ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р. Справа№ 910/2170/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Котенко О.О.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 24.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 03.06.2019

у справі №910/2170/18 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-Надія"

до Київської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.05.2018 позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 21.11.2017 №492/3499 в частині розірвання Договору оренди земельної ділянки від 01.12.2003 №79-6-00162 та надання статусу скверу земельній ділянці, розміром 0,0798 га, кадастровий номер :79:243:0006, яка передана Товариству з обмеженою відповідальністю "СБС-НАДІЯ" в користування за умовами Договору оренди земельної ділянки від 01.12.2003 №79-6-00162. Стягнуто з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-НАДІЯ" (03148, м. Київ, просп. Леся Курбаса, 1-А; ідентифікаційний код 31808795) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-НАДІЯ" про покладення на Київську міську раду витрат ТОВ "СБС-Надія" на професійну правничу допомог. Стягнуто з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-Надія" (03148, м. Київ, проспект Леся Курбаса, буд. 1-А, ідентифікаційний код 31808795) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 140000 (сто сорок тисячі) грн.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, (яка фактично є додатковим рішенням) Київська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18. Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник вважає поданий розрахунок послуг на правничу допомогу завищенним та таким, що становить надмірний тягар для Київської міської ради, яка представляє інтереси територіальної громади міста Києва, що суперечить принципу справедливого розподілу судових витрат.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що доказів понесення позивачем витрат, які описані у акті №б/н до суду не надано, як і не надано доказів реальних витрат, понесених представником під час судового засідання.

Київська міська рада вважає, що судом першої інстанції порушено процесуальні норми права, оскільки винесено ухвалу про покладення витрат на професійну правничу допомогу, а не додаткове рішення у справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 у справі №910/2170/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/2170/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 поновлено Київській міській раді строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18; призначено справу до розгляду на 04.09.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 у справі №910/2170/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/2170/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Скрипка І.М., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Скрипки І.М., Тарасенко К.В.; призначено справу до розгляду на 03.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2019 оголошено в судовому засіданні перерву до 24.10.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 у справі №910/2170/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/2170/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І. Розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

Позивач, згідно з поданим до суду 30.07.2019 відзивом, проти доводів апеляційної скарги заперечив та зазначив, що розмір вказаних витрат позивача є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову та значення справи для сторін. Заявлена до стягнення з відповідача сума у розмірі 140 000,00 грн становить 3,82 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (3 666 571,37 грн).

Також позивач у відзиві зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд вірно зазначив, що відповідачем не надано ніяких належних та допустимих обґрунтувань та доказів для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану за договором про надання правової допомоги №б/н від 21.02.2018

Позивач, згідно з поданими 23.10.2019 поясненнями щодо надання правової допомоги ТОВ "СБС-Надія" в суді першої інстанції саме адвокатом вказує, що надання правової допомоги ТОВ «СБС-Надія» в суді першої інстанції здійснювалось саме адвокатом, Гафтонюком Є.В. на підставі довіреності, копія якої міститься в матеріалах справи в межах виконання договору про надання правової допомоги б/н від 21.02.2018, що було укладено між ТОВ «СБС-Надія» та АО «Правовий центр XXI ст.» (до складу якого входить адвокат Гафтонюк Є.В.). Крім того, доказом представництва інтересів ТОВ «СБС- Надія» Гафтонюком Є.В. саме як адвокатом є також те, що підписуючи процесуальні документи, а також розписуючись за отримання процесуальних документів чи після ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_1 зазначав, що діє саме в якості адвоката.

Також, в поясненнях зазначено, що підписання ОСОБА_3 деяких процесуальних документів від імені ТОВ «СБС-Надія», які подавались під час розгляду справи по суті господарським судом м. Києва, слід також оцінювати як надання професійної правничої допомоги позивачу в межах виконання договору про надання правової допомоги б/н від 21.02.2018, що було укладено між ТОВ «СБС-Надія» та АО «Правовий центр XXI ст.», оскільки представник ОСОБА_3. на той час працював помічником адвоката, що передбачено п. 7.2. договору про надання правової допомоги.

В судове засідання, що відбулось 24.10.2019, з`явились представники позивача та відповідача.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

21.02.2018 між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правовий центр ХХІ ст." був укладений договір про надання правової допомоги №б/н, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Розмір гонорару Адвокатського об`єднання сторони вирішили погодити у додатковій угоді до даного договору.

21.02.2018 між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правовий центр ХХІ ст." укладено додаткову угоду №1 до договору №б/н про надання правової допомоги від 21.02.2018, відповідно до якої сторони погодили, що вартість правової допомоги адвокатського об`єднання, що надається клієнту згідно з цією додатковою угодою вираховується виходячи із наданих послуг, але не може бути більшою за 200 000, 00 грн.

22.05.2018 між клієнтом та Адвокатським об`єднанням підписано акт про надання правової допомоги від 21.02.2018 на суму 140 000,00 грн.

