ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1225/19

Розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників товариства

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників:

від позивача: Поліщук В.А. (ордер КС № 250037 від 20.05.2019 року);

від відповідача: Шкабрій М.П. (довіреність б/н від 30.08.2019 року);

від третьої особи: ОСОБА_2. (паспорт НОМЕР_1 від 14.04.2000 року).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників товариства.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2019 року відкрито провадження у справі № 911/1225/19, справу № 911/1225/19 призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.07.2019 року.

В судове засідання 03.07.2019 року відповідач не з`явився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 27.05.2019 року не виконав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.07.2019 року підготовче засідання у справі відкладалось на 24.07.2019 року.

24.07.2019 року представником позивача подано заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 . В обгрунтування поданої заяви представник позивача зазначає про те, що оскільки ОСОБА_2 відчужив позивачу частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» (далі - Товариство), однак за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, обліковується як учасник Товариства, який володіє спірною часткою в статутному капіталі, тому внесення змін до статуту цього Товариства щодо його статутного капіталу та розміру часток у ньому, вплине на інтереси, права й обов`язки ОСОБА_2 , як бувшого учасника цього Товариства.

В судове засідання 24.07.2019 року відповідач не з`явився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 27.05.2019 року не виконав, про причини неявки та причини не виконання цієї ухвали суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.07.2019 року підготовче засідання у справі відкладалось на 21.08.2019 року та відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

В судове засідання 21.08.2019 року відповідач та третя особа не з`явились, відповідач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 27.05.2019 року не виконав, третя особа вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 24.07.2019 року не виконала, про причини неявки не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2019 року підготовче засідання у справі відкладалось на 09.09.2019 року.

В судовому засіданні 09.09.2019 року судом оголошувалась ухвала про відкладення підготовчого засідання у справі № 911/1225/19 на 18.09.2019 року, про що зазначено в протоколі відповідного судового засідання і повідомлено представників сторін під розписку. Про наступне судове засідання третю особу повідомлено ухвалою від 09.09.2019 року.

16.09.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні 18.09.2019 року позивач позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримав в повному обсязі, уточнень позовних вимог не має. Також зазначив і про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.09.2019 року проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві, поданому 16.09.2019 року.

Третя особа, належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 18.09.2019 року не з`явилася, письмових пояснень по суті позову не надала, про причини неявки не повідомила.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 07.10.2019 року.

В судовому засіданні 07.10.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував, третя особа проти позову заперечувала.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 07.10.2019 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач - ОСОБА_1 11.06.2018 року на підставі Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративних прав) придбав у ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» в розмірі 24 % статутного капітал, що складає 7200 грн.

В той же час, згідно Договору дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антроповим О.Ю. під реєстровим номером №2679 від 07.08.2018 року, ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі від 07.08.2018 року безоплатно передав у власність ОСОБА_4 частку у статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» у розмірі 9000 грн., що становить 30% статутного капіталу товариства, до якої входить вже продана позивачу частка в розмірі 24% статутного капіталу вартістю 7200 грн.

08.08.2018 року Комунальним підприємством «Реєстрація нерухомості» було внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах; 1000372, зміна складу засновників або інформації про засновників.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.12.2018 року у справі № 911/1936/18, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду 15.04.2019 року було визнано недійсним договір дарування частки у статутному капіталі від 07.08.2018 року, акт приймання-передачі частки у статутному капіталі від 07.08.2018 року в частині безоплатної передачі ОСОБА_4 частки в Статутному капіталі ТОВ «Таращамолоко» у розмірі 7 200 грн., що становить 24% статутного капіталу та скасовано реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах, зміна складу засновників або інформації про засновників, за № 1000372. 10.05.2019 року за №6000372, на виконання рішення суду, державним реєстратором Ставищенської районної державної адміністрації було скасовано реєстраційну дію №1000372, що підтверджується відповідним витягом.

Позивач в позові зазначає, що на момент набуття ним права власності на частку у статутному капіталі (11.06.2018 року), Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» ще не вступив в дію. Відносини між учасниками товариства з обмеженою відповідальністю регулювались нормами Закону України «Про господарські товариства», який визначав поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов`язки їх учасників та засновників. Порядок вступу до товариства регулювався цим Законом, а також Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту.

Як визначено ч.1 ст.51 Закону України «Про господарські товариства», установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Позивач також в обгрнтування позовних вимог посилається на п.2.6. Постанови Пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», який визначає, що право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ. Право участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв`язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається. Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

При цьому, позивач зазначає, що за законодавством, яке діяло станом на момент набуття ним права власності на частку в статутному капіталі (11.06.2018 року), він не вступив до товариства, рішення загальних зборів з цього питання відсутнє.

Після вступу в дію 17.06.2018 року Закону України «Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю», яким також було доповнено частиною п`ятою ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», про те, що вступ до товариства відбувається за іншою процедурою та не потребує рішення загальних зборів учасників товариства про прийняття до складу учасників та внесення відомостей до установчих документів про частки кожного з часників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.05.2019 року, розмір статутного капіталу ТОВ «Таращамолоко» становить 30 000 грн., дата закінчення формування статутного капіталу 06.09.2008 року. Частки в статутному капіталі розподілені наступним чином: ОСОБА_5 - 1500 грн., що становить 5% статного капіталу; ОСОБА_6 - 8 400 грн., що становить 28% статутного капіталу; ОСОБА_7 - 9900 грн., що становить 33% статутного капіталу, ОСОБА_4 - 3000 грн., що становить 10% статутного капіталу, ОСОБА_2 - 7200 грн., що становить 24% статутного капіталу.

Однак, ОСОБА_2 продав позивачу свою частку розміром 7200 грн., що становить 24% статутного капіталу ТОВ «Таращамолоко» 11.06.2018 року за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративних прав) від 11.06.2018 року, що також підтверджується рішенням Господарського суду Київської області від 27.12.2018 року у справі №911/1936/18, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права обумовлені наявністю в особи прав на частку в статутному капіталі. І навпаки, за відсутності в особи прав на таку частку не може йтися про корпоративні права та корпоративні правовідносини.

За змістом статті 167 Господарського кодексу України ознаками корпоративних прав є те, що суб`єктом цих прав є особа, яка має частку в статутному фонді (майні) товариства та набула правомочностей, передбачених законом та статутом товариства (організаційних та майнових).

Позивач зазначає, що відсутність відомостей про нього в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як учасника ТОВ «Таращамолоко» із розміром частки 7 200 грн., що становить 24% статутного капіталу, порушує його право на здійснення корпоративних прав щодо управління товариством, отримання прибутку, тощо.

Згідно з ч.5 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань», яка вступила в дію із 17.06.2018 року, для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розмірів часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного іг:талу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників в юиства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки чи частини частки у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_2 вчинив всі дії по відчуженню частки, які необхідні були на момент укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, однак, на даний час заперечує право власності позивача на продану йому частку у статутному капіталі ТОВ «Таращамолоко» в розмір 7200 грн., що складає 24% статутного капіталу, що підтверджується рішеннями суду першої та апеляційної інстанції у справі №911/1936/18, позивач зазначає, що 02.05.2019 року він звертався до загальних зборів ТОВ «Таращамолоко» із заявою, в якій просив прийняти відповідне рішення, яке буде підставою для включення відомостей про нього, як учасника ТОВ «Таращамолоко» до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із розміром частки 7 200 грн., що становить 24% статутного капіталу. До заяви ним було додано Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративних прав) від 11.06.2018 року і копію паспорту та ідентифікаційного номеру. Однак, наведене заява залишена без відповіді.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх корпоративних прав. Зазначає, що згідно з п. д) ч.5 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства є підставою для державної реєстрації відповідних змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю. Спори, що виникають з корпоративних відносин, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичною особи.

В позові позивач - ОСОБА_1 просить визначити розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» (ідентифікаційний код 25301978) в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн.; визначити наступні розміри часток учасників в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» (ідентифікаційний код 25301978): ОСОБА_8 Іванович - 1500 грн., що становить 5% статного капіталу; ОСОБА_6 - 8 400 грн., що становить 28% статутного капіталу; ОСОБА_7 - 9900 грн., що становить 33% статутного капіталу, ОСОБА_4 - 3000 грн., шо становить 10% статутного капіталу, ОСОБА_1 - 7200 грн., шо становить 24% статутного капіталу.

В ході розгляду спору відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги заперчував, зазначив, що станом на момент придбання позивачем частки 11.06.2018 року Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не набрав законної сили, а тому відповідні правовідносини регулювались Законом України «Про господарські товариства».

Відповідно до ст.4 Закону України «Про господарські товариства», ст. 143 Цивільного кодексу України, статуту Товариства має містити склад засновників (учасників) та визначення частки кожного у статутному капіталі. Відповідно до вимог ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 59 Закону України «Про господарські товариства», п. 8.5 Статуту ТОВ «Таращамолоко» внесення змін до статуту, виключення та прийняття учасника до товариства є виключною компетенцією загальних зборів.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про господарські товариства» товариство зобов`язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що проводить реєстрацію про внесення необхідних змін до установчих документів.

У зв`язку з чим, відповідач зазначає, що передумовою здійснення державної реєстрації змін, пов`язаних із відчуженням частки, мало бути прийняття відповідного рішення загальними зборами Товариства. Однак, як вбачається з фактичних обставин та пояснень самого позивача, відповідного звернення про скликання загальних зборів Товариства та прийняття рішення не було. Крім того, після 11.06.2018 року загальні збори учасників Товариства неодноразово проводились, однак розгляд питання позивача на них не ініціювався.

17.06.2018 року набрав законної сили Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень якого, протягом року з дня набрання чинності цим законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до виключної компетенції загальних зборів учасників належить в тому числі: перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей;

2) документ про сплату адміністративного збору;

3) один із таких відповідних документів:

а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;

б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства;

в) заява про вступ до товариства;

г) заява про вихід з товариства;

ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства;

д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства;

е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Таким чином, передумовою внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни учасника Товариства є рішення Загальних зборів про перерозподіл часток між учасниками Товариства або акт приймання-передачі частки.

Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: 1) з ініціативи виконавчого органу товариства; 2) на вимогу наглядової ради товариства; 3) на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. У разі скликання загальних зборів учасників з ініціативи учасників товариства така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у статутному капіталі товариства, що належать таким учасникам.

У разі якщо протягом 10 днів з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, учасники не отримали повідомлення про скликання загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлено статутом, особи, які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно. У такому випадку обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів учасників, передбачені статтею 32 цього Закону, покладаються на учасників товариства, які ініціювали загальні збори учасників.

Статею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчим органом товариства є директор.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі є відкритими і загальнодоступними.

Таким чином, законодавством передбачено необхідність надіслання письмового звернення на адресу виконавчого органу Товариства, тобто - директора, з вимогою про позачергове скликання загальних зборів та у разі відмови у скликанні зборів таке повідомлення має надсилатись учасникам товариства цінними листами з описом вкладення, інформація про яких міститься в Єдиному державному реєстрі та є відкритою і загальнодоступною.

Проте, як зазначає відповідач, всупереч вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» позивачем не надано доказів звернення до виконавчого органу Товариства - директора з вимогою скликати загальні збори, як не надано доказів звернення до учасників Товариства про проведення загальних зборів.

Натомість, в якості доказів про відмову загальних зборів у прийнятті відповідного рішення надано заяву до загальних зборів, надіслану на адресу місцезнаходження Товариства рекомендованим листом. Проте, з даного відправлення не можливо встановити які документи означеним листом були надіслані на адресу Товариства та ким отримані, оскільки, відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету міністрів України 05 березня 2009 року № 270 перелік надісланих документів може зазначатись лише в описі вкладення при відправленні листа з оголошеною цінністю.

Окрім того, відповідач зазначив, що наразі один із учасників Товариства - ОСОБА_7 фактично заволодів підприємством за адресою його місцезнаходження, що підтверджується відповідними зверненням до правоохоронних органів, а тому виконавчий орган - директор не в змозі здійснювати контроль за отриманням поштової кореспонденції.

Також, відповідач у відзиві зауважив про відсутність спору щодо розміру статутного капіталу та часток інших учасників товариства. В частині, що стосується прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останнім не надано доказів порушення його прав, зокрема, не надано доказів відмови виконавчого органу у скликанні загальних зборів, не надано доказів звернення до учасників Товариства про скликання загальних зборів, не надано рішення загальних зборів про відмову у перерозподілі часток.

Розглянувши вимоги позивача з врахуванням заперечень відповідача, дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом досліджено та встановлено наступне.

Позивач в позові посилається на набуття ним 11.06.2018 року у власність частки в статутному капіталі ТОВ «Таращамолоко» в розмірі 7200,00 грн., що складає 24% статутного капіталу за відповідним договором купілі-продажу, укладеним з одним з учасників товариства - ОСОБА_2

При цьому, позивач вважає, що набув прав учасника товариства, однак не має можливості їх реалізувати через відсутність рішення Загальних зборів та не включення відомостей про нього до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Су враховує, що набуття позивачем права власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Таращамолоко» в розмірі 7200,00 грн., що складає 24% статутного капіталу відбулось 11.06.2018 року за відповідним договором купілі-продажу, укладеним з одним з учасників товариства - Зіненком Сергієм Миколайовичем.

Таким чином, таке набуття права регулювалось чинним у відповідний момент законодавством, зокрема, Законом України «Про господарські товариства», ст. 10 якого передбачалось право учасника товариства, зокрема, здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Статтею 53 Закону України «Про господарські товариства» визначено перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи. Зокрема, передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено.

У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов`язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.

Таким чином, учасником ОСОБА_2 здійснено відчуження на користь позивача частки в статутному капіталі ТОВ «Таращамолоко» в розмірі 7200,00 грн., що складає 24% статутного капіталу за відповідним договором купілі-продажу від 11.06.2018 року. Відповідно, відчуження частки та її набуття позивачем відбувалось в межах дії Закону України «Про господарські товариства».

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» зміни до статуту, пов`язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Статтею 7 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у відповідній редакції станом на 11.06.2018 року).

Товариство зобов`язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

З огляду на норму ст. 59 та п. б ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить: б) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу.

Аналогічні положення містить і норма ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», зокрема, п.п. 2, 3, 5 ч. 2 ст. 30 визначає, що внесення змін до статуту товариства, зміна розміру статутного капіталу товариства, перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом, належить до компетенції загальних зборів учасників.

Частиною 3 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону.

В ході розгляду спору судом встановлено, що розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» не змінювався і з огляду на викладені в позові обставини та зміст позовних вимог, щодо розміру статутного капіталу спір відсутній.

Так само, з огляду на викладені в позові обставини та зміст позовних вимог, не існує спору і відповідні обставини не стосуються прав позивача, зокрема, щодо розмірів часток інших учасників товариства, крім частки ОСОБА_2 в розмірі 7200 грн., що складає 24% статутного капіталу Товариства, яка відчужена на користь позивача.

Щодо посилання відповідача та третьої особи на незаконність Договору купівлі-продажу частки від 11.06.2018 року, відповідні обставини судом не приймаються і не підлягають дослідженню в матеріалах даної справи, оскільки з огляду на ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину, поки інше не встановлено судом.

Оскільки, суду не надано доказів недійсності Договору купівлі-продажу частки від 11.06.2018 року, встановленої в передбаченому чинним законодавством порядку, такий Договір є правомірним.

Наведені обставини свідчать про набуття позивачем частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» в розмірі 7200 грн., що складає 24% статутного капіталу Товариства, внаслідок її придбання у ОСОБА_2

Однак, придбання частки в статутному капіталі Товариства свідчить лише про набуття права власності на частку та не передбачає виникнення у позивача прав учасника Товариства, а лише надає йому право на вступ до Товариства, що має відбуватись у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме вирішуватись на загальних зборах Товариства.

Аналогічна позиція підтримана п. 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», на який посилається і сам позивач, що право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ.

Право участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв`язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається.

Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Закон не пов`язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. Правові наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Якщо товариство після прийняття рішення про внесення змін до установчих документів (зміна складу учасників) не повідомило орган, що здійснив реєстрацію, для внесення необхідних змін до Єдиного державного реєстру, новий учасник має право звернутися до господарського суду з позовом про зобов`язання товариства вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв`язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України «Про господарські товариства».

Крім того, п. 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», визначено, що господарським судам слід виходити з того, що у разі коли законом передбачено прийняття рішення з того чи іншого питання виключно загальними зборами, ці повноваження не можуть відповідно до статуту юридичної особи бути надані або делеговані іншим органам цієї особи.

Господарські суди також не можуть приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів, у тому числі про внесення змін до установчих документів юридичної особи, включення особи до складу наглядової ради юридичної особи тощо.

З огляду на п. 2.32. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», наголошено, що господарським процесуальним законодавством не передбачено можливості звернення до господарського суду зі скаргою на дії або бездіяльність органів управління юридичних осіб. Особу, чиї права порушено діями або бездіяльністю органу управління юридичної особи, не позбавлено права на звернення до суду з позовом про зобов`язання юридичної особи вчинити певні дії або утриматись від вчинення таких дій.

Таким чином, оскільки набуття права власності на частку в статутному капіталі Товариства, яке є майновим правом, не передбачає автоматичного набуття права участі в товаристві, яке є особистим немайновим правом, вирішення відповідного питання про вступ/прийняття до складу учасників належить до компетенції загальних зборів Товариства.

З огляду на викладене та враховуючи наведені позивачем підстави позову та надані ним докази, відсутні підстави стверджувати про набуття позивачем прав учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко».

При цьому, позивач не позбавлений права вимагати від Товариства вирішення відповідного питання на загальних зборах, щодо яких в подальшому можливі оскарження дій чи бездіяльності Товариства чи неправомірності прийнятого рішення.

Щодо посилання позивача на норми нового Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та внесені зміни до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», суд зазначає, що в разі наявності у позивача прав учасника товариства, позивач не позбавлений можливості зареєструвати зміни до відомостей про розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю шляхом подання державному реєстратору наведених в ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» документів. Однак, відповідні правовідносини передбачаюь інший суб`єктний склад і не є предметом спору у даній справі.

Враховуючи відсутність спору та відсутність порушеного права чи інтересу позивача в частині розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» та розмірів часток інших учасників товариства (крім частки ОСОБА_2 ), в частні спірної частки в розмірі 7200 грн., що складає 24% статутного капіталу Товариства, позивач не набув прав учасника Товариства, позовні вимоги про визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» та визначення розмірів часток учасників в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко», як підстава для проведення реєстрації змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі чи складі учасників товариства з обмеженою відповідальністю, безпідставні і задоволенню не підлягають.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та безпідставні, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таращамолоко» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників товариства відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.10.2019 р.

Суддя Т.П. Карпечкін