ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/772/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Васьковського О.В.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Леджиста",

представник - адвокат Гербеда Г.Г. (довіреність від 30.04.2018)

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укоінвест",

кредитор - Головне управління ДФС у місті Києві,

кредитор - ОСОБА_3,

кредитор - ОСОБА_1,

кредитор - ОСОБА_2 ,

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ПАРТНЕР`С",

представник - Хорошевська О.І. (довіреність від 28.01.2019)

ліквідатор - арбітражний керуючий Панченко Роман Миколайович, особисто

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Леджиста"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 19.08.2019

у складі колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий), Остапенко О.М., Чорногуз М.Г.

у справі №910/772/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Леджиста"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укоінвест"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 02.09.2019 поштовим відправленням Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Леджиста" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі №910/772/19 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/772/19 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2019.

3. Ухвалою Верховного Суду від 18.09.2019 у складі колегії суддів Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г. відкрито касаційне провадження у справі №910/772/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Леджиста" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 та призначено її розгляд на 17.10.2019 о 10:30.

4. У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/772/19 визначено колегію суддів у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Васьковського О.В., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019; ухвалою Суду від 16.10.2019 у зазначеному складі справу №910/772/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Леджиста" прийнято до провадження з призначеним ухвалою Суду від 18.09.2019 розглядом на 17.10.2019 о 10:30.

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ПАРТНЕР`С" подало відзив на касаційну скаргу.

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укоінвест" подало пояснення у справі.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

7. Провадження у справі №910/772/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укоінвест" (далі - ТОВ "Укоінвест", боржник) відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Леджиста" (далі - ТОВ "ЮК "Леджиста", ініціюючий кредитор) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство) із введенням щодо боржника процедури розпорядження майном та призначенням розпорядником майна арбітражного керуючого Павлової Ю.М.; цією ж ухвалою визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника на суму 1 690 990 грн. основного боргу.

8. 06.03.2019 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Укоінвест" на веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

9. 05.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ПАРТНЕР`С" (далі - ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С") звернулося до місцевого господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника на суму 4 040 000 грн., що виникли на підставі простого векселя, опротестованого приватним нотаріусом у неплатежі з боржника з видачою виконавчого напису №1075 від 07.06.2016 про стягнення 4 000 000 грн. основного боргу та 40 000 грн. виконавчого збору, який не було виконано боржником під час здійснення виконавчого провадження №51442675, відкрито постановою державного виконавця від 17.06.2016.

10. 26.06.2019 ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва розглянуто вимоги кредиторів боржника по суті та визнано конкурсними кредиторами першої черги: ТОВ "ЮК "Леджиста" на суму 19 210 грн., ОСОБА_4 на суму 3 842 грн., ОСОБА_3 на суму 3 842 грн., ОСОБА_1 на суму 3 842 грн.; другої черги: Головне управління ДФС у місті Києві на суму 4 330, 38 грн.; третьої черги: Головне управління ДФС у місті Києві на суму 43 288, 97 грн.; четвертої черги: ТОВ "ЮК "Леджиста" на суму 1 690 990 грн., ОСОБА_4 на суму 286 939, 42 грн., ОСОБА_3 на суму 257 000 грн., ОСОБА_1 на суму 286 939, 42 грн.; шостої черги: ОСОБА_4 на суму 200 000 грн., ОСОБА_1 на суму 257 000 грн., Головне управління ДФС у місті Києві на суму 49 771, 39 грн.; затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Укоінвест" на загальну суму 3 110 837, 58 грн.; відмовлено у визнанні кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн.

11. Розглядаючи в процедурі розпорядження майном ТОВ "Укоінвест" кредиторські вимоги ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" на суму 4 040 000 грн., місцевий суд встановив, що заявлені ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" вимоги є спірними, оскільки не визнаються розпорядником майна боржника з огляду на те, що кредитором ТОВ "ЮК "Партнерс" не надано доказів на підтвердження факту придбання простого векселя, а також зважаючи на те, що у простому векселі не вказано строку платежу за векселем.

11.1. Місцевим судом встановлено, що спірні грошові вимоги ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" обґрунтовано невиконанням боржником зобов`язання щодо сплати на користь кредитора 4 040 000 грн., з яких 4 000 000 грн. основного боргу та 40 000 грн. виконавчого збору, що виникло на підставі протесту векселя про неплатіж, виданого 29.04.2016 приватним нотаріусом, та на виконання якого приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №1075 від 07.06.2016, що перебував на виконанні органу державної виконавчої служби з 17.06.2016 у виконавчому провадженні №51442675.