24.05.2019 позивач звернувся до суду з клопотанням про покладення на Київську міську раду витрат ТОВ «СБС-Надія» на професійну правничу допомогу, в якому позивач просить стягнути з Київської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 140 000, 00 грн.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-НАДІЯ" про покладення на Київську міську раду витрат ТОВ "СБС-Надія" на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Київської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-Надія" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 140 000,00 грн.

Ухвала обґрунтована тим, що позивач сплатив на користь адвокатського об`єднання грошові кошти в розмірі 140 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 51 від 22.05.2018 з призначенням платежу: "Оплата за надання правової допомоги згідно договору б/н від 21.02.2018, дод. угоди №1 від 21.02.2018 та Акту виконаних робіт від 22.05.2018.

Суд першої інстанції мотивовув оскаржувану ухвалу тим, що за змістом 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що відповідачем не надано ніяких належних та допустимих обґрунтувань та доказів для зменшення розміру витрат на професійну правничу, надані за договором про надання правової допомоги №б/н від 21.02.2018, а тому суд керуючись ст. 126, 129 ГПК України задовольнив вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача в розмір 140 000,00 грн.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками, викладеними в ухвалі місцевого господарського суду, та вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції прийнято ухвалу про стягнення з Київської міської ради витрат на правничу професійну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, шо за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України визначено питання, які суд вирішує під час ухвалення рішення суду, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Приписами п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України передбачено, що розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення.

У відповідності до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи зазначенне суд першої інстанції повинен був ухвалити додаткове рішення у справі, а не виносити ухвалу про покладення на Київську міську раду витрат ГОВ «СБС-Надія» на професійну правничу допомогу.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено процесуальні норми права, оскільки винесено ухвалу про покладення витрат на професійну правничу допомогу, а не додаткове рішення у справі.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно до положення ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Суд апеляційної інстанці, розподіляючи витрати, понесені товариством на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції, зазначає що надані додаткова угода від 21.02.2018 № 1, акт від 22.05.2018, платіжне доручення від 22.05.2018 № 51 про оплату за надання правової допомоги у розмірі 140 000,00 грн, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Згідно з актом від 22.05.2018 про надання правової допомоги до договору №б/н про надання правової допомоги від 21.02.2018 адвокатське об`єднання у період з 21.02.2018 по 22.05.2018 надало позивачу правову допомогу відповідно до умов договору та додаткової угоди, а позивач прийняв таку правову допомогу, а саме:

- отримання завіреної копії проекту оскаржуваного рішення КМР та супровідних документів (пояснювальна записка, погодження, тощо) 5 000,00 грн;

- підготовка довіреності на представництво інтересів ТОВ «СБС-Надія» в судах 5 000,00 грн;

- аналіз судової практики вирішення аналогічних спорів, що вини між Клієнтом та Київською міською радою 10 000,00 грн;

- аналіз чинного законодавства України яке підлягає до застосуванню до спірних правовідносин 10 000,00 грн;

- підготовка проекту позовної заяви, формування пакету документів, сплата судового збору, направлення копії позову з додатками на адресу відповідача, подача позову до суду 30 000,00 грн;

- аналіз відзиву Київської міської ради від 21.03.2018 на позовну заяву та підготовка відповіді на відзив 15 000,00 грн;

- аналіз додаткового відзиву Київської міської ради від 29.03.2018 та судової практики, на яку йде посилання у відзиві 10 000,00 грн;

- ознайомлення з матеріалами справи 5 000,00 грн;

- підготовка заяви щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог 5 000, 00 грн;

- представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні у господарському суді м. Києва 15 000,00 грн;

- представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні у господарському суді м. Києва 15 000,00 грн;

- підготовка клопотання про покладення на Київську міську раду витрат ТОВ «СБС-Надія» на професійну правничу допомогу 15 000,00 грн.

За змістом 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Статею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із п. 11 розділом XV Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Тобто, на час розгляду у суді першої інстанції мав право ОСОБА_3 та вчиняв дії передбачені процесуальним законодавством на підставі довіреності, як представник позивача, а не адвокат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підписання ОСОБА_3. процесуальних документів від імені ТОВ «СБС-Надія», які подавались під час розгляду справи по суті господарським судом м. Києва, неможливо оцінювати як надання професійної правничої допомоги, оскільки вказане суперечить вищезазначеним нормам законодавства.

З наявних у матеріалах справи копій проектів оскаржуваного рішення КМР та супровідних документів (пояснювальна записка, погодження, тощо) вбачається, що вони не завіренні жодним чином, в свою чергу матеріали справи не містять доказів отримання вказаних документів саме адвокатом. Вказані документи приєднані до позовної заяви, яка підписана представником ТОВ «СБС-Надія» ОСОБА_3., доказів того, що представник ОСОБА_3 на момент подання позовної заяви був адвокатом матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 набув статусу адвоката лише 05.09.2018, що підтверджується інформацією з сайту https://erau.unba.org.ua/profile/63789.

До того ж, отримання належним чином завіреної копії рішення Київської міської ради є безкоштовним, як і отримання супровідних документів. Проект рішення Київської міської ради, пояснювальна записка та погодження, оприлюднені на офіційному веб-сайті Київської міської ради https://kmr.gov.ua/, а тому для їх отримання взагалі відсутні будь-які перешкоди чи труднощі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить висновку про відмову у задоволенні витрат за правову допомогу у розмрі 5 000,00 грн за отримання завіреної копії проекту оскаржуваного рішення КМР та супровідних документів.

З наявної в матеріалах справи копії довіреності від 21.02.2018, яка не завірена жодним чином, не вбачається, що вона виготовлена адвокатом. Окрім цього довіреністю уповноважено Баранова В.С., Кучерявого Д.В., Чігер А.М., Гафтонюка Є.В. та в ній не зазначено, що вказані особи є адвокатами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованою вимогу про сплату 5 000,00 грн за підготовку довіреності на представництво громадянами інтересів ТОВ «СБС-Надія» в судах.

Вимога позивача про стягнення 10 000,00 грн як вартості аналізу судової практики вирішення аналогічних спорів та 10 000, 00 грн вартості аналізу чинного законодавства України, яке підлягає до застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що обґрунтованою, співмірною є сума в розмірі 5 000,00 грн витрат за вказаними двома вимогами, оскільки дана справа не є складною, а практика в аналогічних спорах є сталою.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення 30 000,00 грн за підготовка проекту позовної заяви, формування пакету документів, сплату судового збору, направлення копії позову з додатками на адресу відповідача, подачу позову до суду, оскільки з матеріалів справи не вбачається що вказані документи та дії вчинялись саме адвокатом, а позовна заява була підписана представником ТОВ «СБС-Надія» ОСОБА_3., який на момент вчинення дій не мав статусу адвоката.

Вимоги позивача про компенсацію 15 000, 00 грн витрат за аналіз відзиву Київської міської ради від 21.03.2018 на позовну заяву та підготовку відповіді на відзив, судом апеляційної інстанції залишається без задоволення, оскільки відповідь на відзив підписана ОСОБА_3 , який як вже встановлено не був адвокатом.

Щодо вимоги про покладання на відповідача витрат в розмірі 10 000, 00 грн за аналіз додаткового відзиву Київської міської ради від 29.03.2018 та судової практики, на яку йде посилання у відзиві, колегія суддів вважає безпідставними та відмовляє в її задоволенні, оскільки матеріалами справи не підтверджуються вказані дії (не містять відповіді на додатковий відзив), до того ж вказаний відзив не був прийнятий судом першої інстанції до розгляду.

Вартость 30 000, 00 грн за представництва інтересів позивача в двох судових засіданнях у господарському суді м. Києва та 5 000,00 грн за ознайомлення з матеріалами справи, то колегія суддів вважає необґрунтованим понесення адвокатських витрат, саме у заявлених сумах. Зазначені суми адвокатських витрат є неспівмірними з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи у суді першої інстанції, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у господарському суді міста Києва, у зв`язку з чим співмірною є компенсація саме у сумах 15 000, 00 грн представництва інтересів позивача в судових засіданнях та 2 500,00 грн за підготовку заяви щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат.

Вимоги позивача про компенсацію 5 000, 00 грн за підготовку заяви щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає співмірною у цій справі компенсацію вартості виконаної роботи лише у сумі 2 500,00 грн, з урахуванням, зокрема, складності справи, обсягу наданих у цьому випадку адвокатських послуг і виконаних робіт у межах підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції.

Щодо вимоги про покладання на відповідача витрат в розмірі 15 000,00 грн за підготовку клопотання про покладення на Київську міську раду витрат ТОВ «СБС-Надія» на професійну правничу допомогу, судом апеляційної інстанції залишається без задоволення, оскільки клопотання про покладення на Київську міську раду витрат ТОВ «СБС-Надія» на професійну правничу допомогу також підписане ОСОБА_3., який не був адвокатом на момент складання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Доводи апелянта про те, що заявлена до стягнення з відповідача сума у розмірі 140 000,00 грн становить 3,82 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (3 666 571,37 грн), а тому розмір вказаних витрат позивача є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, колегією суддів відхиляється, як необґрунтована, адже спір у цій справі не має майнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу при розгляді господарським судом міста Києва і стягнути з Київської міської ради на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "СБС-НАДІЯ" 25 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18 підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Дніпровської міської ради на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18 є частково обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 86, 123, 126, 129, 244, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18 - задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/2170/18 - скасувати.

3. Прийняти у справі № 910/2170/18 додаткове рішення, яким частково задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-НАДІЯ" про покладення на Київську міську раду витрат ТОВ "СБС-Надія" на професійну правничу допомогу.

4. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-Надія" (03148, м. Київ, проспект Леся Курбаса, буд. 1-А, ідентифікаційний код 31808795) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч гривень) 00 коп.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ на виконання цієї постанови.

6. Матеріали справи № 910/2170/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 07.11.2019

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко