РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2019Справа № 910/11584/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайм Прайм ЛТД" про стягнення 20 426,03 грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення з відповідача 20 426,03 грн заборгованості, з яких 177,00 - 3% річних, 375,45 грн - інфляційні нарахування, 2 073,58 грн - пеня за договором-заявкою №28/03-3 від 28.03.2019 року на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 307 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайм Прайм ЛТД" (далі - виконавець) було укладено договір-заявку №28/03-3 для перевезення вантажу на автомобільним транспортом (далі - договір) на разове перевезення за маршрутом: з м. Харків, набережна Мороховецька, 2 до м. Затока, Одеська область.

Відповідно до умов п.2, 3 договору перевізник зобов`язується прийняти до перевезення і доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати особі, яка має право на отримання вантажу (вантажоотримувачу), а вантажовідправник зобов`язався сплатити перевізнику вартість наданих ним послуг безготівковим розрахунком протягом 7 банківських днів після прийняття вантажу.

Згідно з товаро-транспортної накладної (ТТН) №720 від 28.03.2019 року позивачем було здійснено доставку відповідачу холодильних вітрин по маршруту: з м. Харків, набережна Мороховецька, 2 (пункт навантаження) - Одеська область, смт. Затока, вул. Вокзальна, 65/1 (пункт розвантаження), що також підтверджується подорожнім листом №625501 вантажного автомобіля від 26.03.2019 року.

16.05.2019 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №167/1 від 15.05.2019 року з вимогою оплатити за перевезення та акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №АЦ-СЕN 17354 від 29.03.2019 року.

Поясненнями позивача, викладеними в позовній заяві, товаро-транспортною накладною №720 від 28.03.2019 року, актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №АЦ-СЕN 17354 від 29.03.2019 року на суму 17 800 грн. підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуг з перевезення вантажу на суму 17 800 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з надання послуг із перевезення відповідно до умов договору, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з їх оплати та має перед позивачем заборгованість в сумі 17 800,00 грн.

Доказів сплати вказаної вище заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язань має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення 17 800,00 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості послуг із перевезення, позивачем нараховано відповідачеві 177,00 грн 3 % річних та 375,45 грн інфляційних витрат.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 177,00 грн 3 % річних та 375,45 грн інфляційних витрат обґрунтовані та позов у цій частині вимог також підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати оренди, позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню на загальну суму 2 073,58 грн.

При цьому суд приймає до уваги, що договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовані Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», положеннями якого встановлено, що за прострочення платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2.1. роз`яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/293 від 29.04.1994 р., якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків, коли розмір пені встановлений чинними актами законодавства.

Таким чином, в силу наведених положень законодавства, пеня може бути стягнута у передбачених в письмовому договорі випадках (встановлено за згодою сторін).

Враховуючи, що в договорі не передбачена відповідальність у вигляді пені, в позові в частині стягнення пені у розмірі 2 073,58 грн. слід відмовити.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 5 390,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого позивачем надано належні та допустимі докази, а саме - ордер серія АІ №1004578 від 19.08.2019 року, договір про надання правової №4 від 02.03.2015 року, що укладений між позивачем та адвокатом Солдаткіним Олександром Сергійовичем, актом про прийняття-передачі наданих послуг №20/8 від 20.08.2019 року, а також платіжним дорученням №004949 від 08.08.2019 року на суму 17 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайм Прайм ЛТД" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1; код 42616129) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" (03067, м. Київ, провулок Чугуївський, буд. 21; код 31202310) 17 800 (сімнадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. основного боргу, 375 (триста сімдесят п`ять) грн. 45 коп. інфляційних втрат, 177 (сто сімдесят сім) грн. 00 коп. 3 % річних, 4 851 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одну) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1 728 (одна тисяча сімсот двадцять вісім) грн. 90 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 04.11.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна