед ТОВ «Маяк», 6 год (1год 1000 грн.)- 6000 грн.;

2. 29.07.2019- 31.07.2019 підготовка проекту та подача позову до Господарського суду Тернопільської області про стягнення на користь ТОВ «Маяк» заборгованості з ПП «Захід Агроінвест», 15 год.(1год 1000,00 грн.)- 15 000 грн.;

3. Упродовж дії договору, представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у Господарському суді Тернопільської області у справі за позовом ТОВ «Маяк» до ПП «Захід- Агроінвест», незалежно від кількості судових засідань та їх тривалості, 15 000,00 грн.

25.10.2019 сторони підписали акт виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 21 000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 1404 від 29.10.2019 р. позивачем ТОВ Маяк оплачено ОСОБА_3 послуги згідно акту від 25.10.2019 в сумі 21 000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17, де зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі критерії на практиці застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції, що згідно з ч. 4 ст. 11 ГПК України підлягає застосуванню судом як джерела права.

Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У справі «East/West Alliance Limsted» проти України, заява № 19336/04 (п. 269) Суд зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити суму в якості гонорару та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

З огляду на критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, що наведені у ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуючи складність та обставини справи, обсяг виконаних робіт (наданих послуг), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу в розмірі 36 000 грн..

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Захід-Агроінвест", вул. Загребельна, 5, м. Ланівці, Тернопільської області, 47400, ідент. код 32865702 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк", вул. Незалежності, 6, с.Денисівка, Білогірського району, Хмельницької області,30242, ідент. код 03789778 - 9 021 269 (дев`ять мільйонів двадцять одну тисячу двісті шістдесят дев`ять) грн 83 коп. боргу, 135 320 (сто тридцять п`ять тисяч триста двадцять) грн. 00 коп. в повернення сплаченого судового збору та вартість витрат на правову допомогу у розмірі 36 000 (тридцять шість тисяч) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст рішення складено та підписано 01.11.2019.

Суддя Н.М. Бурда