РІШЕННЯ

04 листопада 2019 року м. ТернопільСправа № 921/558/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання: Бурда З.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРХІМ", вул.Євгена Сверстюка, буд.2/А к.800, м. Київ, 02002

до відповідача: Приватного підприємства "Захід-Агроінвест", вул.Загребельна, б.5, м.Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47400

про: стягнення 163 699,20 грн. та судові витрати.

За участю представників:

позивача: Силаков Максим Анатолійович, адвокат, серія КС №493235 на надання правової допомоги від 27.08.2019.

відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРХІМ" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" про стягнення 163 699,20 грн. та судових витрат.

Підставою позову позивач визначає неналежну оплату Приватним підприємством "Захід-Агроінвест" поставленого товару, чим спричинено виникнення заборгованості в заявленій до стягнення сумі.

Ухвалою від 03.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.09.2019 на 12:30 год.

Протокольною ухвалою від 25.09.2019 повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання у справі №921/558/19 на 15.10.2019 року на 12 год. 30 хв.

Ухвалою від 15.10.2019 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 04.11.2019 на 09:15 год, про що учасників справи належним чином повідомлено.

В судовому засіданні 04.11.2019 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судове засідання 04.11.2019 з`явився, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 163 699, 20 грн. та судових витрат підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача надав Заяву №без номера від 01.11.2019 (вх. №19981 від 04.11.2019), в якій просить суд у разі ухвалення рішення по справі №921/558/19 на користь ТОВ "ТД "Укрхім" (), включити до судових витрат стягнення з відповідача ПП "Захід-Агроінвест" () суму витрат у сумі сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2455,49 грн. (додає копію Додаткової угоди №3 до Договору про надання правової допомоги №10 від 12.10.2017, платіжне доручення №235 від 27.09.2019, рахунок на оплату №91 від 26.09.2019, Акт приймання-передачі наданих послуг від 31.10.2019).

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не надав, причин неявки суду не повідомив.

Відповідач про час, дату та місце розгляду спору повідомлений належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал суду) знаходяться в матеріалах справи). Так, ухвалу від 03.09.2019 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 13.09.2019, а ухвалу від 25.09.2019 відповідач отримав 27.09.2019, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи.

Разом з тим, із відстежень пересилання поштових відправлень із офіційного сайту "Укрпошта" за №993 вбачається, що відправлення (ухвала від 15.10.2019), направлена на адресу відповідача 16.10.2019 знаходиться "у точці видачі доставки".

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. ч. 2-3 ст. 120 ГПК України).

У відповідності до ч. 11 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України інформації, місцезнаходженням юридичної особи Приватного підприємства "Захід-Агроінвест", вул.Загребельна, б.5, м. Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47400 (сформований судом витяг з ЄДРЮО ФОП та ГФ за № станом на 24.09.2019 в матеріалах справи). Дана адреса відповідача вказана і позивачем у позовній заяві.

Суд вважає за доцільне зазначити, що усі процесуальні документи у даній справі були надіслані судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача, зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України та, відповідно, вказану позивачем у позові.

Окрім того, за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 вказаного Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень".

Слід зазначити, що усі процесуальні документи у даній справі у відповідності до вимог чинного законодавства були внесені судом до Єдиного державного реєстру судових рішень та, відповідно, оприлюднені на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач мав відповідну можливість ознайомитись із усіма процесуальними документами у даній справі.

Частиною 1 статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи, проте своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався, відтак зважаючи на те, що явка представника відповідача не визнавалась судом обов`язковою, а доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступні обставини.

10.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРХІМ" (Продавець) та Приватним підприємством "Захід-Агроінвест" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №170719 (надалі Договір), згідно п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується оплатити й прийняти товар, а саме пшеницю, жито, кукурудзу також всі зернові культури (найменування, вага та ціна вказуються у специфікаціях до даного договору).

Вартість однієї (тони) товару на кожну конкретну партію товару вказана в накладних та/або в Специфікаціях (додатках до даного Договору), які є невідємними частинами цього Договору (п. 2.1. Договору).

В п. 2.2. Договору узгоджено, що загальна кількість товару визначається згідно видаткових накладних.

Згідно п. 2.3. Договору Покупець оплачує Продавцю вартість товару чи його партії шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на рахунок Продавця.

Після поставки Продавцем товару в визначеному об`ємі в специфікації Покупець зобов`язується проводити оплату вартості відповідної партії товару протягом 2-х (двох) банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі та видаткової накладної, але в будь-якому випадку тільки після здійснення Продавцем фактичної поставки (передачі права власності) товару і передачі повного пакету документів, який передбачений цим Договором (п. 2.4. Договору).

За умовами п. 4.1. Договору право власності на товар, купівля-продаж якого здійснюється відповідно до даного Договору, переходить від Продавця до Покупця після оплати та фактичного отримання Покупцем товару чи його партії згідно складської квитанції на зерно, виданої на ім`я Покупця.

Сторони по Договору за неналежне виконання своїх зобовязань несуть відповідальність згідно законодавства України та умов цього Договору (п. 5.1. Договору).

