ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"17" жовтня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/729/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал", м. Тячів

до Фізичної особи - підприємця Закуреного Володимира Володимировича, м. Рахів про стягнення суми 364 800 грн. (з врахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Сінкіна Е.В.

представники:

Позивача - Сосула О.М., директор

Личко Л.М., адвокат, довіреність б/н від 15.07.2018 року

Відповідача - Стецяк Т.І., адвокат, ордер серії ЗР № 59678 від 15.12.2019 року

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал", м. Тячів заявлено позов до Фізичної особи - підприємця Закуреного Володимира Володимировича , м. Рахів про стягнення суми 169 800 грн. Клопотанням б/н від 25.09.2019 року позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача суму 364 800 грн.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 25.09.2019 року підготовче засідання у справі № 907/729/18 відкладено на 17.10.2019 року. У порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України витребувано від Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України наступну інформацію: вантажно - митні декларації за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року та з 21.01.2016 року по 21.03.2016 року, в графах 14 та 54 яких зазначено Закурений В.В. (код РНОКПП НОМЕР_1 ); договори або належно оформлені доручення, видані Закуреному В.В. декларантами, якими Закурений В.В. наділявся правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року та з 21.01.2016 року по 21.03.2016 року (зазначено в графі 44 вантажно - митної декларації); копію договору про співробітництво № 251 від 01.06.2015 року, укладеного між Чопською митницею Міндоходів (наразі Закарпатська митниця ДФС) та ТОВ "Термінал".

У підготовчому засіданні 17.10.2019 року представник відповідача подала заяву б/н, б/д (вх. № 02.3.1-07/14471/19 від 17.10.2019 року) про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду даної справи. Заяву обґрунтовує покликанням на наступні обставини. Зокрема, вказує, що одночасно з поданням позову у даній справі позивач подав до суду ще 2 аналогічні позови, за якими просив стягнути заборгованість за надані аналогічні послуги окремо за два місяці з 20.01.2016 року до 21.03.2016 року. Ці два позови під номерами справ № 907/728/18 та № 907/730/18, і були розподілені для розгляду судді Андрейчуку Л.В. Однак, ще під час підготовчого засідання у вказаних справах, позивач подав суду заяви про залишення його позовів без розгляду, з огляду на що такі ухвалами суду від 11.06.2019 року та від 26.06.2019 року залишені без розгляду. Наведені обставини, відповідач розцінює як такі, що свідчать про вибірковість правосуддя, яку має намір застосувати позивач, оскільки позивач маючи переконання у прихильності судді Пригари Л.І. щодо вирішення поданого ним позову, не захотів, щоб подані ним позови розглянув суддя Андрейчук Л.В. Вказану обставину позивач також вважає зловживанням процесуальними правами, як це встановлює ч. 2 ст. 43 ГПК України у випадку подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

На думку представника відповідача, як випливає зі змісту клопотання позивача від 04.07.2019 року, останній просить збільшити розмір позовних вимог шляхом розширення періоду нарахування суми заборгованості з 01.09.2014 року до 31.12.2014 року та з 21.01.2016 року до 21.03.2016 року. В клопотанні від 25.09.2019 року позивач вкотре збільшив позовні вимоги ще за період з 01.01.2015 року до 20.01.2016 року. В обох клопотаннях позивач стверджує, що дізнався про порушення свого права, яке він просить суд захистити, лише під час розгляду Господарським судом Закарпатської області справи № 907/102/18. Зокрема, позивач вказує, що під час розгляду цієї справи у 2018 році дізнався, що відповідач з вересня 2014 року оформляв митні декларації для ТОВ "Оптіма Хольц Лтд".

З покликанням на хід та результати розгляду справи № 907/102/18, представник відповідача, яка була представником сторони відповідача і у справі № 907/102/18, наголошує, що незрозумілим є факт витребування судом у даній справі від Закарпатської митниці ДФС вантажно - митних декларації, які суд у тому самому складі (головуюча суддя Пригара Л.І.) вже досліджував при вирішенні інших справ, зокрема, справи № 907/102/18, розгляд якої завершився укладенням мирової угоди.

Наведені обставини, на думку представника відповідача, мали стати підставою для заявлення суддею Пригарою Л.І. самовідводу від розгляду даної справи ще до задоволення клопотання позивача про витребування доказів та їх дослідження.

З покликанням на результати ще однієї господарської справи, а саме, № 907/462/15, відповідач стверджує, що Господарський суд Закарпатської області витребував від митниці вантажно - митні декларації за період з 01.09.2014 року до 15.05.2015 року. Позивачем у цій справі аналогічно було ТОВ "Термінал", а відповідачем - ТОВ "ЕВК", для якого, починаючи з 2012 року всі товари декларував саме Закурений В.В. Наразі ці вантажно - митні декларації, які для ТОВ "ЕВК" оформляв Закурений В.В. , знову витребувані судом в межах розгляду даної справи, і так само, як і у випадку з ТОВ "Оптіма-Хольц", і знову є засобом доказування факту надання позивачем, однак, вже не для ТОВ "ЕВК", а Закуреному В.В. , тих самих послуг, при тих самих митних оформленнях, за які суд стягнув гроші з ТОВ "ЕВК" рішенням від 18.06.2015 року у справі № 907/462/15. Вказане рішення господарського суду неодноразово переглядалося і в судах вищих інстанцій, і за нововиявленими обставинами. За нововиявленими обставинними це рішення переглядалося суддею Пригарою Л.І., яка відмовила у задоволенні заяви, однак, заново вивчав всі документи, в тому числі, митні декларації, оскільки вони були предметом перегляду.

