ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Справа № 906/920/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

прокурор Лис Н.В.,

позивача 1 не з`явився,

позивача 2 не з`явився,

позивач 3 ОСОБА_1 ,

відповідач 1 не з`явився,

відповідач 2 ОСОБА_2 ,

відповідач 3 не з`явився,

позивач 4 не з`явився,

позивач 3 ОСОБА_3

за апеляційною скаргою Заступника прокурора Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області, від 14.12.17р. у справі № 906/920/16

за позовом Заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі:

1. Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області

2. Житомирської обласної державної адміністрації

3. Державного підприємства "Житомирське лісове господарство"

4. Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства

до Житомирської районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінвест"

до Кам`янської сільської ради Житомирського району

про визнання незаконними та скасування розпоряджень від 08.06.07р. № 544 та від 13.08.07р. № 791, визнання недійсним акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.07.07р., визнання незаконним та скасування рішення від 20.09.07р. №1

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Житомирської області звернувся в Господарський суд Житомирської області в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, Житомирської обласної державної адміністрації, Державного підприємства "Житомирське лісове господарство", Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства з позовом до Житомирської районної державної адміністрації, Кам`янської сільської ради Житомирського району та ТОВ "Домінвест" з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:

визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 08.06.2007 №544 «Про створення державної приймальної комісії» та першого заступника голови Житомирської районної державної адміністрації від 13.08.2007 № 791 «Про затвердження актів державної приймальної комісії»;

визнати недійсним акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича" від 27.07.2007;

визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Кам`янської сільської ради Житомирського району від 20.09.2007 № 147 «Про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно»;

визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району від 19.04.2007 № 64 «Про надання погодження на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу».

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 10 листопада 2016 року на підставі п. 1 ч. першої ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у редакції, чинній на момент постановлення ухвали, припинив провадження у справі. Суд дійшов висновку, що спір у цій справі не підлягає вирішенню в господарських судах, а за предметом та суб`єктним складом підвідомчий адміністративним судам.

Рівненський апеляційний господарський суд постановою від 14 грудня 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 01 березня 2017 року, скасував ухвалу про припинення провадження у справі, а справу передав на розгляд Господарському суду Житомирської області. Суди дійшли висновку, що спір у цій справі підлягає вирішенню в господарських судах.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.12.2017р. у справі № 906/920/16 в позові відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що Житомирською райдержадміністрацією перевищено надані їй повноваження, а тому, оскаржувані розпорядження є протиправними. При цьому суд першої інстанції, встановивши пропуск прокурором позовної давності, відмовив у позові з цих підстав.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, заступник прокурора Житомирської області звернувся в Рівненський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду Житомирської області від 14.12.2017р. у справі № 906/920/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтував тим, що заступником прокурора області поданий позов у даній справі в порядку господарського судочинства на захист інтересів держави в межах строків, визначених ст..261 ЦК України. Про обставини викладені в позовній заяві стало відомо лише за результатами проведення експертиз у кримінальному провадженні, а також постановлення відповідної ухвали судом.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07 червня 2018 року у справі № 906/920/16 рішення Господарського суду Житомирської області від 14 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким:

- закрито провадження у справі (п. 1 ч. першої ст. 231 ГПК України) в частині позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі: Управління до Райдержадміністраціїпро визнання незаконними та скасування розпоряджень № 544, 791, визнання Акта недійсним; Управління до Сільради про визнання незаконними та скасування рішення № 147; Інспекції, Облдержадміністрації, ДП «Житомирське лісове господарство», Управління до Райдержадміністрації, Сільради, ТОВ «Домінвест» про визнання незаконним та скасування рішення № 64.

Суд зазначив, що спір у цих частинах не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а належить розглядати в судах адміністративної юрисдикції.

- залишив позов без розгляду в частині позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Інспекції, Облдержадміністрації, ДП «Житомирське лісове господарство» до Райдержадміністрації, Сільради, ТОВ «Домінвест» про визнання незаконними та скасування розпоряджень № 544, 791, рішення № 147, визнання Акта недійсним.

Зазначив, що у провадженні іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме справа Житомирського окружного адміністративного суду № 806/3374/14;

- відмовив у позові в частині позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Управління до ТОВ «Домінвест» про визнання незаконними та скасування розпоряджень № 544, 791, рішення № 147, визнання Акта недійсним з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.03.19 р. у справі № 906/920/16 Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.18 р. скасовано. Справу № 906/920/16 направлено для продовження розгляду до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Верховний суд вказав, що постанова апеляційного господарського суду не містить доводів, з якими суд апеляційної інстанції під час скасування рішення не погодився. У постанові також не наведено мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи.

Зокрема, суд апеляційної інстанції не надав правової оцінки твердженню прокурора про незаконне зведення ТОВ «Домінвест» капітальних споруд на землях лісового фонду, обмежившись загальним висновком про необґрунтованість позовних вимог до товариства та припустившись порушень правил щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, висновки апеляційного суду в частині відмови в позові без установлення всіх фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, є передчасними.

Касаційний суд зазначив, що пред`явлений позов фактично стосується оспорювання прокурором права власності ТОВ «Домінвест» на об`єкти нерухомого майна. Цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин і не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що позовні вимоги у цій справі мають розглядатися в одному провадженні, оскільки, вони нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших.

З урахуванням наведених норм та виходячи з характеру спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду вважала, що спір є приватноправовим та має вирішуватися за правилами господарського судочинства, і відповідно висновки апеляційного господарського суду є необґрунтованими.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Домінвест» заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Відповідач, зокрема, зазначив, що прокурор звертаючись в суд з даним позовом, не обгрунтував у позовній заяві факт порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

ТОВ «Домінвест» вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову, однак це рішення мало бути обгрунтовано іншими підставами, аніж зазначені у мотивувальній частині рішення від 14.12.17 р. по даній справі.

У письмових поясненнях, прокурор зазначив, що він у позовній заяві чітко вказав, чому звернувся до суду із позовом, наведено підстави для представництва інтересів держави в особі позивачів у зв`язку із невжиттям ними заходів, спрямованих на усунення порушення вимог законодавства через бездіяльність або відсутність відповідних повноважень; вказав у чому саме полягає порушення прав та інтересів позивачів.

Стверджує, що неправомірні дії райдержадміністрації завдали шкоди інтересам державного підприємства, унеможливлено здійснення його статутної діяльності на землях лісового фонду площею 1,9 га відповідно до цільового призначення земельних ділянок, які надані ТОВ «Домінвест».

Прокурор вважає, що прийняття розпоряджень Житомирською районною державною адміністрацією призвело до порушення інтересів Житомирської обласної державної адміністрації, до повноважень якої відповідно до законодавства належало прийняття оспорюваних розпоряджень.

В судове засідання представники позивача 1, позивача 2, позивача 4, відповідача 1, відповідача 3 не з`явивлись. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника сторін, оскільки останні не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити та змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

11.04.03 р. між Житомирською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ "Домінвест" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі під №1281.

Умовами договору передбачено, що Орендодавець передає на підставі розпорядження Житомирської районної державної адміністрації №70 від 27.02.2003 року, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться на території Кам"янської сільської ради Житомирського району Житомирської області (за межами населеного пункту) для потреб культурно-оздоровчих, спортивних, туристичних цілей та розміщення пасіки (п. 1.1.договору). Категорія земельної ділянки: землі рекреаційного призначення(п. 1.3 договору). Загальна площа земельної ділянки 0,50 гектара (п.1.4 договору).

20.09.05 р. між Житомирською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ "Домінвест" (Орендар) укладено договір оренди землі.

Згідно п.1. договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку лісового фонду, яка знаходиться за адресою: 29-й квартал Богунського лісництва Житомирського району Житомирської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,4 га. Земельна ділянка передається в оренду разом з лісом(п.2, 4 договору). Згідно п.8 договір укладено на 25 років. Земельна ділянка передається в оренду для оздоровчих цілей та розміщенням пасіки. Цільове призначення земельної ділянки: оздоровче призначення. Умови збереження стану об`єкта оренди - використання земельної ділянки за цільовим призначенням(п.п. 15-17 договору) (а.с.166-17, т.1).

Рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області №64 від 19.04.2007 надано погодження на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича» за адресою: 29 квартал Богунського лісництва, Житомирського району та області (а.с. 83, т.1).

04.06.2007 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської районної державної адміністрації надано ТОВ «Домінвест» дозвіл на виконання будівельних робіт №24-07, а саме: будівництва спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича» на території Кам`янської сільської ради (а.с. 68, т.2).

Розпорядженням голови Житомирської РДА від 08.06.2007 №544 створено державну приймальну комісію з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича», с.Кам`янка, 29 квартал Богунського лісництва (а.с. 91, т.1).

Актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 27.07.2007 року прийнято в експлуатацію cпортивно-оздоровчий комплекс «У Петровича»(а.с. 93-98, т.1).

Розпорядженням голови Житомирської РДА від 13.08.2007 №791 затверджено поданий акт державної приймальної комісії від 27 липня 2007 року про прийняття в експлуатацію спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича», збудованого замовником ТОВ "Домінвест" за робочим проектом, площею забудови 405,25 кв.м., потужністю 50 чоловік в зміну та вартістю введених фондів 444,3 тис. грн. в с.Кам`янка, 29 квартал Богунського лісництва (а.с. 92, т.1).

