ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1281/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Жукова С.В., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання Озерчук М.М.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Лєнд"

на постанову Господарського суду Одеської області (суддя Г.А. Лепеха) від 04.06.2019

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду (головуючий - Л.В. Лавриненко, судді: О.Ю. Аленін, І.Г. Філінюк) від 31.07.2019 (в частині визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури)

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальності "Компанія "Нові технології - Україна"

про визнання банкрутом.

Учасники справи:

представник кредитора - не з`явився,

представник боржника - Стеценко Д.В., адвокат,

представник скаржника - не з`явився.

1. Короткий зміст вимог

1.1 07.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові технології - Україна" (далі - Боржник) подало заяву про порушення справи про банкрутство Боржника в порядку норм статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) та призначення ліквідатором Арбієва А.А.

1.2 Заява мотивована встановленням в ході досудової добровільної процедури ліквідації Боржника обставин неможливості самостійного погашення Боржником виявленої кредиторської заборгованості через недостатність у Боржника майна або будь-яких інших активів, через що ліквідатор Боржника, затвердивши проміжний ліквідаційний баланс, прийняв рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Боржника в порядку норм статті 95 Закону про банкрутство.

1.3 21.05.2019 Господарський суд Одеської області ухвалив відкрити провадження у справі про банкрутство Боржника в порядку норм статті 95 Закону про банкрутство та ввести мораторій на задоволення кредиторів тощо.

1.4 04.06.2019 ліквідатор Боржника подав заяву про визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Арбієва А.А.

1.5 Заява мотивована необхідністю врахувати додані до заяви про порушення справи про банкрутство Боржника документи.

2. Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій

2.1 04.06.2019 Господарський суд Одеської області ухвалив постанову (залишену без змін в частині визнання Боржника банкрутом постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.07.2019) про визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором Боржника голови ліквідаційної комісії Арбієва А.А. тощо.

2.2 Рішення судів мотивовані існуванням підстав для визнання Боржника банкрутом за особливостями, передбаченими нормами статті 95 Закону про банкрутство, через недостатність майна Боржника для задоволення наявних у нього боргів, а також дотриманням ліквідаційною комісією Боржника вимог частини 1 статті 95 Закону про банкрутство при зверненні із заявою про порушення провадження у цій справі, оскільки в досудовій процедурі ліквідації встановлена неможливість Боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

3. Встановлені судами обставини

3.1 04.03.2019 загальні збори Боржника прийняли рішення, оформлене протоколом загальних зборів Боржника № 010503, про припинення діяльності товариства Боржника в результаті ліквідації. Ліквідатором підприємства вирішено призначити Арбієва А. А.

05.05.2019 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань оприлюднено інформацію про рішення загальних зборів засновників Боржника про ліквідацію підприємства (порядковий номер публікації - 57).

Відповідно до наявного в матеріалах справи реєстру вимог кредиторів, складеного станом на 06.05.2019, загальний розмір кредиторських вимог до підприємства Боржника складає 4 929 140 грн. 30 коп., в тому числі:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГОС УА" м. Одеса - 3 448 000 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "УМБ ФІНАНС" м. Київ - 800 000 грн.;

- ФОП Назарова О. С. - 309 105 грн 50 коп.;

- ФОП Кісєльова К . К. - 360 998 грн 52 коп.;

- Головного управління ДФС в Одеській області - 11 036 грн. 28 коп.

Згідно з актом інвентаризації та оцінки майна від 06.05.2019, підписаного ліквідатором, під час проведення інвентаризації не виявлено майна, яке за правилами ведення бухгалтерського обліку належить до основних фондів, дебіторська заборгованість складає 0 грн., кредиторська заборгованість - 4 929 140 грн. 30 коп.

В ході інвентаризації виявлено готівкові кошти в сумі 19 210 грн.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.04.2019 № 28-15-0.8-3504/2-19, направленого на запит ліквідатора Боржника, станом на 31.12.2012 земельні ділянки за підприємством - боржником не зареєстровані.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (сформована 06.05.2019 за № 165621170), пошук в яких здійснювався за кодом , в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відсутні відомості за вказаними параметрами пошуку.

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Одеській області від 15.03.2019 № 31/15-10зі згідно даним ЄДР МВС України станом на 14.03.2019 за Боржником транспортні засоби не значаться.

3.2 Згідно з відзивом на претензію від 02.04.2019 № 01-470, Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємства "МАСТ-БУД" заперечує факт наявності у нього заборгованості перед Боржником, посилаючись на договір новації від 27.02.2018.

Відповідно до пунктів 2-4 договору заміни зобов`язань від 27.02.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємством "МАСТ-БУД" та Боржником у зв`язку з неможливістю здійснити поставку замовленого товару та повернення отриманих грошових коштів, сторони домовились здійснити заміну зобов`язань, що випливають з договору купівлі - продажу від 18.11.2015 № 18-11/15 щодо поставки, на зобов`язання, що випливають з договору безповоротної фінансової допомоги.

З моменту укладення цього договору припиняються зобов`язання, що виникли та існували у зв`язку з укладенням та виконанням договору купівлі - продажу від 18.11.2015 № 18-11/15.

З набранням чинності цього договору між сторонами (в порядку зміни зобов`язань) виникли та існують зобов`язання, що виникають з договору безповоротної фінансової допомоги.

3.3 На підтвердження відсутності дебіторської заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.11.2015 № 02-11/15 Боржник надав додаткову угоду № 1 від 16.02.2018 до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 12.11.2015 № 02-11/15, зміст якої свідчить про досягнення між Боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "САН ЛЕНД" згоди вважати раніше укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги від 12.11.2015 № 02-11/15 договором про надання безповоротної фінансової допомоги.

Пунктами 1.1., 1.2. та 2.1. додаткової угоди сторони передбачили, що позикодавець надає позичальнику безповоротну фінансову допомогу в розмірі, зазначеному у п. 2.1 договору.

Безповоротна фінансова допомога - сума коштів, яка передається у власність позичальнику і не підлягає поверненню позикодавцю. Нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за надану допомогу не передбачається.

Допомога надається частинами або одноразово в повному обсязі в національній валюті України в сумі 42 000 000 грн. без ПДВ.

3.4 Матеріали справи не містять доказів визнання недійсними в установленому чинним законодавством порядку укладених Боржником з Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємством "МАСТ-БУД" та з Товариством з обмеженою відповідальністю "САН ЛЕНД" договору заміни зобов`язань від 27.02.2018 та додаткової угоди від 16.02.2018 № 1 до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 12.11.2015 № 02-11/15.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1 19.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Річ Лєнд" подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 та постанову Господарського суду Одеської області від 04.06.2019 в частині визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а провадження у справі про банкрутство Боржника закрити.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1 Суд першої інстанції не реалізував свої дискреційні повноваження при наданні оцінки документам, долученим головою ліквідаційної комісії Боржника до заяви про порушення справи про банкрутство Боржника, на предмет їх належності та достатності на підтвердження повноти вжитих заходів щодо самоліквідації Боржника та передумов для порушення провадження у справі про банкрутство в порядку норм статті 95 Закону про банкрутство.

5.2 Суди не врахували обставини достатності коштів для задоволення виявлених вимог кредиторів з огляду на отримання Боржником за 5 місяців до відкриття провадження у цій справі 42 млн. грн., як поверненої йому ТОВ "Сан Ленд" поворотної фінансової допомоги за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.11.2015 № 02-11/15, строк повернення якої настав 31.12.2018.

5.3 Надані Боржником 10.07.2019 докази в спростування існування у нього дебіторської заборгованості в сумі 48 млн. грн. за договором договору купівлі - продажу від 18.11.2015 № 18-11/15 та за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.11.2015 № 02-11/15 є сфальсифікованими, та виготовлені з метою ухилення Боржника від зобов`язань перед кредиторами, з урахуванням того, що ці докази надані ліквідатором Боржника - Арбієвим А.А., який є зацікавленою особою стосовно Боржника.

5.4 Ліквідаційною комісією не додержано вимог щодо добровільної ліквідації Боржника через неподання необхідних документів на підтвердження здійснення повної досудової процедури ліквідації Боржника, оскільки відмова голови ліквідаційної комісії від дебіторської заборгованості на суму 48 млн. грн. за договором купівлі - продажу від 18.11.2015 № 18-11/15 та за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.11.2015 № 02-11/15 є сумнівною та дає підстави вважати, що банкрутство ініційовано фіктивно - для знищення підприємства Боржника.

6. Позиція Боржника, викладена у відзиві на касаційну скаргу

6.1 Аргументи щодо дебіторської заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.11.2015 № 02-11/15 та договором купівлі - продажу від 18.11.2015 № 18-11/15 в сумі 48 млн. грн. спростовуються фактом припинення зобов`язань сторін за цими угодами, який був встановлений апеляційним судом та якому надана оцінка цим судом, через що у ліквідатора були відсутні підстави для стягнення за вказаними угодами дебіторської заборгованості.

6.2 Скаржник не довів факту фальсифікації поданих у цій справі доказів.

7. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо наслідків недотримання добровільної (досудової) процедури ліквідації боржника власником

7.1 Відповідно до частини 1 статті 95 Закону про банкрутство якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Частиною 2 цієї статті Закону про банкрутство передбачено, що за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов`язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після відкриття провадження (проваджень) у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

7.2 За змістом наведених норм Закону про банкрутство особлива процедура банкрутства боржника, що ліквідується власником, що передбачена статтею 95 Закону про банкрутство, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами. Необхідною передумовою для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку, передбаченому статтею 95 Закону про банкрутство банкрутом, є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Процедура добровільної ліквідації юридичної особи передбачена нормами статей 105, 110 та 111 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), які містять положення про ліквідацію юридичної особи (суб`єкта господарювання).

7.3 Відповідно до норм статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників, або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбаченими установчими документами (пункт 1 частини 1 статті 110 ЦК України).

Згідно з частиною 3 цієї статті ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

7.4 Порядок ліквідації юридичної особи визначений нормами статті 111 ЦК України та передбачає вчинення ліквідаційною комісією (ліквідатором) в добровільній (досудовій) процедурі ліквідації юридичної особи сукупності дій та заходів, передбачених цією статтею, з наданням доказів їх проведення.

Лише дотримання визначених статтею 111 ЦК України вимог та вчинення сукупності визначених нормами цієї статті дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство за особливою процедурою, що порушується в порядку норм статті 95 Закону про банкрутство. При цьому, необхідною та обов`язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство в порядку статті 95 Закону є надання належних доказів на підтвердження наявності всіх передумов для порушення провадження згідно із цією статтею саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 03.04.2018 у справі № 904/8185/17, у справі № 910/5373/17, від 23.01.2019 у справі № 908/608/18 та від 09.07.2019 у справі № 909/95/18.

7.5 До заходів, що обов`язково мають вчинятись у досудовій процедурі ліквідації юридичної особи, відповідно до частини 3 статті 111 ЦК України належить закриття ліквідаційною комісією (ліквідатором) до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів рахунків юридичної особи, відкритих у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Цій нормі кореспондує норма частини 3 статті 11 Закону про банкрутство, що має загальний характер та відповідно до якої до заяви боржника про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити.

Відповідно до пункту 11.9. Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України № 1588 від 09.12.2011 (в редакції, що діяла на момент проведення добровільної ліквідації Боржника та необхідності вчинення відповідних дій), з метою забезпечення закриття рахунків юридичних осіб, що ліквідуються, контролюючий орган на звернення комісії з припинення (ліквідатора, ліквідаційної комісії тощо) надає перелік рахунків у фінансових установах відповідної юридичної особи та/або її відокремлених підрозділів, які на момент звернення взяті на облік контролюючими органами та щодо яких не надходили повідомлення про їх закриття.

Отже належним доказом наявності відкритих/закритих рахунків у боржника є довідка податкового органу, що надається на звернення комісії з припинення (ліквідатора, ліквідаційної комісії тощо).

Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.04.2018 у справі № 904/8185/17.

Проте, місцевий суд не встановив обставин звернення голови ліквідаційної комісії Боржника до відповідного контролюючого органу щодо отримання переліку рахунків юридичної особи Боржника та щодо надання відомостей про їх закриття, обставин додання до заяви про порушення справи про банкрутство відповідного документу, а у справі містяться лише довідки Боржника з інформацією про відкриті рахунки в банківських установах, а також відповідні довідки АБ "Південний" та філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в місті Одесі.

7.6 До заходів, що обов`язково мають вчинятись у досудовій процедурі ліквідації юридичної особи, відповідно до частини 7 статті 111 ЦК України, також належить здійснення ліквідаційною комісією (ліквідатором) дій щодо забезпечення нею (ним) своєчасного надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування.

Відповідно до частини 10 цієї статті Кодексу до затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Цим нормам кореспондує норма пункту 78.1.7 статті 78 Податкового кодексу, якою передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків;

Частина 7 статті 111 ЦК України має імперативний характер, тому незалежно від здійснення публікації оголошення про ліквідацію боржника та звернення (або не звернення) відповідних контролюючих органів з вимогами до боржника в межах встановленого в публікації строку, перевірка фінансового-господарської діяльності підприємства, що ліквідується, є обов`язковою складовою ліквідаційної процедури, тому обов`язок ліквідатора забезпечити своєчасне надання всіх необхідних для проведення цієї перевірки документів є безумовним.

7.7 Зі змісту норм частини 7 статті 111 ЦК України Суд дійшов висновку, що існування доказів проведення перевірок (перевірки) з боку контролюючих органів стосовно юридичної особи, що ліквідується, для визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна, в сукупності із доказами, в яких зазначено про наявність або відсутність заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, свідчить про виконання ліквідаційною комісією (ліквідатором) заходів, передбачених частиною 7 статті 111 ЦК України, як однієї з передумов для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 95 Закону про банкрутство.

При цьому проведення податкової перевірки в ліквідаційній процедурі не ототожнюється з діями голови ліквідаційної комісії, необхідними для дотримання частин 7 та 10 статті 111 ЦК України.

Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 03.04.2018 у справі № 904/8185/17, від 16.08.2018 у справі № 915/1490/16, від 23.01.2019 у справі № 908/608/18 та від 09.07.2019 у справі № 909/95/18.

7.8 Разом з цим, судами не встановлено обставин надання головою ліквідаційної комісії Боржника до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування документів підприємства, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку для проведення відповідних перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових коштів; не встановлено обставин проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок Боржника, а також обставин складання та подання органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності за останній звітний період. В матеріалах міститься лише довідка контролюючого органу, надана на вимогу, щодо звірки стану розрахунків платника податків- Боржника з бюджетом

7.9 Зазначене свідчить про недотримання ліквідаційною комісією Боржника приписів частин 7 та 10 статті 111 ЦК України щодо добровільної ліквідації Боржника, що позбавило органи державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та права заявити свої претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації Боржника.

7.10 Разом з викладеним Суд зауважує, що встановивши обставини припинення зобов`язань третіх осіб перед Боржником на суму 48 млн. за укладеними Боржником в лютому 2018 правочинами (із заміни правовідносин Боржника з третіми особами на правовідносини із надання Боржником безповоротної фінансової допомоги) (пункти 3.2-3.4 цієї постанови), суд першої інстанції між тим не дослідив: (1) докази на підтвердження вчинення цих правочинів, (2) наданий Боржником у справі реєстр вимог кредиторів та докази на підтвердження вимог кожного із кредиторів Боржника; та не надав ним оцінки шляхом співставлення періоду вчинення Боржником дій з відмови від власної дебіторської заборгованості з періодом виникнення зобов`язань перед визнаними Боржником кредиторами на предмет фіктивного банкрутства чи умисного доведення Боржника до банкрутства.

Апеляційний суд цієї помилки суду першої інстанції не виправив.

7.11 Дійшовши викладених висновків Суд частково погоджується із аргументами скаржника (пункти 5.1, 5.4) щодо нереалізації судами під час ухвалення оскаржуваних рішень своїх повноважень стосовно дослідження наданих у справі доказів на предмет повноти вжитих заходів щодо самоліквідації Боржника та передумов для порушення провадження у справі про банкрутство в порядку норм статті 95 Закону про банкрутство.

7.12 Таким чином, розглядаючи справу у судовому засіданні, господарський суд першої інстанції та суд апеляційної інстанції в межах наданих процесуальним законодавством повноважень, мали встановити обставини дотримання Боржником передбачених законодавством передумов для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 95 Закону про банкрутство та, у разі виявлення, що такі умови Боржником дотримані не були - закрити/припинити провадження у справі, оскільки надання в подальшому до суду додаткових доказів, пов`язаних із здійсненням процедури добровільної ліквідації законодавством не передбачено (пункт 7.4 цієї постанови).

7.13 Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

7.14 Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази; або якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

7.15 Враховуючи викладене, визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, та з урахуванням положень пункту 2 частини 1 статті 308 та пунктів 1, 3 частини 3 статті 310 ГПК України, Суд доходить висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення першої і апеляційної інстанцій - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Лєнд" задовольнити частково.

2. Постанову Господарського суду Одеської області від 04.06.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 у справі № 916/1281/19 скасувати.

Справу № 916/1281/19 направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді С.В. Жуков

К.М. Огороднік