СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. Справа № 922/2507/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Істоміна О.А., суддя Чернота Л.Ф.

секретар судового засідання Казакова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Гур`єв А.А., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ХВ №000355; довіреність б/н від 16.01.19

відповідача - не з`явився

розглянувши в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тара», м. Мелітополь, Запорізька область (вх.№ 2952 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 (суддя Шарко Л.В.) у справі № 922/2507/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тара», м. Мелітополь, Запорізька область

до Фізичної особи-підприємця Кузнецова Дмитра Олександровича, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область

про стягнення компенсації за порушення авторських прав в розмірі 40000, 00 грн., зобов`язання відповідача надати інформацію щодо третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара" та про канали їх розповсюдження та про стягнення з відповідача штрафу до Державного бюджету України в розмірі 4000, 00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 у справі № 922/2507/19 в задоволенні заяви відповідача про закриття провадження по справі - відмовлено. Призначено по справі експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора Бокаріуса, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

На вирішення експерта поставити наступні питання:

1) Який об`єкт інтелектуальної власності використано відповідачем і в чому саме полягало використання, якщо об`єкт авторського права (малюнок) і торговельної марка збігаються?

2) Встановити повний перелік суттєвих ознак твору образотворчого мистецтва - малюнку "ТАРА" та його художню сутність?

3) В чому саме полягало використання малюнку як твору образотворчого мистецтва у співвідношенні до його розміщення на товарі та упаковці?

4) Які суттєві ознаки малюнку, який розміщений як на товарі, так і на упаковці (використаною відповідачем), та порівняти їх із сукупністю суттєвих ознак твору образотворчого мистецтва (малюнку), графічного зображення зареєстрованого логотипу "ТАРА" (за зовнішнім виглядом, зовнішнім оформленням, кольором, формою, розміром тощо), що належить позивачу?

5) Чи співпали будь-які ознаки та чи є малюнки ідентичними або схожими, але не ідентичними?

6) Чи є позначення ("ТАРА"), нанесене на пакування та диск відповідача, тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України 206807?

Зобов`язано позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тара" здійснити оплату вартості експертиз. Остаточно питання про розподіл судових витрат буде вирішено при винесенні рішення з даного спору.

Зобов`язано сторін надати експерту на його вимогу через господарський суд для проведення експертизи необхідні матеріали.

Матеріали справи № 922/2507/18 ухвалено направити до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора Бокаріуса (адреса: вулиця Золочівська, 8а, Харків, Харківська, 61177), для проведення судової експертизи.

Запропоновано судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право, щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

Провадження у справі 922/2507/18 зупинено на час проведення судової експертизи.

Позивач з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 922/2507/18 скасувати, справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Апеляційна скарга обґрунтована наступними обставинами:

- позивач зазначає про відсутність необхідності використання спеціальних знань, оскільки вважає, що з матеріалів справи вбачається очевидна та беззаперечна тотожність малюнку «Тара», авторські права на який належить позивачу, та зображенням, що було використане відповідачем;

- на думку позивача, питання, вказані в оскаржуваній ухвалі, можуть бути досліджені під час судового розгляду справи по суті шляхом безпосереднього огляду письмових та речових доказів (зокрема четверте та п`яте питання), а висновок експерта не може бути абсолютним або загальнообов`язковим джерелом доказування у категорії справ щодо захисту інтелектуальної власності;

- позивач критично ставиться до переліку запитань, які судом поставлено на вирішення експерта (зокрема друге та шосте), оскільки вони сформульовані таким чином, що відповідь не буде містити інформацію стосовно обставин предмета доказування;

- позивач вважає, що поставлені судом питання (зокрема перше та третє) фактично перекладають на експерта питання правової кваліфікації об`єктивної сторони (діяння) цивільно-правового делікту, вчиненого відповідачем;

- позивач заперечує проти покладеного на ТОВ «Тара» обов`язку оплати послуг експерта та вважає його таким, що суперечить п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 у справі № 922/2507/18 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Білецька А.М., суддя Чернота Л.Ф., суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 17.10.2019 об 12:00 год.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився. Причини його неявки суду не відомі, про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 05.10.2019 відповідачу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019, у зв`язку з відпусткою судді Медуниці О.Є., у справі № 922/2507/18 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Білецька А.М., суддя Чернота Л.Ф., суддя Істоміна О.А.

Відповідно до пункту 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 17.10.2019 оголошено перерву до 29.10.2019.

Відповідач 29.10.2019 в призначене судове засідання не з`явився. Причини його неявки суду не відомі, про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуального строку, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" (в редакції Закону N 2147-VIII від 03.10.2017) визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

За приписами ч. 2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, призначення експертизи у справі є способом забезпечення доказів у справі, що здійснюється судом за заявою учасника справи.

Таким чином, судова експертиза призначається судом з метою забезпечення доказів у справі та у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позовних вимог у даній справі є вимога Товариство з обмеженою відповідальністю "Тара" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича суми компенсації за порушення авторських прав у розмірі подвоєної паушальної суми винагороди у розмірі 40000, 00 грн.; зобов`язання відповідача надати у письмовій формі інформацію, щодо третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара" та про канали їх розповсюдження; про стягнення штрафу у розмірі 4000, 00 грн. до Державного бюджету України, що становить 10 % суми, яка підлягає стягненню.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.12.2018, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача: 40 000 грн. компенсації за порушення авторських прав; 4 000 грн. штрафу до Державного бюджету України; витрати зі сплати судового збору 3 524 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. Зобов`язано відповідача надати у письмовій формі позивачу інформацію (документи) щодо третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара", та про канали їх розповсюдження. В іншій частині позову щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.07.2019 за касаційною скаргою Фізичної особи підприємця Кузнецова Дмитра Олександровича рішення господарського суду Харківської області від 06.12.2018, постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 зі справи №922/2507/18 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Місцевий господарський суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням рекомендацій викладених в постанові Верховного Суду від 08.07.2019 по даній справі, на виконання вимог постанови та для повного та об`єктивного розгляду справи, а також керуючись положеннями ст. 99 ГПК України, дійшов висновку, що в даному випадку існує потреба у спеціальних знаннях для підтвердження питань, пов`язаних із встановленням суттєвих ознак малюнку, який розміщений як на товарі, так і на упаковці (використаною відповідачем), та порівняння їх із сукупністю суттєвих ознак твору образотворчого мистецтва (малюнку), графічного зображення зареєстрованого логотипу "ТАРА" (за зовнішнім виглядом, зовнішнім оформленням, кольором, формою, розміром тощо), що належить позивачу. В зв`язку з чим суд першої інстанції вважав за необхідне призначити по справі судову експертизу, зупинити провадження по даній справи та направити матеріали справи до Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення судової експертизи.

З висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

В даному випадку позов обґрунтовано порушенням з боку відповідача майнових авторських прав, які належать позивачу на підставі договору про передачу виключних майнових авторських прав на твір від 03.02.2014 та свідоцтва на знак для товарів і послуг № 206807 від 25.12.2015, виданого Державною службою інтелектуальної власності України, виключних майнових авторських прав на твір образотворчого мистецтва (малюнок) логотип "ТАРА" та виключних майнових прав на торговельну марку "ТАРА", оскільки з боку відповідача мало місце розповсюдження (продажу) контрафактного диску зчеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА".

Так, скасовуючи рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 40 000 грн. компенсації за порушення авторських прав, та направляючи справу на новий розгляд до Господарського суду Харківської області, Верховний Суд в постанові від 08.07.2019 зазначив наступне:

"7.8. Для правильного вирішення даного судового спору попереднім судовим інстанціям серед іншого, слід було встановити:

- який об`єкт інтелектуальної власності використано відповідачем і в чому саме полягало використання, якщо об`єкт авторського права (малюнок) і торговельної марка збігаються;

- з`ясувати повний перелік суттєвих ознак твору образотворчого мистецтва - малюнку "ТАРА" та його художню сутність;

- визначити характер порушення;

- визначити розмір компенсації за порушення авторського права як специфічного способу захисту порушення авторського права.

7.9. Розміщення малюнку як об`єкту образотворчого мистецтва безпосередньо на будь-якій поверхні не є безумовним свідченням контрафактності самого об`єкта, на якому цей малюнок розміщений, оскільки саме функцією торговельної марки є відрізнення товарів та послуг одних осіб від товарів та послуг інших.

Як установлено судами попередніх інстанцій з обставин справи, відповідачем реалізовувався товар, який сам містив певний малюнок, схожий на той, що належить позивачу, так само схожий малюнок був розміщений і на упаковці товару.

Суди мали встановити та конкретизувати, в чому саме полягало використання малюнку як твору образотворчого мистецтва у співвідношенні до його розміщення на товарі та упаковці.

7.10. Суди мали встановити суттєві ознаки малюнку, який розміщений як на товарі, так і на упаковці (використаною відповідачем), та порівняти їх із сукупністю суттєвих ознак твору образотворчого мистецтва (малюнку), графічного зображення зареєстрованого логотипу "ТАРА" (за зовнішнім виглядом, зовнішнім оформленням, кольором, формою, розміром тощо), що належить позивачу.