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань (п. 8.1. Договору).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору між сторонами складено та підписано Специфікацію №1 до Договору купівлі-продажу №170719 від 10.07.2019 на поставку товару (далі - Специфікація), згідно п. 1 якої Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказану у Специфікації продукцію на умовах Договору купівлі-продажу №170719 від 10.07.2019, а саме: кукурудзу 3-го класу, врожаю 2018 року в кількості 38,476 тонн (+/- 10%), загальною вартістю 161599,20 грн.

На виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРХІМ" поставило Приватному підприємству "Захід-Агроінвест" товар, а саме: кукурудзу 3 класу врожаю 2018 року в кількості 38,976 тон на суму 163699,20 грн., що підтверджено підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №68 від 10.07.2019, яка знаходиться в матеріалах справи.

Факт отримання товару відповідачем здійснювалось повноважним представником відповідача Гарач В.М. по Довіреності №130 від 10.07.2019 та крім того, підтверджується Складською квитанцією на зерно №2 серія БА №090704 від 10.07.2019 та Актом приймання-передачі №ЗА-00000072 від 10.07.2019 (копії знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 ГК України).

Частинами 1, 2 статті 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Договір купівлі-продажу №170719 від 10.07.2019 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

З огляду на приписи статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Нормою ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

При цьому, у відповідності до ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, сформульованої 14.03.2017 у справі №21-1513а16, документи, які підтверджують господарські операції, повинні розкривати їх суть, справжність, економічну вигоду та ділову мету. Без цього їх неможливо вважати реальними.

Вищевказане дає суду підстави для висновку, що оплата по договору купівлі-продажу №170719 від 10.07.2019 мала бути проведена покупцем за ціною, що погоджена сторонами у видатковій накладній на товар.

Позивач повністю виконав умови договору, проте відповідач свої зобов`язання передбачені п. 2.4 договору щодо оплати отриманого ним товару в межах передбачених строків не виконав.

При отриманні товару відповідачем не подавалось жодних заперечень щодо неналежності виконання продавцем (позивачем) прийнятих за договором зобов`язань з передання товару, тобто, підписавши видаткову накладну та отримавши від позивача товар, відповідач погодився з фактом виникнення в нього відповідних зобов`язань зі сплати вартості товару.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В свою чергу, відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену позивачем до стягнення суму заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості отриманого ним товару на суму 163699,20 грн. є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо Заяви №без номера від 01.11.2019 (вх. №19981 від 04.11.2019) представника позивача про стягнення з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., суд зазначає наступне.

За змістом приписів ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 4, 5 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав Договір про надання правової допомоги №10 від 12.10.2019, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "НЕССА ГРУП" в особі керуючого партнера Сабіни М.Г., який діє на підставі Статуту (ідентифікаційний код Адвокатського об`єднання "НЕССА ГРУП" 41260819), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7096/10 від 19.10.2018, ордер серії КС №493235 від 27.08.2019 на надання правової допомоги, Акт приймання-передачі наданих послуг з представництва інтересів в Господарському суді №921/558/19 від 31.10.2019, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "МАКС БЛУМ" в особі Керуючого партнера Сабіни М.Г., а також Рахунок на оплату №91 від 26.09.2019 та платіжне доручення №235 від 27.09.2019, що підтверджує проведення ТОВ "ТД "Укрхім" оплати на рахунок Адвокатського об`єднання "МАКС БЛУМ" суми 15000, 00 грн. з призначенням платежу: "за захист інтересів в Господарському суді Тернопільської області за позовом до ПП "Захід-Агроінвест" рах. №91 від 26.09.2019 Договір №10 від 12.10.2017".

Разом з тим, згідно з відомостями, зазначеними у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформованого на запит Господарського суду Тернопільської області (суддя Хома С.О.) за № від 04.11.2019 відповідно до критеріїв пошуку , вбачається, що 13.05.2019 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи за №5066346 стосовно зміни повного та скороченого найменування юридичної особи. Із зазначеного вище суд дійшов висновку, що Адвокатське об`єднання "НЕССА ГРУП" (ідентифікаційний код 41260819) змінило своє найменування на Адвокатське об`єднання "МАКС БЛУМ" (ідентифікаційний код 41260819). Відомостей щодо державної реєстрації, дати та номеру запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення; даних щодо юридичних осіб-правонаступником яких є зареєстрована юридична особа вказаний витяг не містить.

Повне найменування юридичної особи зазначається в її установчих документах, змінах до них, усіх офіційних документах і вноситься до Єдиного державного реєстру (ч. 3 ст. 90 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, подані позивачем докази на підтвердження наданої правничої допомоги та факт задоволення позову, а також те, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідачем не заявлено, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у повному розмірі, що становить 15000 грн.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 2455 грн. 49 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повернення сплачених судових витрат.

Керуючись статями 73, 74 76-79, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Захід-Агроінвест", вул.Загребельна, б.5, м.Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47400, ідентифікаційний код 32865702 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРХІМ", вул.Євгена Сверстюка, буд.2/А к.800, м. Київ, 02002, ідентифікаційний код 39716581:

- 163699 грн. 20 коп. основного боргу,

- 2455 грн. 49 коп. в повернення сплаченого судового збору,

-15000 грн. витрат на правову допомогу.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.Копію рішення направити сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дн я складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 08 листопада 2019 року.

Суддя С.О. Хома