11.2. Суд першої інстанції, з посиланням на приписи статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 34, 87, 88, 90 Закону України "Про нотаріат", дійшов висновку, що виконавчий напис нотаріуса, як виконавчий документ, стягнення за яким провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", вчиняється нотаріусом за умови, що подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом; виконавчий напис є розпорядженням нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника; в основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості, який підтверджується оригіналом опротестованого векселя та актом про протест векселя.

11.3. Місцевий суд зауважив, що в силу статті 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні", видача простих векселів допускається лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги; на момент видачі простого векселя векселедавець повинен мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем; умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі; у разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору, припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

З огляду на таке та зважаючи на докази, подані спірним кредитором в обґрунтування заявлених ним до боржника кредиторських вимог, місцевий суд дійшов висновку, що ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" в порушення вимог статей 13, 74, 76, 77, 79 ГПК України, статті 23 Закону про банкрутство не надало місцевому суду належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення у боржника основного боргу на суму 4 000 000 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції відмовив ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" у визнанні його конкурсним кредитором ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн. заборгованості за основним боргом за простим векселем в розмірі 4 000 000 грн. та щодо сплати виконавчого збору з видачі виконавчого напису нотаріуса на суму 40 000 грн.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

12. ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" та прийняти нове рішення про визнання ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" кредитором боржника на суму 4 040 000 грн. Скаржник зазначив, що спірний кредитор є законним володільцем простого векселя серії АА №2669778 від 21.04.2016, емітентом якого є боржник - ТОВ "Укоінвест", вартістю 4 000 000 грн., строком платежу за пред`явленням, та набув право власності на спірний вексель на підставі договору №БВ69-16 купівлі-продажу цінних паперів, укладеного 21.04.2016 між ТОВ "ДОНБРОКФІНАНС", як продавцем, та ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С", як покупцем, щодо передачі продавцем у власність покупця цінних паперів на умовах оплати їх вартості з оформленням іменного індосаменту, та на підставі акта прийому-передачі цінних паперів до договору 21.04.2016, за яким ТОВ "ДОНБРОКФІНАНС" передало, а ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" прийняло простий вексель серії АА №2669778 від 21.04.2016, емітентом якого є ТОВ "Укоінвест"; договір купівлі-продажу спірного векселя від 21.04.2016 є дійсним; зазначені документи були надані місцевому суду разом з відзивом спірного кредитора на заперечення ініціюючого кредитора 19.06.2019 та долучені до матеріалів справи, однак, в порушення вимог статей 73, 91, 86 ГПК України судом не було надано належної оцінки таким доказам.

13. ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С", з посиланням на приписи статей 4, 8 Закону України "Про обіг векселів в Україні", статей 38, 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі та статей 73, 74, 76, 77, 86 ГПК України, доводив, що опротестований нотаріусом вексель є виконавчим документом, а, відтак, емітований боржником ТОВ "Укоінвест" простий вексель 21.04.2016 серії АА №2669778 строком платежу за пред`явленням, щодо якого 29.04.2016 приватним нотаріусом здійснено протест про неплатіж проти векселедавця - ТОВ "Укоінвест" та 07.06.2016 вчинено виконавчий напис №1075, за яким 17.06.2016 відкрито виконавче провадження, в ході якого боржником не було погашено заборгованості перед ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" на суму 4 000 000 грн. основного боргу та 40 000 грн. вексельного збору, є належним та допустимим доказом наявності у ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С", як векселедержателя, конкурсних вимог до векселедавця - ТОВ "Укрінвест" на суму 4 040 000 грн.

14. 19.08.2019 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" задоволено; ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн. скасовано; прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано кредиторські вимоги ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн.; зобов`язано арбітражного керуючого внести зміни до реєстру вимог кредиторів.

15. Переглянувши спірні кредиторські вимоги в апеляційному порядку, апеляційний суд не погодився із здійсненою судом першої інстанції оцінкою заявлених ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" на стадії розпорядження майном вимог до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн. та його висновками про відмову у їх задоволенні з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що в силу частини 1 статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель є цінним папером, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Апеляційний суд з посиланням на приписи статті 36 ГПК України в редакції до 15.12.2017 та роз`яснення пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 08.06.2007 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів" зауважив, що підставою для заявлення вимог до прямих боржників (векселедавця простого векселя та акцептанта простого векселя) є сам вексель, що знаходиться у кредитора.

З огляду на встановлені у даній справі обставини щодо ненадання скаржником оригіналу векселя від 21.06.2016 серії АА №2669778 як доказу заборгованості, який покладено в основу поданих кредиторських вимог скаржника, апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявлених вимог у цій частині та дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо неналежного з`ясування судом всіх обставин справи при розгляді спірних кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" (том 2, а.с. 261).