7.11. За результатами порівняння слід було визначити, чи співпали будь-які ознаки та чи є малюнки ідентичними або схожими, але не ідентичними.

7.12. За необхідності питання, пов`язані із встановленням ідентичності або схожості до ступеня сплутування із спірним малюнком, можуть вирішуватися господарським судом шляхом призначення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

7.13. У матеріалах справи міститься лише акт огляду (порівняльного дослідження) від 31.07.2018 № 2 контрафактного диску зчеплення МТЗ-80 85-1601130, складений та підписаний директором ТОВ "Тара" Мартіросяном Е.Г. , начальником відділу технічного контролю ТОВ "Тара" Валенком Е.В., головним конструктором ТОВ "Тара" Філюком Г.Е., представниками за довіреністю Гур`євим А.А. та Юркевичем О.А. Інші докази, які б підтверджували або спростовували наявність чи відсутність суттєвих ознак твору образотворчого мистецтва (малюнка), відсутні.

7.14. Отже, висновки місцевого та апеляційного господарських судів щодо розповсюдження (продажу) відповідачем диску зчеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА" як контрафактного товару є передчасними, неконкретизованими і такими, що не ґрунтуються на наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказах».

Згідно ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Водночас, як зазначається в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України", експертиза призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому, складає невід`ємну частину судової процедури.

У відповідності до п. п. 5.1.-5.2. ІНСТРУКЦІЇ про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (ЗАТВЕРДЖЕНОЇ Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5)) основним завданням експертизи об`єктів інтелектуальної власності є визначення властивостей цих об`єктів, до яких належать об`єкти промислової власності, об`єкти авторського права і суміжних прав.

Згідно частини четвертої статті 99 ГПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Отже, призначення судом судової експертизи не суперечить чинному законодавству та відповідає вказівкам, що містяться в постанові Верховного Суду від 08.07.2019, оскільки судом першої інстанції на розгляд експертів поставлене питання, вирішення яких необхідне у даній справі для дослідження обставин, що входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, а тому доводи апеляційної скарги щодо переліку запитань, які судом поставлено на вирішення експерта, порушення порядку та підстав призначення судової експертизи відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю та безпідставністю. Разом з тим, позивач не спростовує необхідності з`ясування судом відповідних обставин справи для правильного вирішення даного спору, а з доводів апеляційної скарги не вбачається необґрунтованості зупинення провадження у справі через призначення судової експертизи чи не вмотивованості такого зупинення в ухвалі.

Колегія суддів, вважає необхідним наголосити на тому, що відповідно до частини 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, жодні докази не повинні мати для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Достатніми, відповідно до частин 1,2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні від 11 січня 2007 року у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» ЄСПЛ зазначив, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї вбачається, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням викладеного, з метою забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, дійшовши висновку про те, що для з`ясування обставин, про які містяться вказівки в постанові Верховного суду від 08.07.2019 у справі № 922/2507/18, необхідні спеціальні знання для підтвердження питань, пов`язаних із встановленням суттєвих ознак малюнку, який розміщений як на товарі, так і на упаковці (використаною відповідачем), та порівняння їх із сукупністю суттєвих ознак твору образотворчого мистецтва (малюнку), графічного зображення зареєстрованого логотипу "ТАРА" (за зовнішнім виглядом, зовнішнім оформленням, кольором, формою, розміром тощо), що належить позивачу, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд правомірно в даній справі призначив судову експертизу у сфері інтелектуальної власності.

Відтак висновки суду першої інстанції в частині правомірності зупинення провадження у справі з підстав призначення експертизи є цілком законними і обґрунтованими, оскільки процесуальні дії здійснено місцевим господарським судом у відповідності з нормами чинного законодавства, та не спростовані позивачем під час апеляційного провадження.

Колегія суддів відхиляє заперечення позивача щодо покладеного на ТОВ «Тара» обов`язку оплати послуг експерта, оскільки витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення експертизи. Після закінчення розгляду справи такі витрати підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Ухвалою від 21.08.2019 зобов`язано позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тара" здійснити оплату вартості експертиз. Разом з цим, остаточно питання про розподіл судових витрат буде вирішено при винесенні рішення з даного спору, що свідчить про законність оскаржуваної ухвали в зазначеній частині та безпідставність доводів позивача про порушення п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 у справі № 922/2507/18 прийнята при належному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні, в зв`язку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 99, ст.ст. 233, 234, 240, 269, 270, ч.ч. 1, 2 ст. 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тара», м. Мелітополь, Запорізька область на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 у справі № 922/2507/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 у справі № 922/2507/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.10.2019.

Головуючий суддя А.М. Білецька

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Л.Ф. Чернота