РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.10.2019Справа № 910/8763/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участі секретаря судового засідання Яценко Я. М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІ МАКС ГРУП" (пр-т. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 7 А, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50084, )

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (вул.Грушевського, буд. 1Д, м.Київ, 01001, )

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТІ МАКС ГРУП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про зобов`язання відповідача зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на рахунках позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не знімає арешт з рахунків позивача хоча підстави для продовження арешту відпали, ухвала суду про накладення арешту скасована.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.08.2019.

29.07.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки, відповідач не отримував ухвали суду Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ про скасування арешту з майна ТОВ «Опті Макс Груп».

У підготовчому засіданні 08.08.2019 оголошено перерву на 05.09.2019

23.08.2019 через відділ діловодства суду позивач подав відповідь на відзив у якому заперечував проти доводів відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/8763/19 до судового розгляду по суті на 01.10.2019.

30.09.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 відкладено судове засідання в розгляді по суті справи № 910/8763/19 до 08.10.2019.

07.10.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, а 08.10.2019 позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 08.10.2019 відкладено судове засідання до 24.10.2019.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.10.2019 заперечив проти задоволення позовних вимог, представник позивача в засідання суду не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 24.10.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як стверджує позивач, 10.05.2019 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська було надіслано для виконання на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - відповідач) належним чином завірену копію ухвали суду від 26.03.2019 по справі №202/1754/19 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2018 р. у кримінальному провадженні № 00000753 від 27.05.2017 р. на грошові кошти, які знаходяться та можуть надійти на розрахункові рахунки: № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належать ТОВ «ОПТІ МАКС ГРУПП» (далі - позивач) та відкриті в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Позовні вимоги мотивовані тим, що з огляду на наведене, у зв`язку зі скасуванням ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2018 р. про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках та належать ТОВ «ОПТІ МАКС ГРУПП», відпали підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на грошові кошти.

З метою отримання доступу до вищевказаних рахунків, позивач звертався до відділення банку Відповідача та гарячу лінію останнього з вимогою про зняття арешту з рахунків, однак Відповідачем було проігноровано вимогу про зняття арешту та усно роз`яснено про можливість звернутися до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

30.05.2019 з метою досудового врегулювання даного спору на адресу Відповідача було направлено вимогу про зняття арешту з банківських рахунків, що підтверджується відповідним чеком відправлення та описом вкладення у цінний лист.

25.06.2019 позивачем було отримано відповідь на дану вимогу зі змісту якої вбачається, що Відповідач не має змоги зняти арешт з коштів, що знаходяться на рахунках Позивача, оскільки до банку не надходив у належному порядку документ про зняття арешту.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність" арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Відповідно до п. 9.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Національного Банку України № 22 від 21.01.2004 року (далі - Інструкція) обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Банк приймає до виконання документ про арешт коштів, який доставлено до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Банк також приймає до виконання постанову про арешт коштів, надіслану виконавцем у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронного цифрового підпису, захисту інформації.

Пунктом 9.3 Інструкції передбачено, що арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів (п. 9.9 Інструкції).

Згідно із п. 9.11 Інструкції Банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган. Банк також приймає до виконання постанову виконавця про зняття арешту з коштів, надіслану у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронного цифрового підпису, захисту інформації.

Отже, з наведених положень Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, вбачається, що банк здійснює зняття арешту з коштів виключно у разі надходження до банку документа про зняття арешту відповідного органу/особи наступним шляхом:

-доставления документа про зняття арешту органом/особою до банку самостійно;

- надіслання документа про зняття арешту рекомендованим або цінним листом;

- надіслання документа про зняття арешту у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронного цифрового підпису, захисту інформації.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що не отримував ухвали Індустріального районного судум. Дніпропетровськ від 26.03.2019 року у справі № 202/1754/19 про скасування арешту з майна ТОВ "ОПТІ МАКС ГРУП" одним з зазначених вище шляхів.

Тобто, відповідач не має на сьогодні законної підстави для зняття арештів з грошових коштів на рахунках ТОВ "ОПТІ МАКС ГРУП", що накладені у виконання вимог ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 29.08.2018 року у кримінальному провадженні № 00000753 від 27.05.2017 року.

Докази Позивача щодо направлення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ ухвали від 26.03.2019 року у справі № 202/1754/19 про скасування арешту, а саме копія конверта поштового відправлення та копія відповідної ухвали, засвідчують факт направлення судом ухвали до Банку звичайним листом, а не рекомендованим або цінним відповідно як передбачено у п. 9.11 Інструкції.

В свою чергу, доказів отримання АТ КБ "ПРИВАТБАНК" документа про зняття арешту з грошових коштів ТОВ "ОПТІ МАКС ГРУП", який був би направлений/вручений судом відповідно до п. 9.11 Інструкції, матеріали справи не містять.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються у відповідних документах.

Положеннями ст. 88 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

До предмету доказування в даній справі відноситься факт заподіяння збитків, розмір заподіяних збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Оскільки факти невиконання/неналежного виконання стороною договору банківського рахунку своїх зобов`язань можуть встановлюватись виключно відповідними первинними документами, іншими письмовими доказами, форма та зміст яких погоджена сторонами чи визначена законодавством, - такі обставини не можуть встановлюватися на підставі показань свідків, не підтверджених первинними документами, з огляду на що, в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України судом вказані докази (заяви свідків) відхиляються.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, так як відповідач не має правових підстав для зняття з грошових коштів на рахунках позивача у зв`язку з ненадходженням до Відповідача ухвали Індустріального районного суду Дніпропетровськ від 26.03.2019 року у справі № 202/1754/19 про скасування арешту з майна ТОВ "ОПТІ МАКС ГРУП" в порядку встановленому Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, позовні вимоги ТОВ "ОПТІ МАКС ГРУП" є недоведеними та безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволення позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 04.11.2019.

Суддя Н.І.Ягічева