ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2019 р. Справа№ 910/6444/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

без повідомлення учасників справи,

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019р.

у справі №910/6444/19 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО»

до Публічного акціонерного товариства «Українська Залізниця»

про стягнення 159 822,74 грн.,

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення 159 822,74 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач допустив прострочення поставки вантажу згідно накладних №№ 45539384, 45539400, 46603148, 46834032, 46836334, 47513890, 48009856, 48009948, 48009963, 48009971, 48009989, 48011555, 48127997, 48128276, 48193304, 48231005, 48651814, 48753917, 53531653, 53532339, 53595674, 53642120, 53695847, 53757365, 53851291, 53851333, 53853115, 53865218, 53872578, 53924247, а тому відповідно до п. 116 Статуту залізниць України зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 159 822,74 грн.

1.3. Відповідач згідно відзиву на позовну заяву заперечив проти позову, посилаючись на те, що поняття «провізна плата» та «інші платежі», які є самостійними видами платежів, інформація про які вноситься до накладної окремо. Згідно з ст. 116 Статуту залізниць України сума штрафу нараховується за несвоєчасну доставку вантажу розраховується у відсотковому співвідношенні виключено від суми провізної плати.

1.4. Відповідачем наданий контр-розрахунок по наступними накладними №№ 45539384, 47513890, 48009856, 48009948, 48009963, 48009971, 48009989, 48011555, 48127997, 65501264, 48232128, 48651814, 53531653, 53697488 (основна 53695847), 53757365, 53851291, 53851333, 53853115, 53872578, 53925624, досилочні 53940417, 53946075 (основна накладна №53924247), сума яку визнає відповідач складає 73 633,3 грн.

1.5. Крім того, відповідач просив суд першої інстанції зменшити розмір штрафу до 80 % відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

1.6. Позивач згідно відповіді на відзив заперечив прости відзиву на позову, з наступних підстав. Плата за перевезення навантаженого вагону Перевізника, компенсація витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника та плата за використання вагонів Перевізника є складовими провізної плати, а тому сума штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України розрахована правомірно.

1.7. Як зазначає позивач, затримка вагонів через їх несправний технічний стан як обставина для збільшення терміну доставки згідно п. 2.9. Правил не передбачена і не звільняє від відповідальності відповідача за порушення терміну доставки вантажів.

1.8. Щодо зменшення розміру штрафу, то позивач зазначив, що відсутні виняткові обставини для зменшення розміру неустойки. Крім того, позивач посилається на судові рішення у аналогічних спорах.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. 16.02.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - Перевізник) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (для та в інтересах відокремленого підрозділу «Добротвірська Теплова Електрична Станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» (далі - Замовник) був укладений договір №00079 /цтл-2018 (далі - Договір) про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

2.2. Згідно з п. 2.1.7. Договору встановлено обов`язок Замовника відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками; оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

2.3. Згідно п. 2.3.2. Договору Перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) Замовника або у вагонах (контейнерах) Перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками Замовника згідно інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів перелік яких зазначається в додатках до цього Договору.

2.4. Згідно з п. 12.1. Договору договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018р. до 31.12.2018р.

Якщо жодна із Сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії Договору з пропозицією до іншої Сторони про припинення його дії, то цей Договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

2.5. Протягом першого кварталу 2019 року Акціонерним товариством «Українська залізниця» до станції призначення - Добротвір здійснено перевезення вантажу, а саме вугілля кам`яного марки г-газового, одержувачем якого є Дтек Добротвірська ТЕС, згідно залізничних накладних №№ 45539384, 45539400, 46603148, 46834032, 46836334, 47513890, 48009856, 48009948, 48009963, 48009971, 48009989, 48011555, 48127997, 48128276, 48193304, 48231005, 48651814, 48753917, 53531653, 53532339, 53595674, 53642120, 53695847, 53757365, 53851291, 53851333, 53853115, 53865218, 53872578, 53924247.

2.6. Вказані накладні містять відомості про дату відправлення вантажу та дату прибуття вантажу у відповідних вагонах; розмір провізної плати та відстань перевезення вантажу.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2019р. у справі №910/6444/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» 159 822,74 грн. штрафу та 2 400,00 грн. судового збору.

3.2. Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що календарними штемпелями на накладних, додатних до позовної заяви, підтверджується, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, а тому позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф.

3.3. Щодо зменшення розміру штрафу, то суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, на підставі яких суд би міг дійти висновку щодо наявності підстав, з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019р. у справі №910/6444/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерего» про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» штрафу у розмірі 73 633,33 грн., в решті позовних вимог відмовити повністю, а також зменшити розмір штрафу в розмірі 73 633,3 грн. до 80% від вказаної суми, тобто до 14 726,66 грн.

