УХВАЛА

30 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 923/382/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й.

розглянув матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Генічеський виноробний завод"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 10.09.2019

у складі колегії суддів: Лавриненко Л. В. - головуючої, Аленіна О. Ю., Філінюка І. Г.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбуд - Груп"

до Державного підприємства "Генічеський виноробний завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

12.10.2019 Державне підприємство "Генічеський виноробний завод" звернулось безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 11.10.2019 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 923/382/14.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/382/14 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 21.10.2019.

У тексті та прохальній частині касаційної скарги Державне підприємство "Генічеський виноробний завод" просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 923/382/14.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник зазначив, що повний текст постанови апеляційного суду від 10.09.2019 отримано Державним підприємством "Генічеський виноробний завод" 24.09.2019 на підтвердження чого надав копію конверту Південно-західного апеляційного господарського суду з трек-номером № 065, в якому надійшла постанова апеляційної інстанції, а також роздруківку з веб-сайту Укрпошти щодо відстеження відповідного поштового відправлення.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на зазначене та виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження у даному випадку був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Поряд з цим, перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921, 00 грн.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги об`єктом касаційного оскарження є постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019, ухвалена за результатом перегляду ухвали Господарського суду Херсонської області від 03.07.2019 у справі № 923/382/14, якою закрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Генічеський виноробний завод".

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Проте, скаржником доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі до касаційної скарги не надано.

Натомість Державним підприємством "Генічеський виноробний завод" у тексті та прохальній частині касаційної скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до закінчення розгляду справи по суті, мотивоване важким фінансовим станом підприємства зумовленим перебування його на банкрутстві та відсутністю у зв`язку з цим ведення ним господарської діяльності.

Дослідивши вказане клопотання скаржника, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про його відхилення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. При цьому, скаржник не відноситься до переліку суб`єктів визначених Законом України "Про судовий збір" позаяк являється юридичною особою.

З огляду на те, що скаржником не зазначено обставин та доказів поширення на нього умов передбачених в частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", не вбачається правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Посилання скаржника у тексі касаційної скарги в якості підстав для відстрочення сплати судового збору на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 686/114/16-ц судом не береться до уваги з огляду на різність суб`єктів сплати судового збору. У цій справі суб`єктом сплати судового збору є юридична особа, тоді як у справі № 686/114/16-ц - фізична особа громадянин.

Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з приписами частини першої та другої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною п`ятою статті 292 ГПК України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Ураховуючи наведене касаційна скарга Державного підприємства "Генічеський виноробний завод" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 923/382/14 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме - надання доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 1 921,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтею 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Державного підприємства "Генічеський виноробний завод" про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити Державному підприємству "Генічеський виноробний завод" пропущений строк на подання касаційної скарги.

3. Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства "Генічеський виноробний завод" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 923/382/14.

4. Касаційну скаргу Державного підприємства "Генічеський виноробний завод" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 923/382/14 залишити без руху.

5. Надати Державному підприємству "Генічеський виноробний завод" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

6. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

Л. Й. Катеринчук