ТОВ "Домінвест" звернулось з заявою до Кам`янської сільської ради про надання дозволу на оформлення права власності на спортивно-оздоровчий комплекс "У Петровича"(а.с. 55, т.1).

20.09.2007 року виконавчий комітет Кам`янської сільської ради ухвалив рішення №147, яким надано погодження директору ТОВ "Домінвест" ОСОБА_4 на виготовлення свідоцтва про право власності на спортивно-оздоровчий комплекс «У Петровича» та рекомендовано заявнику звернутись в Житомирське обласне бюро технічної інвентаризації для виготовлення свідоцтва про право власності (а.с.85 т.1).

17.06.2009 Державному підприємству «Житомирське лісове господарство», Богунське лісництво Житомирського обласного управління лісового господарства на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №354 від 12.05.2006 виданий державний акт серія ЯЯ №078276 на право постійного користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 , площею 374,0825 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області для ведення лісового господарства (а.с. 148, т.1).

23.11.2012 Прокурор Житомирського району в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській одласті, Державного підприємства "Житомирське лісове господарство", Житомирської обласної державної адміністрації звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської районної державної адміністрації, Кам`янської сільської ради Житомирського району, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ТОВ "Домінвест" про визнання протиправними та скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 08.06.2007 №544 «Про створення державної приймальної комісії»; розпорядження першого заступника голови Житомирської районної державної адміністрації від 13.08.2007 № 791 «Про затвердження актів державної приймальної комісії»; акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу від 27.07.2007; рішення виконкому Кам`янської сільської ради Житомирського району від 20.09.2007 № 147 «Про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно» (т. 2 а.с. 109-116). За змістом позовної заяви підставою звернення з позовом є прийняття Житомирською РДА розпоряджень з перевищенням наданих їй повноважень. У зв`язку з наведеним просить скасувати акт державної приймальної комісії про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Також вказує про порушення виконкомом Кам`янської сільської ради вимог законодавства при прийнятті рішення № 147 від 20.09.2007, яким надано погодження ТОВ "Домінвест" на виготовлення свідоцтва про право власності на спортивно-оздоровчий комплекс, оскільки останнє прийняте на підставі незаконного акта державної комісії. При цьому прокурор вказує, що рішення № 147 від 20.09.2007 прийнято на підставі рішення виконкому Кам`янської сілької ради № 64, яке згідно проведеної прокуратурою перевірки, не приймалося взагалі. Прокурор у позовній заяві зазначає, що про вищевказані порушення йому стало відомо після проведення перевірки у листопаді 2012р., у зв`язку з чим просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити його.

З копії свідоцтв від 09.09.2013, 14.09.2013р. про право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: будівля літньої кухні, адмінбудівля, погріб, будівля малої колиби, будівля туалету, будівля очистки води, будівля ідальні, будинок відпочинку 4, будинок відпочинку 3, будинок відпочинку 5, будинок АДРЕСА_1 15, будинок АДРЕСА_2 , будинок АДРЕСА_3 , будинок АДРЕСА_4 , будинок АДРЕСА_5 , що знаходяться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Кам"янська сільська рада, Богунське лісництво, квартал 29 вбачається, що власником, даних об`єктів є Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінвест» (а.с. 255-286 т.1).

Прокуратурою Житомирського району із залученням контролюючих органів у 2012 році проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства Житомирською райдержадміністрацією при прийнятті розпорядження від 13.08.2007 №791 «Про затвердження актів державної приймальної комісії», розпорядження від 08.06.2007 №544 «Про створення державної приймальної комісії» та рішення виконкому Кам`янської сільради від 20.09.2007 №147 «Про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно».

В ході проведення перевірки встановлено, що розпорядження про утворення державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича» та розпорядження про затвердження акту державної приймальної комісії мало прийматись Житомирською облдержадміністрацією, оскільки у Житомирської райдержадміністрації відсутні повноваження щодо прийняття вищевказаних розпоряджень.

Крім того, зазначено, що оскаржуване рішення Кам`янської сільської ради є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято на підставі акта державної комісії від 27 липня 2007 року, який затверджений спірним розпорядженням Житомирської райдержадміністрації від 13.08.2007 №791.

На підставі оспорюваних прокурором розпоряджень, рішень, акту у вересні 2013 р. за ТОВ «Домінвест» зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, шо розташовані за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, Сільрада, Богунське лісництво, 29й квартал.

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи №817/13-25/449/450/14-25 від 28.08.2014, яка виконана в рамках кримінального провадження №0001246 за фактом самоправних дій посадових осіб ТОВ «Домінвест» (а.с.171-222, т.1).

За змістом даного висновкуексперт припускає, що частина землекористування спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича» («Чудодієво») площею 30,4982 га. знаходиться на території Зорохівської сільської ради Черняхівського району та 1,9000 га. на території Кам`янської сільської ради Житомирського району. Можливо припустити, що спортивно-оздоровчий комплекс «У Петровича» є господарський об`єкт із закінченим циклом надання послуг, тобто працює, як єдине ціле. Оскільки неможливо встановити перелік будівель та споруд, які входили до складу закінченого будівництвом об`єкту - спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича» у 2007 році, то неможливо і встановити, чи розташований закінчений будівництвом об`єкт на території одного, чи двох районів. Відповісти на питання: «До чиїх повноважень відносилося питання введення у експлуатацію спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича» у 2007 році» не вбачається можливим, оскільки неможливо встановити перелік будівель і споруд, які входили до складу закінченого будівництвом об`єкту у 2007 році (а.с. 171-222, т.1).

Також, в матеріалах справи наявний висновки експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2/742/743/14-25 від 17.10.2014 р., яка призначена в рамках кримінального провадження №0001246 від 22.10.2012, за фактом самоправних дій посадових осіб ТОВ «Домінвест» (а.с. 223-254, т.1).

Надані висновки схожі з висновками, за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи №817/13-25/449/450/14-25 від 28.08.2014.

Предметом позову у даній справі є вимоги прокурора про визнання незаконними та скасування розпоряджень Райдержадміністрації, рішень виконавчого комітету Сільради, визнання недійсним акта, на підставі яких у вересні 2013 року за ТОВ «Домінвест» зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Сільрада, Богунське лісництво, 29-й квартал.

Щодо позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району від 19.04.2007 № 64 «Про надання погодження на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу» та рішення виконкому Кам`янської сільської ради Житомирського району від 20.09.2007 № 147 «Про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно», колегія суддів враховує наступне.

Статтею 9 Земельного кодексу України передбачено, що до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За приписами ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Підставами для визнання акта незаконним (недійсним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта незаконним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Крім того, згідно ст. 24 ЗУ «Про планування і забудову території», дозвіл на будівництво надається на підставі комплексного висновку щодо відповідності запропонованого будівництва містобудівній документації, державним будівельним нормам, місцевим правилам забудови. Комплексний висновок і проект рішення про дозвіл на будівництво готуються спеціально уповноваженим органом з питань містобудування.

В матеріалах справи відсутній комплексний висновок, ТОВ "Домінвест" отримання його не підтверджено належними доказами.

Згідно відповіді голови Житомирської РДА від 19.11.2012 № 18-5/2382 (т. 1 а.с.76) комплексний висновок щодо відповідності запропонованого будівництва містобудівній документації, державним будівельним нормам, місцевим правилам забудови ТОВ "Домінвест" не надавався.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, викладеними в апеляційній скарзі про те, що оскаржувані рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району від 19.04.2007 № 64 та від 20.09.2007 № 147 прийняті головою Кам`янської сільської ради прийняті з порушенням норм чинного законодавства України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 366 КК України установлено, що головою Кам`янської сільської ради Житомирського району ОСОБА_5 . підроблено рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради № 64 від 20.09.07 р. про надання погодження на будівництва та рішення сільської ради № 147 від 20.08.07 р. про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно комплекс «У Петровича».

Ухвалою Житомирського районного суду від 25.12.15 р., яка набрала законної сили, встановлено, що голова Кам`янської сільської ради ОСОБА_5 , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, порушуючи вимоги ст.ст. 31, 42 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", заяву ТОВ "Домінвест" про погодження будівництва спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича" на розгляд виконавчого комітету сільської ради не виніс. Натомість 19.04.2007 року одноособово склав неправдивий офіційний документ - рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради № 64, до якого вніс неправдиві відомості, які за своїм змістом повністю не відповідають дійсності про розгляд та прийняття рішення на засіданні виконкому сільської ради про надання погодження на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича". В подальшому завірив вказаний документ гербовою печаткою Камянської сільської ради і власним підписом, таким чином вчинивши службове підроблення.

Крім того, в ухвалі від 25.12.15 р. судом встановлено, що голова Кам`янської сільської ради ОСОБА_5 , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно порушив вимоги ст.ст. 31, 42 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", достовірно знаючи, що рішення виконавчого комітету Камянської сільської ради "Про надання погодження на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича" № 64 від 19.04.2007 року підроблене, заяву ТОВ "Домінвест" про погодження права власності на це майно на розгляд виконавчого комітету сільської ради не виніс. Натомість, одноособово 20.09.2007 року, повторно склав неправдивий офіційний документ рішення виконавчого комітету Камянської сільської ради № 147, до якого вніс неправдиві відомості, які за своїм змістом повністю не відповідають дійсності про розгляд та прийняття рішення на засіданні виконкому сільської ради і надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно. В цей же день завірив вказаний документ гербовою печаткою Камянської сільської ради і власним підписом, таким чином повторно вчинив службове підроблення.

Житомирський районний суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинив складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, однак, звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Тобто, факт підробки головою сільської ради ОСОБА_5 рішень виконавчого комітету про надання погодження на будівництво та про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно комплекс «У Петровича», встановлено Житомирським районним судом та в силу ч. 6 ст. 75 ГПК України має преюдиційне значення, а тому, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що в порушення чинного законодавства України, що діяло на час проведення будівництво та введення його в експлуатацію, дозвіл на проведення будівництва сільською радою та погодження на виготовлення свідоцтва винесено всупереч вимогам діючого законодавства, що є підставою для визнання їх незаконними та скасування.

Разом з тим, відповідачами заявлені клопотання про застосування строку позовної давності у справі № 906/920/16.

З матеріалів справи вбачається, що Житомирське обласне управління лісового та мисливського господарства та ДП "Житомирське лісове господарство" заперечили щодо застосування строку позовної давності, вказавши на те, що про порушене право підприємство дізнались з позовної заяви прокурора.

За змістом положень статті 2 ГПК України (у редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом) господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 цього Кодексу).

Тобто, позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Визначення початку відліку позовної давності міститься в статті 261 ЦК України, відповідно до частини першої якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

На позови прокурорів поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності терміном три роки, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Велика палата у справі № 372/1036/15-ц вказала, що висновок суду про те, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів довідалася або могла довідатися про порушення прав та законних інтересів. При визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Досліджуючи безпосередньо обізнаність особи про порушення її права та об`єктивну можливість цій особи знати про обставини порушення її права, суд зазначає наступне.

Прокурор у даній справі звернувся до суду в інтересах держави в Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, Житомирської обласної державної адміністрації, Державного підприємства "Житомирське лісове господарство", Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства. Позовна заява датована 14.09.1016р.

Разом з тим, прокурорм самостійно зазначено, що про порушення він дізнався після проведенення перевірки у листопаді 2012р. При цьому прокурор зазначає, що у нього не було достатньо доказів для звернення до суду, такі докази він здобув лише в ході розслідування у кримінальному провадженні , відомості щодо якого були внесені до Єдиного реєстру досудових рохслідувань № 0001246 від 22.10.12р.

Разом з тим твердження прокурора спростовуються зверненням до Житомирського окружного адміністративного суду ще 23.11.2012 з позовом до Житомирської районної державної адміністрації, Кам`янської сільської ради Житомирського району, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ТОВ "Домінвест" про визнання протиправними та скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 08.06.2007 №544 «Про створення державної приймальної комісії»; розпорядження першого заступника голови Житомирської районної державної адміністрації від 13.08.2007 № 791 «Про затвердження актів державної приймальної комісії»; акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу від 27.07.2007; рішення виконкому Кам`янської сільської ради Житомирського району від 20.09.2007 № 147 «Про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно» (т. 2 а.с. 109-116). При цьому предмет позову, його обгрунтування та підстави є аналогічними. Як вже зазналося в описовій частині, прокурор при зверненні до адміністративного суду просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та обчислювати їх з часу проведення перевірки - листопад 2012р., у зв`язку з чим прокурору, як і особам в інтересах яких він звертався до суду ще в листопаді 2012 року було відомо про порушення вимог закону при прийнятті рішення виконкому Кам`янської сільської ради Житомирського району від 20.09.2007 № 147 «Про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно». Щодо рішення № 64 від 19.04.2007, то в позовній заяві до адміністративного суду прокурор вказує, що рішення № 147 від 20.09.2007 прийнято на підставі рішення виконкому Кам`янської сілької ради № 64, яке згідно проведеної прокуратурою перевірки, не приймалося взагалі, що підтверджується листом Кам`янської сільської ради від 09.11.2012 № 504 та протоколом засідання виконкому сільської ради від 19.04.2007 № 4.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

А тому станом на листопад 2012 року прокурору та особам, в інтересах яких він заявив позов, було достеменно відомо про порушення вимог закону при прийнятті оскаржуваних рішень виконкомом Кам`янської сільської ради, що дало підстави прокурору звернутися до суду адміністративної юрисдикції з аналогічним позовом, у зв`язку з чим колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що звертаючись до господарського суду з даним позовом 14.09.2016, прокурором пропущено строк позовної давності, наслідком чого є відмова у позові.

Крім того, апеляційний суд враховує, що прокуратурою у 2012 р. було проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства, за наслідками проведення якої стало відомо, що оскаржувані рішення Кам`янської ради № 64, 147 не приймались.

А відтак, незаперечним є той факт, що незаконність оскаржуваних рішень була відома органам державної влади ще у 2012 р., однак, представниками держави не було вчинено жодних дій для відновлення інтересів держави.

