УХВАЛА

29 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1095/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий (доповідач), Багай Н. О., Волковицька Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Мазуренко М. В.,

за участю представників

від Генеральної прокуратури України - Скрипка М. В.,

від відповідача - Волощук В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Черкаської області

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.03.2019 (суддя Спаських Н. М.)

та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 (головуючий Кравчук Г. А., судді Коробенко Г. П., Козир Т. П.)

у справі № 925/1095/18

за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та Пальчиківської сільської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Катеринопільська фінансово-промислова група"

про стягнення 1 227 248,61 грн

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та Пальчиківської сільської ради звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до "Торговий дім "Катеринопільська фінансово-промислова група" про стягнення неустойки в розмірі подвійної орендної плати 1 227 248,61 грн.

11.03.2019 ухвалою Господарського суду Черкаської області, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019, позов Заступника керівника місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та Пальчиківської сільської ради у справі № 925/1095/18 залишено без розгляду.

Ухвала місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та Пальчиківської сільської ради прокурор не обґрунтував наявності правових підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді, не надав доказів того, що позивачі у справі, яких визначила прокуратура, не мали можливості самостійно захистити права, як і неналежності здійснення нею такого захисту, а тому, у даному випадку, відсутні передбачені законом виключні підстави для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі міської ради.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, постановою апеляційного та ухвалою місцевого господарських судів, заступник прокурора Черкаської області звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, а справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на те, що судами обох інстанцій неправильно застосовано норми статті 1311 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статей 4, 7, 53, 86 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим вони дійшли помилкових висновків щодо відсутності у даному випадку передбачених законом виключних підстав для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі міської ради.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справу № 912/2385/18 (за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до ТОВ «Укртранссервіс-груп», Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90 577,26 грн) передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки, як у справі № 925/1095/18, так і у справі № 912/2385/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, Суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 925/1095/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Керуючись статтями 228, 229, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 925/1095/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Багай

Н. О. Волковицька