УХВАЛА

м. Київ

06.11.2019Справа № 910/5237/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши скаргу приватного підприємства «Водоліт» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика А.П. при здійсненні виконавчого провадження ВП № 58693774 від 16.09.2019 за наказом Господарського суду міста Києва у справі №910/5237/18

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 у справі № 910/5237/18 позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіс-Спецбуд» на користь приватного підприємства «Водоліт» 2 079 690,88 грн. основного боргу, 283 350, 74 грн. пені та 35 446,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 у справі № 910/5237/18 залишено без змін.

Господарським судом міста Києва 20 березня 2019 року видано наказ.

Постановою приватного виконавця Чижика А.П. (виконавчий округ міста Києва) від 21.03.2019 за заявою позивача (стягувача) відкрито виконавче провадження ВП №58693774 з примусового виконання наказу від 20.03.2019 Господарського суду міста Києва у справі №910/5237/18. У той же день, приватним виконавцем накладено арешт на рахунки та майно боржника.

Позивачем у даній справі (стягувач у виконавчому провадженні) надано 13.09.2019 приватному виконавцю письмову заяву з визначенням залишку боргу за судовим рішенням у даній справі у розмірі 992 000,00 грн. Після перерахування відповідної суми грошових коштів стягувачу приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.09.2019.

Позивач (стягувач) 30.09.2019 звернувся до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика А.П. з вимогами: визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 58693774 від 16.09.2019; визнати неправомірним розподіл приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Чижиком А.П. стягнутих з боржника за виконавчим провадженням грошових сум; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика А.П. перерозподілити стягнуті з боржника кошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 скаргу позивача (стягувача) задоволено частково, визнано протиправною постанову про закриття виконавчого провадження та зобов`язано приватного виконавця відновити виконавче провадження ВП № 58693774 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у справі № 910/5237/18.

При цьому, судом встановлено, що винесення неправомірної постанови про закриття виконавчого провадження у даній справі зумовлене діями саме скаржника (стягувача).

Позивач (стягувач) 04.11.2019 повторно звернувся зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця з вимогами про визнання неправомірним утримання з стягнутої суми винагороди виконавця, визнати неправомірним неперерахування стягнутих сум стягувачу у повному розмірі та зобов`язати приватного виконавця перерахувати скаржнику 117 453, 23 грн.

Вимоги скарги, що є предметом даного судового розгляду, є тотожними вимогам попередньої скарги від 30.09.2019, у задоволенні яких судом відмовлено з огляду на неможливість розгляду цих вимог у межах судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження (стягувач чи боржник) мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За правилом цієї процесуальної норми оскарженою може бути виключно рішення, дія або бездіяльність вчинені під час виконання судового рішення у справі.

Юридичний статус приватних виконавців та правові засади їхньої діяльності врегульовані Законами України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошувалось, що не всі дії посадових осіб державної виконавчої служби та приватних виконавців можуть оскаржуватись у рамках судового контролю.

Зокрема, за узагальненими правовими висновками пунктів 6.7-6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі 925/138/18, згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі:

- постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору;

- постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди;

- постанов приватного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження та штрафів;

можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому Законом.

Предметом оскарження (та відповідно судового розгляду) у даному випадку є дії приватного виконавця при винесенні ним постанов про стягнення основної винагороди та витрат виконавчого провадження.

Ці дії не є діями приватного виконавця з примусового виконання судового рішення і не можуть розглядатись у межах судового контролю.

Такі дії або бездіяльність мають розглядатись судами адміністративної юрисдикції у загальному порядку, визначеному Законом.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись статтями 175, 234, 339, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за скаргою приватного підприємства «Водоліт» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика А.П.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Ю. Кирилюк