РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2019Справа № 910/11901/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (04128, м. Київ, вул. А.Туполєва, 21)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" (03146, м. Київ, вул. Качалова, 5-В)

про стягнення 266 473,41 грн

Представники: без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" про стягнення 266 473,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору №14/05/18-С від 14.05.2018 відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт з озеленення, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості перед позивачем у розмірі 237 270,40 грн та підставою для нарахування інфляційних втрат у розмірі 21 655,86 грн та 3% річних у розмірі 7 547,15 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/11901/19 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №640 вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 12.09.2019, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

Відповідно до ч. 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

14 травня 2018 року між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (надалі- позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" (надалі - відповідач, замовник) був укладений договір №1405/18-С (надалі- договір), відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується власними силам виконати роботи з озеленення в Святошинському районі м. Києва по об`єкту «Реконструкція самоплавного каналізаційного колектора Д=700-1000 мм по вул. Зодчих у Святошинському районі м. Києва» (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору договірна ціна за цим договором представлена в Додатку 2 до договору.

Відповідно до п. 2.4. договору робота вважається виконаною після підписання замовником і виконавцем Актів виконаних робіт.

Так, виконанні роботи приймаються шляхом підписання Акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки за формою №КБ-3 (п. 5.1. договору).

Пунктом 4.4. договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після підписання актів виконаних робіт та після надходження коштів за виконані роботи від розпорядника коштів по об`єкту: «Реконструкція самоплавного каналізаційного колектора Д=700-1000 мм по вул. Зодчих у Святошинському районі м. Києва» (ПАТ «АК «Київводоканал» ).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п. 8.1.договору).

На виконання умов договору позивачем були виконані, а відповідачем прийняті роботи на загальну суму 287 270,40 грн, що підтверджується підписаним між сторонами Актом №б/н приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 18.06.2018 (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року від 18.06.2018 (форма КБ-3).

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок часткової оплати відповідачем виконаних робіт на суму 50 000,00 грн, останньому було направлено претензію-вимогу №064/235-359 від 13.03.2019 про сплату існуючого за договором боргу у розмірі 237 270,40 грн, а також нарахованих інфляційних втрат та штрафних санкцій.

З долучених до матеріалів справи копій реєстру відправлень кореспонденції, фіскального чеку та списку згрупованих поштових відправлень вбачається, що вищевказана претензія направлялась на адресу відповідача 13.03.2019, проте, була залишена без відповіді та задоволення.

Спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним, як вказує позивач, виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати залишку вартості виконаних робіт на суму 237 270,40 грн, що стало наслідком звернення позивача з позовом до суду про стягнення вищевказаного боргу, а також нарахованих 3% річних у розмірі 7 547,15 грн та інфляційних втрат у розмірі 21 655,86 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Матеріалами справи, а саме підписаним обома сторонами Актом № б/н приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 18.06.2018 (форма КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року від 18.06.2018 (форма КБ-3), підтверджується факт виконання позивачем робіт на загальну суму 287 270,40 грн.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.4 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після підписання актів виконаних робіт та після надходження коштів за виконані роботи від розпорядника коштів по об`єкту.

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та пункту 4.4. договору, строк виконання відповідачем грошових зобов`язань щодо оплати виконаних робіт, станом на час розгляду справи, настав.

З наявної у матеріалах справи Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року від 18.06.2018 (форма КБ-3) вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" було оплачено лише 50 000,00 грн за виконані роботи, решта суми у розмірі 237 270,40 грн залишена відповідачем без оплати.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Приймаючи до уваги зазначене та враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт на суму 237 270,40 грн, суд приходить до висновку, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором №14/05/18-С від 14.05.2018 належним чином доведений та документально підтверджений, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується заявленої до стягнення суми 3 % річних у розмірі 7 547,15 грн та інфляційних втрат у розмірі 21 655,86 грн, суд назначає наступне.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевіривши розрахунок 3 % річних встановив, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується заявлених до стягнення інфляційних втрат, то за перерахунком суду їх розмір становить більше, ніж заявлено позивачем, однак, приймаючи до уваги, що суду не надано право виходити за межі позовних вимог, то до стягнення підлягають інфляційні втрати у розмірі 21 655,86 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" (03146, м. Київ, вул. Качалова, буд. 5-В, ідентифікаційний код 31779817) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (04128, м. Київ, вул. А. Туполєва, 21, ідентифікаційний код 03359753) основний борг у розмірі 237 270 (двісті тридцять сім тисяч двісті сімдесят) грн 40 коп., 3% річних у розмірі 7 547 (сім тисяч п`ятсот сорок сім) грн 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 21 655 (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят п`ять) грн 86 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.11.2019

Суддя Л. Г. Пукшин