Доказів неможливості дізнатися органами, уповноваженими державою, про недійсність спірних рішень до 15.09.16 р. прокурором не надано, а судом не здобуто.

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Оскільки, встановлено, що надання погоджень на будівництво та виготовлення свідоцтва на право власності на збудований об`єкт, видано з порушенням норм чинного законодавства, що є підставою для їх скасування, водночас сплив строку позовної давності за вимогою прокурора є підставою для відмови в позові в частині визнання незаконним та скасування рішень виконкому Кам`янської сільської ради Житомирського району від 20.09.2007 № 147 «Про надання погодження на виготовлення свідоцтва про право власності на майно»; № 64 від 19.04.2007 р. «Про надання погодження на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу».

В обгрунтування позовних вимог в частині визнання незаконними та скасувати розпоряджень голови Житомирської районної державної адміністрації від 08.06.2007 №544 «Про створення державної приймальної комісії» та першого заступника голови Житомирської районної державної адміністрації від 13.08.2007 № 791 «Про затвердження актів державної приймальної комісії», прокурор зазначив, що спортивно-оздоровчий комплекс «У Петровича» являє собою єдиний цілісний майновий комплекс, який розташований на території двох районів (Черняхівського та Житомирського), а тому, оскаржувані розпорядження прийняті поза межами наданих райдержадміністрації повноважень та належать до повноважень облдержадміністрації.

Закон України "Про оренду державного та комунального майна" визначає цілісний майновий комплекс (ЦМК) як господарський об`єкт із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. Також згідно пункту 3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, ЦМК це об`єкти, сукупність активів яких дає змогу провадити певну господарську діяльність.

Відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243 (чинного на момент прийняття розпоряджень), у разі коли закінчений будівництвом об`єкт розташовано на території двох і більше районів як єдине ціле, державну приймальну комісію утворює відповідно Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міська держадміністрація.

Відповідно до ч. 3 ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Як встановлено ч.2 ст.6 вказаного Закону, розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Частиною 2 статті 7 зазначеного Закону встановлено, що місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим - також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень.

Як вже зазначалось, розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 08.06.2007 №544 утворено державну приймальну комісію з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича", що знаходиться у 29 кварталі Богунського лісництва на території Кам`янської сільради Житомирського району.

Актом державної приймальної комісії від 27.07.07 р. прийнято в експлуатацію закінчене будівництво об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича", який затверджено розпорядженням першого заступника голови Житомирської районної державної адміністрації №791від 13.08.2007р.

Розпорядженням голови Черняхівської райдержадміністрації від 15.02.2007р. №65 утворено державну приймальну комісію з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича", що знаходиться у с.Вишпіль Черняхівського району Житомирської області.

Актом державної приймальної комісії від 10.08.2007 р. прийнято в експлуатацію закінчене будівництвом об`єкт - спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича", який затверджено розпорядженням голови Черняхівської районної державної адміністрації №298 від 15.08.2007 р.

Як вбачається, з матеріалів інвентаризаційної справи оздоровчий комплекс складається з наступних об`єктів, які введені в експлуатацію у 2007 році: літ.А - їдальня, літ.Б, В, Д, X, III - будинки відпочинку, літ.Г - літня кухня, літ.Е - мала колиба, літ.Ж - велика колиба, літ.З - банний комплекс, літ.К, очисні споруди, літ.Л - дровідник, літ.М - будинок охорони, літ.П - погріб, літ.Р - нижня стріл. Споруда, літ.С - верхня стріл.споруда, літ.Т - траншея, літ.У, У' - туалети, літ.Ф - конюшня.

З акту обстеження від 09.11.2012 р., складеним спеціалістами Житомирського ОМБТІ, Держсільгоспінспекції у Житомирській області, державними інспекторами охорони навколишнього природного середовища у Житомирській області вбачається, що будівлі, які відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи позначені літерами А, Б, В, Д, X, Ш, Г, Е, П розташовані на території Житомирського району, а літерами Ж, З, К, Л, М, Р, С, Т, У, У', Ф - на території Черняхівського району.

Разом з тим, Житомирським відділенням КНДІСЕ проведено комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, за наслідками якої складений висновок № 817/13-25/449/450/14-25 від 28.08.14 р.

Висновком встановлено, що можливо припустити, що спортивно-оздоровчий комплекс «У «Петровича» є господарський об`єкт із закінченим циклом надання послуг, тобто працює, як єдине ціле. Оскільки, неможливо встановити перелік будівель та споруд, які входили до складу закінченого будівництвом об`єкту спортивно-оздоровчий комплекс «У Петровича» у 2007 р., то неможливо і встановити, чи розташований закінчений будівництвом об`єкт на території одного, чи двох районів. Відповісти на питання: на питання: «До чиїх повноважень відносилось питання введення у експлуатацію спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича у 2007 році?» не вбачається можливості.

Аналогічний висновок закріплений у висновку експерта Житомирського відділення КНДІСЕ за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельної експертизи № 2/742/743/14-25 від 17.10.14 р.

З аналізу вищевказаних висновків, вбачається, що висновки експертів містять лише припущення, що вказаний оздоровчий комплекс є цілісним майновим комплексом. При цьому, експерт зазначив, що неможливо встановити, чи на час будівництва та введення в експлуатацію об`єктів, вони були розташовані на території одного, чи двох районів, оскільки неможливо встановити перелік будівель, що існували станом на 2007р.

Разом з тим колегія зазначає, що у відповідності до до Державних-будівельних норм (ДБН А.2.2-3 -2012) комплекс - це сукупність будівель, споруд об`єднаних не тільки цільовим призначенням, а зведення яких здійснювалось за єдиною проектною документацією. Як вбачається з відповіді від 19.12.2013 № 53/2013 ПП "Здобуток-ІІ" (т.1 а.с. 69), про неможливість надання проектної документації по об`єкту "Будівництво будівель спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича", с. Кам`янка, 29 квартал Богунського лісництва договір 14/2003 та проектну документацію по об`єкту "Будівництво будівель спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича", АДРЕСА_6 , с. Вишпіль договір 67/2005, проектна документація виготовлялася на кожне будівництво окремо.

Той факт, що проектувальником об`єктів нерухомості розташованих на території Черняхівського району Житомирської області є той самий головний інженер проекту Приватного підприємства "Здобуток-П" ОСОБА_6 не підтверджує того, що проект бази відпочинку створювався як єдиний цілий майновий комплекс.

Також окремо оформлялися дозвільні документи, відповідно Кам`янською сільською радою та Зорохівською сільською радою. На підставі рішення виконкому Зорохівської сілької ради № 63 від 10.08.2007 виготовлено свідоцтво на право власності на спортивний оздоровчий комплекс (а.с. 57 т. 1). Реєстрація права власності за ТОВ "Домінвест" на будівлі і споруди, що знаходяться на 29 кварталі Богунського лісництва, відбулася у 2013р., про що свідчать свідоцтва на право власності на кожну окрему будівлю та витяг з Державного реєстру речових прав (т. 1 а.с. 255-286).

Крім того, договір про постачання електроенергії, укладений між ТОВ «Домінвест» та ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» № 124 від 05.11.06 р. також не є належним доказом на підтвердження того, що на час винесення оскаржуваних актів, спортивно-оздоровчий комплекс "У Петровича" був збудований, як цілісний майновий комплекс.

У відповідності до ст. 76,77 ГПК України, доказуванню підлягають обставини, які підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А відтак і докази, які містять припущення не можуть бути покладені в основу висновків, зроблених судом.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість твердження прокурора щодо можливості кваліфікувати даний об`єкт як цілісний майновтий комплекс, у зв`язку з чим повноваження щодо прийняття рішень про введення об`єкта в експлуатацію є виключними повноваженнями Житомирської обласної адміністрації.

Проте, судом першої інстанції надано неправильну юридичну оцінку вказаним фактам, що призвело до помилкового висновку про перевищення Житомирською РДА повноважень при прийнятті розпорядження № 544 від 08.06.2007 Про утворення державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - спортивно-оздоровчого комплексу "У Петровича" та № 791 від 13.08.2007 Про затвердження акту державної приймальної комісії.

Також при розгляді даної справи суд враховує, що звертаючись із позовом у цій справі, прокурор перш за все оспорює законність дій Житомирської районної державної адміністрації з підстави неповноважності даного органу вчиняти визначені дії, тобто спір по суті виник між державними органами та стосується розподілу/розмежування повноважень між державними органами, а також порушення Кам`янською сільською радою вимог закону щодо надання погодження на будівництво та виготовлення свідоцтва на право власності, однак не враховує при цьому право власника майна, яке набуте на підставі рішень відповідних органів, правомірність яких оспорюється .

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення ЄСПЛ у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

У справі, що розглядається, прийняття органами державної влади та місцевого самоврядування оспорюваних рішень є одним з етапів процедури будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, кінцевою метою якої стало отримання товариством нерухомості у власність. Пред`явлений позов фактично стосується оспорювання прокурором права власності ТОВ «Домінвест» на об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частини 1-5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, вважатиметься порушенням статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, якою необхідно досягти, та засобами, які застосовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчиненні з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та відповідно відбулось порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Оскільки, у разі задоволення позовних вимог, ТОВ «Домінвест» буде позбавлений права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчиненні з боку публічного органу, в такому випадку має місце непропорційне втручання у право власника на мирне володіння своїм майном та відповідно відбудеться порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Суд вважає, що задоволення позовної вимоги за наведених вище обставин та відсутності заперечень щодо прийняття та дійсності оскаржуваних актів з боку Житомирської облдержадміністрації - становило б таке непропорційне втручання у мирне володіння та користування ТОВ «Домінвест» своїм майном.

Апеляційний суд перевірив відповідність втручання у мирне володіння відповідачем майном вимогам статті 1 Першого протоколу. Зокрема, встановлено наявність майна у розумінні положень Конвенції, факт втручання у право мирно володіти майном, підстави виправданості втручання, взято до уваги презумпцію правомірності набуття права власності та відсутність у матеріалах справи будь-яких належних і допустимих доказів незаконності набуття ТОВ "Домінвест" права власності на нерухоме майно.

У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку, що у прокурора відсутні підстави заявляти про порушення прав позивача та відсутні матеріально-правові підстави звертатись за захистом цього права шляхом визнання незаконними та скасування розпоряджень, рішень, визнання недійсним акту, на підставі яких у вересні 2013 року за ТОВ «Домінвест» зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Сільрада, Богунське лісництво, 29-й квартал.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним акта Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 27.07.2007 року, яким прийнято в експлуатацію cпортивно-оздоровчий комплекс «У Петровича», апеляційний суд враховує наступне.

Актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 27.07.2007 року прийнято в експлуатацію cпортивно-оздоровчий комплекс «У Петровича» (а.с. 93-98, т.1).

Розпорядженням голови Житомирської РДА від 13.08.2007 №791 затверджено поданий акт державної приймальної комісії від 27 липня 2007 року про прийняття в експлуатацію спортивно-оздоровчого комплексу «У Петровича», збудованого замовником ТОВ "Домінвест" за робочим проектом, площею забудови 405,25 кв.м., потужністю 50 чоловік в зміну та вартістю введених фондів 444,3 тис. грн. в с.Кам`янка, 29 квартал Богунського лісництва (а.с. 92, т.1).

Колегія суддів звертає увагу на те, що акт про прийняття в експлуатацію затверджується державною приймальної комісії, а тому, тільки з моменту реєстрації, затверджений акт породжує певні права та обов`язки та надає право на здійснення подальшого оформлення документації на введений об`єкт.

Сам по собі акт про прийняття в експлуатацію не породжує виникнення будь-яких прав, не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється.

А тому, колегія суддів звертає увагу на те, що акт про прийняття об`єкта в експлуатацію не є юридичною формою рішень державних органів, тобто не є офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин та не має обов`язкового характеру для суб`єктів цих відносин, тобто не є нормативним актом державного органу.

Враховуючи, що акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 27.07.2007 року не є актом нормативного характеру, який породжує певні правові наслідки, що в свою чергу робить неможливим його оскарження в судовому порядку, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання такого акта недійсним задоволенню не підлягають.

Щодо доводів ТОВ «Домінвест», викладених у відзиві на апеляційну скаргу про те, що позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, оскільки подаючи позов прокурор не обгрунтував у позовній заяві факт порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При цьому ч. 5 ст. 55 ГПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який як однієї із засад правосуддя, передбачений пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор обґрунтовує порушення інтересів держави таким чином, що позивачем не вживались заходи, спрямовані на усунення порушень вимог земельного та містобудівного законодавства при будівництві та введенні в експлуатацію комплексу, який належить відповідачу.

Прокурор стверджує, що для захисту прав та інтересів держави є підстави згідно з нормами ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", що виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноважених суб`єктів владних повноважень (усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається).

Аналіз положень частин 3 - 5 статті 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17 та від 26.02.2019 у справі № 905/803/18).

У справі, що розглядається, звертаючись із позовною заявою в інтересах держави, прокурор зазначив про наявність підстав для представництва в суді прокурором інтересів держави в особі визначених ним органів. Оцінюючи обставини даної справи, колегія зазначає, що органи, в інтересах яких звернуся до суду прокурор, підтримують заявлений позов, водночас вони вважаються повідомленими про наяність актів, які оспорюються, ще з 2012 року (проведення перевірки, в ході якої надавалися відповіді, та звернення з аналогічним позовом до адміністративного суду), водночас жодних дій щодо звернення з відповідним позовом до господарського суду самостійно не вчиняли.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що подаючи позов у даній справі прокурор належним чином обгрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави, що спростовує заперечення сторони відповідача.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак, мотивувальна частина оскаржуваного рішення підлягає зміні.

Відповідно до ст.. 129 ГПК України, судові витрати слід залишити за прокурором.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області від 14.12.17р. у справі № 906/920/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Житомирської області від 14.12.17р. у справі № 906/920/16 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/920/16 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "04" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Юрчук М.І.