Наведені обставини в сукупності відповідач вважає тими підставами, що мають бути підставою для відводу судді Пригари Л.І. від розгляду даної справи на підставі ч. 1 ст. 36 ГПК України, оскільки суддя Пригара Л.І. на підставі єдиних доказів позивача - аналогічних вантажно - митних декларацій вирішувала питання, що є предметом розгляду і у даній справі.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В даному випадку, аргументи представника відповідача, наведені в обґрунтування заявленого відводу судді Пригари Л.І. від розгляду даної справи, зводяться до незгоди відповідача із вчиненими суддею Пригарою Л.І. процесуальними діями щодо витребування доказів, так як суддя Пригара Л.І. вже здійснювала їх дослідження та оцінку в межах розгляду інших господарських справ. Разом з тим, відповідач має сумніви в неупередженості судді Пригари Л.І. при розгляді даної справи, які аргументує поданням позивачем заяв про залишення без розгляду аналогічних позовів, що перебували у провадженні судді Андрейчука Л.В.

На підставі ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті у відповідності до ст. 194 ГПК України є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При цьому, за положеннями ст. 209 ГПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази, які є у справі.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору (ст. 74 ГПК України).

Учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Однак, у разі неможливості самостійно надати суду докази, учасник справи має право звернутися до суду із клопотанням про їх витребування (ст. 80, 81 ГПК України).

Так, з метою визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, суд на стадії підготовчого провадження у даній справі з врахуванням положень ст. ст. 80, 81 ГПК України задоволив клопотання позивача про витребування доказів від Закарпатської митниці ДФС, оскільки у позивача відсутня можливість самостійного їх подання до матеріалів справи, а самі докази мають значення для правильного та об`єктивного вирішення спору.

Твердження представника відповідача про те, що суддя Пригара Л.І. при розгляді інших справ, що перебували в її провадженні вже досліджувала ті самі докази, які у даній справі були витребувані від Закарпатської митниці ДФС, здійснювала їх аналіз та оцінку, судом до уваги не приймаються, оскільки при розгляді справи суддя надіє оцінку доказам, які є у матеріалах справи, що розглядається і не може ґрунтувати своє рішення на матеріалах будь - якої іншої судової справи, навіть якщо така перебувала у його провадженні.

Виключенням із такої ситуації може бути тільки преюдиційність обставин, що встановлені рішенням суду у справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання за положеннями ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

Незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді може бути реалізована шляхом оскарження їх у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України, а саме, поданням апеляційної скарги на рішення суду.

Аргументи представника відповідача щодо "прихильності судді Пригари Л.І. до сторони позивача", тобто, упередженість при розгляді даної справи, судом до уваги не приймаються з огляду на наступне. В обґрунтування аргументів упередженості судді Пригари Л.І. при розгляду даної справи відповідач вказує на те, що позивач подав до суду декілька аналогічних позовів, однак, в ході їх розгляду, у тих справах, які перебували у провадженні судді Андрейчука Л.В., позивач подав заяви про залишення їх без розгляду, і не подав такої заяви у даній справі, яку розглядає суддя Пригара Л.І.

За положеннями ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Вчинення позивачем процесуальних дій щодо залишення без розгляду поданих ним позовів, які перебували в провадженні судді Андрейчука Л.В., є його власним волевиявленням, яке не залежить від волі головуючої у даній справі судді.

При цьому, як і дана справа № 907/729/18, так і справи № 907/728/18, 907/730/18, які перебували у провадженні судді Андрейчука Л.В., стосуються стягнення з Фізичної особи - підприємця Закуреного Володимира Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал" заборгованості за надані послуги місця доставки вантажів, але за різні періоди, що виключає можливість стверджувати про подання позивачем декількох аналогічних позовів та розцінювати такі дії як зловживання процесуальними правами.

Покликання представника відповідача на положення ст. 36 ГПК України, за якими, зокрема, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі, судом до уваги не приймаються, оскільки такі обставини при розгляді даної справи не мають місця. Суддя Пригара Л.І. розглядає дану справу на новому розгляді після скасування ухвали про закриття провадження у даній справі, яка постановлена іншим головуючим суддею, а саме, суддею Ремецькі О.Ф.; розглядає справу у суді першої інстанції.

Такими чином, наведені представником відповідача у заяві про відвід судді Пригари Л.І. аргументи не свідчать про наявність підстав, передбачених у ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а також не підтверджують заінтересованість у результаті розгляду справи, упередженість та необ`єктивність судді Пригари Л.І. при розгляді вказаної справи, у зв`язку з чим заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

В порядку ч. 5 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку надходження заяви про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 42, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Відвід судді Пригари Лесі Іванівни від розгляду справи № 907/729/18 вважати необґрунтованим.

2. Провадження у справі до вирішення питання про відвід - зупинити.

3. Звернутись до керівника апарату Господарського суду Закарпатської області з метою визначення автоматизованою системою документообігу суду складу суду для розгляду заяви про відвід судді Пригари Лесі Іванівни від розгляду справи № 907/729/18 в порядку статті 32 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

5. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено і підписано 30.10.2019 року.

Суддя Пригара Л.І.