ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

21 жовтня 2019 року Справа № 926/1689/19

За позовом Департаменту розвитку Чернівецької міської ради

до Фізичної особи-підприємця Радевича Єремія Івановича

про стягнення заборгованості по орендній платі та пені в сумі 379632,81 грн

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Марущак Л.В.

Представники:

від позивача - Іванович Л.Є. (довіреність № 02/01-17/576 від 11.06.2019 року),

Бузіла В.В. (довіреність №02/01-17/577 від 11.06.2019 року)

від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Департамент розвитку Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Радевича Єремія Івановича про розірвання договору оренди нерухомого майна № 109/К від 30.11.2017 року зі змінами та доповненнями, звільнення нежитлового приміщення та стягнення заборгованості по орендній платі та пені в загальній сумі 379632,81 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 30 листопада 2017 року між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради та Фізичною особою-підприємцем Радевичем Єремеєм Івановичем було укладено договір оренди № 109/К на нежитлове приміщення, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування приміщення окремої будівлі (літ.Б), загальною площею 545,4 кв.м., яке розташоване за адресо: м. Чернівці, вул. Головна, 66 з метою використання його під заклад громадського харчування без здійснення продажу товарів підакцизної групи, а також зобов`язувався щомісячно сплачувати орендну плату. Позивач стверджує, що відповідач умови вищевказаного договору належним чином не виконував, а тому за період з листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року у нього перед позивачем утворилась заборгованість по орендній платі та пені у сумі 379632,81 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на користь Департаменту розвитку Чернівецької міської ради заборгованість по орендній платі у сумі 379632,81 грн за період з листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року, а також, у зв`язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати, розірвати договір оренди нерухомого майна № 109/К від 30 листопада 2017 року та звільнити приміщення площею 545,4 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 66.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 09 липня 2019 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, яке призначив на 29 липня 2019 року.

Дану ухвалу отримано відповідачем 11 липня 2019 року, що вбачається з відмітки про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Однак, відповідач у судове засідання 29 липня 2019 року не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Позивач також не забезпечив явку своїх представників у судове засідання.

Враховуючи неявку сторін, суд ухвалою від 29 липня 2019 року відклав підготовче засідання на 12 серпня 2019 року.

В судове засідання 12 серпня 2019 року відповідач не з`явився.

Ухвалою від 12 серпня 2019 року відкладено підготовче засідання на 28 серпня 2019 року, а також зобов`язано позивача надати суду належні докази поважності неявки в судове засідання.

В судове засідання 28 серпня 2019 року відповідач не з`явився. Вимоги суду, зазначені в ухвалі від 12 серпня 2019 року, не виконав. При цьому, відповідачем 21 серпня 2019 року подано до суду письмове клопотання, в якому він просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що ним вживаються дієві заходи щодо винайдення коштів для погашення заборгованості за договором оренди та з метою врегулювання спору.

Також 28 серпня 2019 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі та пені на загальну суму 515658,39 грн. за період з 01.11.2018 року по 31.07.2019 року, та позовні вимоги щодо розірвання договору та звільнення приміщення підтримує в повному обсязі.

Одночасно, у судовому засіданні 28 серпня 2019 року представники позивача звернулись до суду з усним клопотання про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів для надання можливості належної підготовки для розгляду справи.

Ухвалою від 28 серпня 2019 року суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 16 вересня 2019 року. Також означеною ухвалою суд відклав розгляд заяви позивача про збільшення позовних вимог до 16 вересня 2019 року. Одночасно, суд попередив учасників справи, що неявка їх представників у судове засідання не буде перешкоджати розгляду справи за відсутності таких учасників справи.

Відповідач у судове засідання 16 вересня 2019 року не з`явився, причини неявки не повідомив.

16 вересня 2019 року позивачем подано до суду письмове клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині розірвання договору і звільнення приміщення.

У судовому засіданні 16 вересня 2019 року представники позивача надали суду пояснення щодо поданого клопотанню про зменшення позовних вимог та просили суд вважати означене клопотання як таке, в якому позивач відмовляється від позову в частині розірвання договору оренди № 109/К від 30.11.2017 року зі змінами та доповненнями, а також примусового звільнення відповідачем нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року закрито провадження у справі в частині розірвання договору оренди № 109/К від 30.11.2017 року зі змінами та доповненнями, та примусового звільнення відповідачем приміщення, розташованого в місті Чернівці на вул. Головна,66 загальною площею 545,4 кв.м. у зв`язку з відмовою позивача від позову цій частині. Також означеною ухвалою суд повернув Департаменту розвитку Чернівецької міської ради заяву про збільшення позовних вимог, яка подана останнім до суду 28 серпня 2019 року, без розгляду, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02 жовтня 2019 року.

Відповідач в судове засідання 02 жовтня 2019 року не з`явився, участь свого представника не забезпечив, причини неявки не повідомив.

Ухвалою від 02 жовтня 2019 року суд відклав розгляд справи по суті на 21 жовтня 2019 року, а також розмістив на веб-порталі судової влади України на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернівецької області оголошення про виклик до суду відповідача із зазначенням дати, часу і місця розгляду справи.

Відповідач в судове засідання 21 жовтня 2019 року не з`явивися, явку представника не забезпечив, причини неявки не повідомив.

Відповідно до частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 року №270, поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставці до дому (п. 92. правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам правил, та фактично відповідає причині повернення у зв`язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судових рішень із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2018 року у справі № 916/3188/16.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та паспортних даних Радевича Єремея Івановича місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 .

Вся судова кореспонденція по даній справі, яка надсилалась відповідачу, була надіслана за вищезазначеною адресою.

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 09 липня 2019 року та ухвалу суду від 29 липня 2019 року про відкладення засідання у справі отримано відповідачем 11 липня 2019 року та 06 липня 2019 року відповідно, про що свідчать відмітки на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

При цьому, ухвалу суду про відкладення розгляду справи від 12 серпня 2019 року та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 28 серпня 2019 року, які були завчасно надіслані відповідачу за належною адресою, повернуто суду із довідкою пошти про причини повернення - "адресат відсутній".

Ухвалу суду від 16 вересня 2019 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по сіті та ухвалу суду від 02 жовтня 2019 року отримано відповідачем 23 вересня 2019 року та 04 жовтня 2019 року відповідно, про що свідчать відмітки на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Крім цього, слід зазначити, що відповідач 21 серпня 2019 року звертався до суду з письмовим клопотанням, в якому просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що ним вживаються дієві заходи щодо винайдення коштів для погашення заборгованості за договором оренди та з метою врегулювання спору.

За таких обставин, відповідач був обізнаний про розгляд даної справи, а також, повідомлений про те, що інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ухвали суду вважаються врученими учасникам справи, а останні належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в судовому засіданні 21 жовтня 2019 року без участі представника відповідача та за наявними в справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 20705365 від 18 квітня 2014 року територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради є власником 1 частки нежилих приміщень (V,7-1-7-12, 8-1-8-10) загальною площею 545,4 кв.м., що знаходяться у м. Чернівці, вул. Головна, 66 .

22 вересня 2017 року Фізична особа-підприємець Радевич Єремея Іванович звернувся до Департаменту економіки Чернівецької міської ради із заявою про допуск його до участі в комерційному конкурсі на право укладання договору оренди на приміщення по вул. Головній, 66 , загальною площею 545,4 кв.м.

Відповідно до п. 1 витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 21 листопада 2017 року № 596/23 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо оренди, закріплення приміщення, внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень виконавчого комітету міської ради» погоджено передачу в оренду на загальних умовах, терміном на два роки й одинадцять місяців в зв`язку з поданням однієї заяви на участь в конкурсі приміщення окремої будівлі (літ. Б) на вул. Головній , 66 , загальною площею 545,4 кв.м., зі ставкою орендної плати за один квадратний метр в місяць 75,00 грн, з метою використання під заклад громадського харчування без здійснення продажу товарів підакцизної групи.

30 листопада 2017 року між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та Фізичною особою-підприємцем Радевичем Єремеєю Івановичем укладено договір оренди нерухомого майна № 109/К згідно пункту 1.1 якого позивач на підставі вказаного рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради та заяви передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 545,4 кв.м., розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 66 з метою використання його під заклад громадського харчування без здійснення продажу товарів підакцизної групи. Вартість об`єкта оренди становить 3170888,00 грн (без урахування податку на додану вартість) відповідно до звіту про оцінку майна.

Згідно з актом передання-приймання об`єкта оренди по вул. Головна, 66 від 30 листопада 2017 року позивач передав, а відповідач прийняв приміщення окремої будівлі ( літ.Б), що знаходиться на балансі КЖРЕП № 5.

Даний договір укладено між сторонами строком на два роки й одинадцять місяців, що діє з 30 листопада 2017 року до 29 жовтня 2020 року (включно).

Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 22 грудня 2018 року № 1604 "Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради" ліквідовано Департамент економіки Чернівецької міської ради з 28 лютого 2019 року, утворено з 01 березня 2019 року Департамент розвитку Чернівецької міської ради.

Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 18 лютого 2019 року № 1620 "Про внесення змін до рішення міської ради від 22 грудня 2018 року № 1604 "Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради" внесено зміни в дату утворення Департаменту розвитку міської ради та визначено його утворення з 21 лютого 2019 року. Також зазначеним рішенням міської ради затверджено положення "Про Департамент розвитку Чернівецької міської ради", яким визначено, що Департамент розвитку є правонаступником Департаменту економіки по діючим договорам оренди приміщень.

01 квітня 2019 року між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради та фізичною особою-підприємцем Радевичем Єремією Івановичем укладено додатковий договір про зміну орендодавця до договору оренди нерухомого майна № 109/К від 30 листопада 2017 року, згідно з яким Департамент розвитку Чернівецької міської ради є правонаступником Департаменту економіки Чернівецької міської ради в частині діючих договорів оренди нежилих приміщень, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Чернівці.

Пунктами 2.1, 2.4 договору оренди нерухомого майна № 109/К від 30 листопада 2017 року передбачено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком до цього договору на дату його укладення з урахуванням ПДВ становить 49086,00 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Пунктом 2.5 договору оренди нерухомого майна № 109/К від 30 листопада 2017 року встановлено, що орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи та відомості розрахунків з орендарями по оренді нежитлових приміщень за період з 01 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року, заборгованість з орендної плати відповідача перед позивачем, за період з листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року, становить суму у розмірі 291121,57 грн.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.4 договору оренди нерухомого майна за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Відповідач неналежно та несвоєчасно виконував грошові зобов`язання по сплаті орендної плати у відповідності до умов договору оренди нерухомого майна № 109/К від 30 листопада 2017 року, а тому, за період з листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року йому нарахована пеня у сумі 23053,02 грн.

Отже, оскільки відповідач зобов`язання щодо сплати орендної плати у відповідності до умов договору оренди нерухомого майна № 109/К від 30 листопада 2017 року належним чином в повній мірі не виконав, то має сплатити на користь позивача заборгованість по орендній платі у сумі 291121,57 грн, яка виникла у період з листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року, а також нараховану у період з листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року пеню у сумі 23053,02 грн.

Пунктом 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування відповідно до ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, позивач належними доказами довів суду обгрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованості по орендній платі у сумі 291121,57 грн, яка виникла у період з листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року, а також нараховану у період з листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року пеню у сумі 23053,02 грн, а відповідач не спростував позовні вимоги у цій частині належними доказами.

При цьому, виходячи з доводів позивача та долучених до матеріалів справи доказів, а також системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по орендій платі у сумі 56804,37 грн та пені у сумі 8653,85 грн є необґрунтованими та безпідставними, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 130, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Департаменту розвитку Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської , 3, код 42843402) до Фізичної особи-підприємця Радевича Єремія Івановича ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості в сумі 379632,81 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Радевича Єремія Івановича ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_1 ) на користь Департаменту розвитку Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 3, код 42843402) заборгованість по орендній платі в сумі 291121,57 грн, пеню в сумі 23053,02 грн та судовий збір в сумі 4712,63 грн.

3. Відмовити Департаменту розвитку Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської , 3, код 42843402) у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Радевича Єремія Івановича ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_1 ) заборгованості по орендній платі в сумі 56804,37 грн та пені в сумі 8653,85 грн.

У судовому засіданні 21 жовтня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України, повне рішення складено та підписано 30 жовтня 2019 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Тинок