Апеляційний суд у мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 19.08.2019 зазначив про надання скаржником для огляду колегії суддів оригіналу векселя від 21.06.2016 серії АА №2669778 (том 2, а.с. 261) та з огляду на встановлене дійшов висновку про обґрунтованість заявлених на підставі спірного векселя грошових вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 000 000 грн., а також витрат на сплату виконавчого збору у зв`язку з видачою виконавчого напису нотаріуса №1075 від 07.06.2016 на суму 40 000 грн.

Зазначене стало підставою для скасування судом апеляційної інстанції ухвали попереднього засідання місцевого суду 26.06.2019 в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" та прийняття нового рішення про визнання ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" кредитором ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн. із зобов`язанням розпорядника майна внести зміни до реєстру вимог кредиторів боржника.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ТОВ "ЮК "Леджиста", ініціюючий кредитор у справі)

16. Скаржник доводив, що судом апеляційної інстанції в порушення вимог статті 23 Закону про банкрутство прийнято передчасне рішення про визнання ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" конкурсним кредитором ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн. без надання належної оцінки заяві ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" від 05.04.2019 про грошові вимоги до боржника, до якої спірним кредитором не надано в межах тридцятиденного строку належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження його вимог та наявності у ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" статусу векселедержателя простого векселя від 21.04.2016 серії АА №2669778, а подання частини доказів 19.06.2019 поза межами цього строку (до 06.04.2019) є порушенням норм процесуального права і такі докази не повинні прийматися до уваги судом.

17. Скаржник зауважив, що ТОВ "Укоінвест", як векселедавець, доводив "безтоварність" спірного векселя та його видачу від імені товариства-боржника з порушенням вимог чинного вексельного законодавства України без проведення реальних господарських операцій з ТОВ "ШЕВАЛЬ КОМПАНІ" як векселедержателем; неукладення правочину щодо проведення розрахунків з використанням простого векселя; відсутність фактичної поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг; невідображення у податковій та бухгалтерській звітності ТОВ "Укоінвест" видачі векселя та господарських операцій як з ТОВ "ШЕВАЛЬ КОМПАНІ", так і з ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С". За таких обставин, скаржник аргументував, що спірним кредитором не підтверджено дійсності його вимог до боржника, які обґрунтовано емітованим боржником простим векселем, опротестованим приватним нотаріусом, так як ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" не надало належних та достатніх доказів виникнення основного боргу на суму 4 000 000 грн., зобов`язання щодо сплати якого вбачається із спірного векселя, внаслідок чого порушено вимоги частини 1 статті 23 Закону про банкрутство про обов`язок кредитора надання первісних доказів виникнення грошового зобов`язання за роботи, товари, послуги, якими б зумовлювалась видача спірного векселя для проведення розрахунку та доказів набуття цього векселя у передбачений вексельним законодавством спосіб кредитором-заявником.

18. Скаржник зазначив, що спірним кредитором лише 19.06.2019, поза межами встановленого частиною 1 статті 23 Закону про банкрутство строку для пред`явлення кредиторами грошових вимог до боржника, подано до місцевого суду як додаток до відзиву на заперечення фотокопію векселя серії АА №2669778 від 21.04.2016 та фотокопію договору №БВ69-16 від 21.04.2016 купівлі-продажу цінних паперів (спірного векселя), однак, оригінали зазначених письмових документів не було надано суду першої інстанції для огляду, а їх фотокопії засвідчені з порушенням пункту 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технологічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003" (відсутня назва посади особи, яка засвідчила фотокопію документа).

19. Скаржник зауважив, що місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" на суму 4 040 000 грн. за встановлених обставин їх пред`явлення до ТОВ "Укоінвест" за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували виникнення у боржника-векселедавця основного боргу на суму 4 000 000 грн. в розумінні статей 13, 74, 76-79 ГПК України, однак, апеляційним судом скасовано ухвалу попереднього засідання місцевого суду в частині розгляду спірних вимог лише з формальних міркувань та з посиланням на норми статті 36 нечинного ГПК України в редакції до 15.12.2017, а також за умов відступу від правових позицій Верховного Суду у постановах 26.04.2018 у справі №904/5299/17, 11.07.2018 у справі №904/8549/17 та 17.07.2018 у справі №915/1145/17 без наведення мотивів здійснення такого відступу.

20. Скаржник зауважив, що ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" не надало суду першої інстанції оригіналів документів, якими обґрунтовано спірні кредиторські вимоги, тоді як апеляційний суд з порушенням засад змагальності та диспозитивності господарського судочинства, а також меж перегляду справи в апеляційній інстанції згідно статті 269 ГПК України самостійно витребував, оглянув та прийняв до уваги оригінал простого векселя, емітованого боржником ТОВ "Укоінвест".

21. Скаржник доводив, що суд апеляційної інстанції, приймаючи нове рішення про визнання кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С", зіслався на приписи абзацу 1 частини 1 статті 23 Закону про банкрутство, якими визначено обов`язок конкурсного кредитора надати суду в обґрунтування заявлених ним вимог документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство; апеляційним судом помилково застосовано зазначену норму права в контексті його висновку про те, що кредитору ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С", вимоги якого ґрунтуються на простому векселі на суму 4 000 000 грн., достатньо лише заявити про це суду протягом встановленого законом строку у 30 днів без необхідності подання до суду документів, що підтверджують заявлені вимоги, у встановленому законом порядку. Місцевий суд, на думку скаржника, належно з`ясував всі обставини справи щодо дійсності та обґрунтованості спірних кредиторських вимог та дійшов правильного висновку про відмову у їх визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів боржника як таких, що заявлені без підтвердження належними та допустимими доказами факту виникнення у ТОВ "Укоінвест" заборгованості на суму 4 000 000 грн., зобов`язання щодо сплати якої на користь ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" підтверджується спірним простим векселем.

Доводи інших учасників справи

22. ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" у відзиві на касаційну скаргу заперечувало доводи ініціюючого кредитора про недоведення ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" належними та достатніми доказами наявності у боржника заборгованості перед спірним кредитором на суму 4 000 000 грн. основного боргу, за зобов`язанням щодо сплати якого боржником емітовано спірний вексель, та просив касаційний суд залишити в силі постанову апеляційного суду від 19.08.2019 як таку, що прийнята з правильним застосуванням вексельного законодавства, законодавства про банкрутство та процесуального права, а також за умов повноти з`ясування фактичних обставин виникнення спірних вимог та належної оцінки доказів, наданих в їх обґрунтування.

23. ТОВ "Укоінвест" надало письмові пояснення у справі, в яких боржник зауважив, що за даними його фінансово-бухгалтерського обліку господарських операцій між ТОВ "Укоінвест", як векселедавцем, та ТОВ "ШЕВАЛЬ КОМПАНІ", як векселедержателем, не проводилось, реєстр виданих ТОВ "Укоінвест" векселів відсутній; водночас, спірним кредитором не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності правовідносин між ТОВ "ШЕВАЛЬ КОМПАНІ" та ТОВ "Укоінвест", що передували видачі ТОВ "Укоінвест" простого векселя від 21.04.2016 серії АА №2669778 на суму 4 000 000 грн.; за таких обставин, боржник доводив необґрунтованість дійсності спірних вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 000 000 грн. основного боргу за простим векселем та 40 000 грн. виконавчого збору за видачу виконавчого напису нотаріуса щодо виконання опротестованого простого векселя належними та достатніми доказами; боржник зауважив на законності ухвали місцевого суду 26.06.2019 про відмову у визнанні ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" кредитором ТОВ "Укоінвест" на спірну суму, оскільки згідно із статтею 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні", вексель на підтвердження безумовного грошового зобов`язання може видаватися тільки у випадку наявності у векселедавця заборгованості перед третьою особою за роботи, товари і послуги і тільки після цього може перебувати у вільному господарському обороті.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

24. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, чинній на 25.02.2019

Стаття 1 - грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; кредитор - юридична або фізична особа, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частина 1 статті 23 - конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Частина 3 статті 23 - до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Частина 6 статті 23 - заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

25. Цивільний кодекс України

Стаття 177 - об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Частина 1 статі 178 - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Стаття 194 - цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Частина 1 статті 197 - до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером).

26. Конвенція, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, ратифікована Україною відповідно до Закону №826-XІV від 06.07.1999 та чинна для України з 06.01.2000

Стаття 75 - простий вексель містить: (1) назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; (2) безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; (3) зазначення строку платежу; (4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; (5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; (6) зазначення дати і місця складання простого векселя; (7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Частина 2 статті 76 - простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням.

Частина 1 статті 77 - до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо, зокрема, строку платежу (статті 33-37).

Частина 1 статті 33 - переказний вексель може бути виданий із таким строком платежу: за пред`явленням; у визначений строк від пред`явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату.

Частина 1 статті 34 - переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні. Він повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Частина 1 статті 35 - строк платежу за переказним векселем, що підлягає сплаті у визначений строк від пред`явлення визначається або датою акцепту, або датою протесту.

27. Закон України "Про обіг векселів в Україні" в редакції Закону України №629-VIII від 16.07.2015, чинній на дату складення спірного простого векселя 21.04.2016

Частина 1 статті 3 - зобов`язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи.

Частина 1 статті 4 - видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.

Частина 2 статті 4 - на момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

Частина 3 статті 4 - умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

Стаття 8 - вексель, опротестований нотаріусом у встановленому законом порядку, є виконавчим документом (крім векселя, опротестованого у недатуванні акцепту).

28. Господарський процесуальний кодекс України в редакції з 15.12.2017

Частина 3 статті 2 - основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін (пункти 2, 4 частини 3 цієї статті).

Частина 3 статті 13 - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 73 - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 1 статті 77 - обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Частина 1 статті 80 - учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Частина 4 статті 80 - якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частина 8 статті 80 - докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частина 2 статті 91 - письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частина 5 статті 91 - учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Частина 6 статті 91 - якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Частина 1 статті 92 - оригінали письмових доказів зберігаються у суді в матеріалах справи.

Частина 1 статті 269 - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частина 3 статті 269 - докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частина 4 статті 269 - суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

29. З огляду на повноваження касаційного суду при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає, що порушені у касаційній скарзі питання правильності застосування статті 23 Закону про банкрутство та статей 13, 74, 76-79, 91, 269 ГПК України судом апеляційної інстанції при розгляді спірних кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" можуть бути предметом касаційного розгляду.

А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги і висновків судів попередніх інстанцій

30. Аналіз приписів частин 1, 4 статті 23 Закону про банкрутство свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про відкриття щодо боржника провадження у справі про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту відкриття щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, так як протилежне матиме наслідком втрату такими вимогами статусу конкурсних і їх включення до реєстру як вимог шостої черги. Також, частинами 1, 3 статті 23 цього Закону на кредитора покладено обов`язок щодо подання до суду документів на підтвердження пред`явлених до боржника вимог у строк, встановлений законом на заявлення конкурсних вимог, який є граничним та поновленню не підлягає.

Водночас, з урахуванням приписів частин 1, 4, 8 статті 80 ГПК України, конкурсний кредитор, який не має можливості подати докази на підтвердження його вимог до боржника у встановлений законом строк з об`єктивних причин, повинен письмово повідомити про це суд та зазначити, який конкретно доказ не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, а також докази, які підтверджують, що спірний кредитор здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом строк, не приймаються судом до розгляду, крім випадку, коли кредитор обґрунтував неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог в процедурі розпорядження майном у попередньому засіданні господарському суду слід з`ясувати правову природу таких вимог як конкурсних чи поточних, надати правову оцінку доказам, поданим спірним кредитором на підтвердження його вимог до боржника, перевірити дійсність заявлених вимог, їх правову природу як грошових чи майнових вимог та з огляду на встановлене та зважаючи на заперечення боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог дійти висновку про наявність підстав для їх визнання та включення до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості.

Апеляційний суд, керуючись межами перегляду справи в апеляційній інстанції згідно із статтею 269 ГПК України, повинен враховувати, що апеляційний перегляд спірних кредиторських вимог здійснюється за наявними у справі та додатково поданими доказами; обов`язком суду апеляційної інстанції є перевірка законності та обґрунтованості рішення місцевого суду, прийнятого за результатами розгляду вимог кредитора, в межах доводів та вимог апеляційної скарги; винятком із такого обмеження є встановлення апеляційним судом порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права при розгляді спірних кредиторських вимог.

31. Приписами частини 1 статті 1 Закону про банкрутство визначено грошове зобов`язання як зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Аналіз статей 177, 178, 194, 197 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що цінні папери є об`єктами цивільних прав, які можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї до іншої особи в порядку правонаступництва або іншим чином; цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) та особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. До особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером).

В Україні у цивільному обороті є кілька груп цінних паперів, зокрема, боргові цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов`язання емітента або особи, яка видала неемісійний цінний папір, сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов`язання, до яких відносяться векселі (підпункт "д" пункту 2 частини 5 статті 3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок").

Отже, вексель, як цінний папір, що посвідчує грошове або майнове право вимоги векселедержателя до векселедавця, є належним та допустимим доказом заявлених кредитором-векселедержателем вимог у справу про банкрутство боржника-векселедавця, оскільки законний векселедержатель не зобов`язаний доводити наявність та дійсність своїх прав за векселем, такі права вважаються наявними та дійсними, а доведення протилежного є обов`язком боржника як особи, якій пред`явлено вимогу за векселем. Зазначене узгоджується з роз`ясненнями пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів" №5 від 08.06.2007, яка відображає усталену правову позицію Верховного Суду України та від якої колегія суддів касаційного суду не вбачає необхідності відступати.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України 08.06.2007 за №5 роз`яснено, що підставою для заявлення вимоги до прямого боржника, яким є векселедавець простого векселя, є сам вексель, що знаходиться у кредитора (векселедержателя).

Водночас, при розгляді справ, пов`язаних з обігом простих векселів, судам у судовому засіданні слід досліджувати оригінали цих цінних паперів, зважаючи на їх правову природу та обов`язковість реквізитів; встановлення судами обставин ненадання кредитором оригіналу векселя, як доказу заборгованості боржника перед кредитором, є підставою для відмови у визнанні спірних вимог як таких, що не підтверджені належними доказами у справі. Такі висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 01.08.2019 у справі №914/2441/15 (пункт 42) та у постанові від 26.04.2018 у справі №904/5299/17 (пункти 21, 22), від яких колегія суддів Верховного Суду не вбачає за необхідне відступати при розгляді спірних кредиторських вимог у справі №910/772/19.

Отже, зважаючи на усталену судову практику розгляду вимог кредиторів, які ґрунтуються на зобов`язаннях боржника сплатити певну суму грошових коштів на підставі простого векселя, як боргового цінного паперу, обов`язком кредитора, який звертається з кредиторськими вимогами до боржника, є надання господарському суду оригіналу простого векселя, який в силу приписів статей 73, 77, 91 ГПК України є допустимим доказом дійсності грошових вимог кредитора-векселедержателя, і такий цінний папір в оригіналі залучається судом до матеріалів справи та зберігається в матеріалах справи відповідно до вимог частини 1 статті 92 ГПК України, оскільки вексель є об`єктом цивільного обороту та може бути в подальшому відчужений векселедержателем на користь третіх осіб шляхом вчинення індосаментів.

32. Розглядаючи кредиторські вимоги ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" на суму 4 040 000 грн., заявлені в процедурі розпорядження майном ТОВ "Укоінвест", суд апеляційної інстанції встановив, що спірні вимоги є конкурсними за своєю правовою природою та заявлені як вимоги кредитора-векселедержателя, що ґрунтуються на емітованому боржником простому векселі від 21.06.2016 серії АА №2669778 із зобов`язанням боржника сплатити основний борг на суму 4 000 000 грн., який було опротестовано приватним нотаріусом 29.04.2016 та в подальшому стягнено з боржника на користь кредитора на підставі протесту векселя у неплатежі 4 000 000 грн. основного боргу та 40 000 грн. виконавчого збору на підставі виконавчого напису нотаріуса №1075 від 07.06.2016, за яким 17.06.2016 відкрито виконавче провадження №51442675. Однак, зобов`язання ТОВ "Укоінвест" на користь ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" не виконано.

Апеляційний суд, з посиланням на приписи статті 36 ГПК України в редакції до 15.12.2017, зазначив, що оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу суду. Підставою для заявлення вимог спірного кредитора до боржника суд апеляційної інстанції визначив сам вексель, як цінний папір, що знаходиться у кредитора-векселедержателя.

Судом апеляційної інстанції зазначено про надання ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" у судовому засіданні 19.08.2019 для огляду колегії суддів оригіналу простого векселя 21.06.2016 серії АА №2669778 та в цілому зроблено висновок про обґрунтованість спірних вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн., що ґрунтуються на грошовому зобов`язанні боржника сплатити кредитору за спірним векселем. Однак, оцінки зазначеному векселю на предмет його відповідності вимогам вексельного законодавства апеляційним судом не дано, як не мотивовано причин прийняття додаткового доказу на стадії апеляційного розгляду справи.

33. За змістом касаційної скарги вбачається, що при прийнятті оскаржуваної постанови апеляційний суд безпідставно зіслався на приписи статті 36 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, зважаючи на те, що розгляд справи здійснювався в судовому засіданні 19.08.2019 і на цей момент діяла нова редакція ГПК України, положеннями статей 73, 77, 80, 91, 269 якого визначено поняття письмових доказів, що можуть вважатися допустимими при обґрунтуванні доводів заявника, а також порядок подання до суду доказів за встановленого законом чи судом строку для їх подання, правові наслідки неподання доказів у такий строк та повноваження суду апеляційної інстанції щодо прийняття та дослідження доказів, які не були надані місцевому суду.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 (пункт 53) зробила висновок про те, що за змістом частин 3, 8 статті 80 та частини 3 статті 269 ГПК України відповідач повинен подати суду відповідні докази разом з поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Ініціюючий кредитор, оскаржуючи результат розгляду кредиторських вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" в касаційному порядку, зауважив, що спірним кредитором не було надано суду першої інстанції оригіналу простого векселя від 21.04.2016 серії АА №2669778, емітованого боржником, а долучена до матеріалів справи його фотокопія разом із відзивом ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" на заперечення ініціюючого кредитора проти спірних вимог не засвідчена належним чином (відсутня назва посади особи, яка засвідчила фотокопію векселя) та подана до місцевого суду 19.06.2019 зі спливом встановленого частиною 1 статті 23 Закону про банкрутство строку на заявлення конкурсними кредиторами грошових вимог до ТОВ "Укоінвест" (том 2, а.с. 159-164).

Апеляційний суд, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ дійсності спірних вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн., оригінал простого векселя від 21.06.2016 серії АА №2669778, поданий кредитором безпосередньо в засіданні суду апеляційної інстанції, в порушення приписів частини 4 статті 80 та частини 4 статті 238 ГПК України не залучив його до матеріалів справи, не відобразив в мотивувальній частині постанови 19.08.2019 підстав прийняття до уваги додаткового доказу на стадії апеляційного розгляду в порядку частини 3 статті 269 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими грошові вимоги ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест", що виникли на підставі спірного векселя, без надання такому цінному паперу належної оцінки на предмет відповідності його змісту та форми вимогам вексельного законодавства України, що не узгоджується з приписами статей 86, 269 ГПК України. Також, в порушення вимог частини 1 статті 92 ГПК України апеляційний суд не залучив до матеріалів справи оригіналу поданого представником ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" у судовому засіданні 19.08.2019 спірного векселя та лише зазначив у мотивувальній частині постанови про огляд колегією суддів оригіналу простого векселя від 21.06.2016 серії АА №2669778. Однак, з долученої кредитором до матеріалів справи фотокопії простого векселя серії АА №2669778, вбачається, що його емітовано боржником 21.04.2016 (том 2, а.с. 161). Зазначене в цілому ставить під сумнів висновки суду апеляційної інстанції про належне дослідження в судовому засіданні 19.08.2019 оригіналу простого векселя від 21.04.2016 серії АА №2669778, на підставі якого було заявлено кредиторські вимоги ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С".

34. Місцевий суд, відмовляючи у визнанні вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С", виходив з того, що при зверненні із спірними вимогами на підставі емітованого боржником простого векселя від 21.04.2016 серії АА №2669778 ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" не надало суду належних та допустимих доказів виникнення у ТОВ "Укоінвест" заборгованості на суму 4 000 000 грн., зобов`язання щодо сплати якої підтверджено спірним векселем; суд зауважив, що спірні вимоги не визнано розпорядником майна з огляду на те, що у простому векселі 21.04.2016 серії АА №2669778 не було зазначено строку платежу.

35. Колегія суддів вважає висновки місцевого суду передчасними з огляду на таке.

За змістом статей 76, 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікованого закону), вбачається, що простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням; до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, зокрема, положення щодо строку платежу (статті 33-37 Уніфікованого закону).

Частиною 1 статті 34 та частиною 1 статті 35 Уніфікованого закону визначено, що переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні і такий вексель повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання; строк платежу за переказним векселем, що підлягає сплаті у визначений строк від пред`явлення, визначається або датою акцепту, або датою протесту.

Отже, простий вексель, емітований боржником-векселедавцем без зазначення конкретного строку платежу за векселем, є таким, що підлягає оплаті за пред`явленням; у разі опротестування приватним нотаріусом простого векселя у неплатежі боржником строк платежу за векселем визначається датою протесту.

Така правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України визначеною пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів" №5 від 08.06.2007 за наслідком прийняття відповідних постанов Верховного Суду України.

36. Верховний Суд, виходячи з аналізу положень статей 4, 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні", погоджується з доводами, викладеними у касаційній скарзі, про те, що простий вексель можна використати лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів. Водночас, Верховний Суд звертає увагу на те, що зазначений Закон не визначає наслідків недійсності векселів, виданих з порушенням вимог статті 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні", а також про перевагу в застосуванні спеціальних положень статей 75, 77 Уніфікованого закону, як міжнародного договору, ратифікованого Україною. Зобов`язання за векселем є дійсними, якщо його складено з дотриманням вимог статей 75, 77 Уніфікованого закону та статті 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні".

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №904/1169/17 (пункт 23), від якої колегія суддів не вбачає за необхідне відступати при розгляді справи №910/772/19.

З огляду на таке, суд першої інстанції неправильно застосував норми вексельного законодавства України та дійшов помилкового висновку про недійсність зобов`язання боржника за векселем як такого, що повинно обґрунтовуватися іншими, крім дійсного векселя, документами на підтвердження виникнення основного зобов`язання боржника перед кредитором.

37. Верховний Суд зазначає, що за встановлення обставин того, що внаслідок невиконання або неналежного виконання стороною, якій було видано вексель, зобов`язання з передачі товарів, виконання робіт чи надання послуг у неї не виникло права вимоги за договором, особа, яка видала вексель, вправі захистити свої майнові права шляхом пред`явлення до векселедержателя позову про повернення спірного векселя як безпідставно набутого майна в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України, що узгоджується з роз`ясненнями згідно з пунктом 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 08.06.2007.

38. У засіданні касаційного суду 17.10.2019 представник ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" Хорошевська О.І. стверджувала про можливість надання місцевому суду оригіналу спірного векселя, однак суд не вчинив дій щодо залучення його до матеріалів справи.

Касаційним судом прослухано звукозапис судового засідання 26.06.2019 в суді першої інстанції та не встановлено обставин надання представником ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" суду для огляду в судовому засіданні оригіналу простого векселя 21.04.2016 серії АА №2669778, як і дослідження місцевим судом причин неподання оригіналу векселя до матеріалів справи.

З огляду на зазначене місцевий та апеляційний суд невірно застосували норми процесуального права щодо необхідності дослідження оригіналу векселя як документа, що підтверджує грошові вимоги кредитора до боржника, не залучили такий доказ до матеріалів справи за наявності такої можливості, як і не встановили обставин відмови кредитора від надання до матеріалів справи цього документа.

39. У Рішенні "Мала проти України" у справі від 03.07.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що ключовим для концепції справедливого розгляду справи … є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні із протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (Рішення у справі "Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства"). Принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (Рішення від 26.05.2009 у справі "Бацаніна проти Росії"). Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (Рішення у справах "Проніна проти України" від 18.07.2006 та "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011).

40. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Аналізуючи мотивацію постановлених апеляційним та місцевим судами рішення крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Верховний Суд зазначає про неналежне виконання покладеного на суд обов`язку щодо мотивації прийнятих рішень, оскільки суди неповно дослідили фактичні обставини справи та прийняли рішення за результатами розгляду спірних кредиторських вимог з порушення принципів рівності та змагальності сторін у господарському процесі, тому їх висновки за змістом оскаржуваних судових рішень є передчасними.

А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги

41. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 16-21 описової частини даної постанови, Суд вважає частково обґрунтованими з підстав, зазначених в пунктах 30-40 мотивувальної частини даної постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

42. З огляду на зазначене та наявність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги ТОВ "ЮК "Леджиста", скасування постанови апеляційного суду від 19.08.2019 та ухвали суду першої інстанції від 26.06.2019 у справі №910/772/19 в частині пункту 3 резолютивної частини зазначеної ухвали з переданням справи в частині спірних грошових вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" до ТОВ "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн. на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

При новому розгляді справи судам належить дослідити правову природу спірних кредиторських вимог, перевірити дотримання кредитором вимог частини 1 статті 23 Закону про банкрутство щодо строку на подання доказів в обґрунтування заявлених конкурсних вимог, та можливості прийняття доказів поза межами цього строку за наявності поважних причин, з`ясувати дійсність заявлених кредитором вимог на суму 4 040 000 грн. на підставі опротестованого нотаріусом спірного векселя з видачою виконавчого напису про стягнення суми боргу за векселем, залучивши до матеріалів справи спірний вексель, про що не заперечував представник кредитора у касаційному суді, дослідити його на предмет відповідності вимогам вексельного законодавства та з огляду на встановлене прийняти обґрунтоване рішення про наявність (відсутність) підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів вимог ТОВ "ЮК "ПАРТНЕР`С" з визначенням черговості їх задоволення в порядку статті 45 Закону про банкрутство.

В. Судові витрати

43. У зв`язку із частковим задоволенням касаційної скарги та переданням справи на новий розгляд до місцевого суду, питання про стягнення витрат зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України Верховним Судом не розглядалось.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Леджиста" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/772/19 в частині пункту 3 резолютивної частини зазначеної ухвали скасувати, справу №910/772/19 в частині спірних грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ПАРТНЕР`С" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укоінвест" на суму 4 040 000 грн. передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.О. Банасько

О.В. Васьковський