4.2. Відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийнятим судом з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також при прийняті якого судом не надано оцінки окремим доказам у справі, неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а також не зазначено оцінки та мотивів відхилення долучених відповідачем доказів, а також доказів, на основі яких позивач обґрунтував свої позовні вимоги, у зв`язку із чим, таке рішення підлягає зміні в частині зменшення розміру стягнуто судом штрафу.

4.3. Апелянт зазначає, що поняття «провізна плата» та «інші платежі», які є самостійними видами платежів, інформація про які вноситься до накладної окремо. Згідно з ст. 116 Статуту залізниць України сума штрафу нараховується за несвоєчасну доставку вантажу розраховується у відсотковому співвідношенні виключено від суми провізної плати.

4.4. Також відповідач зазначає, що судом першої інстанції не зазначено мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного відповідачем щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог по наступним накладним: №№ 53851291, 53853115, 53872578, досилочна накладна 53925624 (основана накладна №53924247), досилочна накладна 53940417 (основана накладна №53924247).

4.5. Апелянт вказує, що місцевий суд неправомірно не застосував ст. 116 Статуту залізниць України, за якою штраф за прострочення терміну доставки вантажу передбачений за прострочення на 2 доби і більше не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем зі станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу по наступним накладним: 47513890, 48009948, 48009963, 65501264, 53531653, досилочна 53697488 (основна 53695847), 53757365, 53851333.

4.6. Крім того, місцевим судом не враховано затримки вагонів на шляху слідування через їх технічний стан чи інші несправності, що потребувало відчеплення вагонів та усунення виявлених технічних несправностей та інших причин, що свідчить про відсутність вини перевізника, а тому позивачем невірно нараховано штраф на накладними №№ 45539384, 48009856, 48009971, 48009989, 48011555, 48127997, 48232128, 48651814, 53946075 (основна накладна №53924247).

4.7. На переконання апелянта, достовірною сумою штрафу є 73 633,3 грн.

4.8. Крім того, апелянт зазначає, що стягнутий місцевим судом штраф у розмірі 159 822,74 грн. є надмірно великим, оскільки прострочення терміну доставки вантажу не завдало жодних збитків позивачу та не вплинуло на його господарську діяльність, тоді як вантаж було доставлено відповідачем у повному обсязі та без будь-яких втрат чи пошкоджень, а тому наявні підстави для зменшення розміру штрафу до 80 %.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надав, про відкриття апеляційного провадження у даній справі належним чином повідомлений, що підтверджується відміткою про отримання на поштовому повідомленні №2837472 4.

5.2. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 03.09.2019р. відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019р. у справі №910/6444/19.

6.2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019р. у справі №910/6444/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнова Л.Г., судді Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019р. у справі №910/6444/19, яку призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Джерела права й акти їх застосування

7.1. Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

7.2. Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

7.3. Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

7.4. Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

7.5. Відповідно до ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

7.6. Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

7.7. Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р., (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

7.8. Відповідно до ст. 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

7.9. Згідно з п.п. 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. №644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

7.10. Відповідно до п. 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

7.11. Відповідно до п. 2.1. Правил обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на ____число _____місяць».

7.12. Згідно з п. 2.4. Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

7.13. Відповідно до п. 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

7.14. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

7.15. Відповідно до ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

7.16. Відповідно до ст. 23 Статуту дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Календарний штемпель станції містить: дату, місяць, рік, найменування станції і найменування залізниці, до якої належить станція.

7.17. Відповідно до ст. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

7.18. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

7.19. Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, 16.02.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - Перевізник) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (для та в інтересах відокремленого підрозділу «Добротвірська Теплова Електрична Станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» (далі - Замовник) був укладений договір №00079 /цтл-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

8.3. Протягом першого кварталу 2019 року Акціонерним товариством «Українська залізниця» до станції призначення - Добротвір здійснено перевезення вантажу, а саме вугілля кам`яного марки г-газового, одержувачем якого є Дтек Добротвірська ТЕС, згідно залізничних накладних №№ 45539384, 45539400, 46603148, 46834032, 46836334, 47513890, 48009856, 48009948, 48009963, 48009971, 48009989, 48011555, 48127997, 48128276, 48193304, 48231005, 48651814, 48753917, 53531653, 53532339, 53595674, 53642120, 53695847, 53757365, 53851291, 53851333, 53853115, 53865218, 53872578, 53924247.

8.4. Вказані залізничні накладні містять відомості про дату відправлення вантажу та дату прибуття вантажу у відповідних вагонах, розмір провізної плати та відстань перевезень вантажу.

8.5. Календарними штемпелями на накладних підтверджується, що вантаж відповідачем доставлений з порушенням терміну доставки, який визначений ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

8.6. Таким чином, відповідачу правомірно нараховано штраф у розмірі 159 822,74 грн.

8.7. Щодо доводів, наведених в апеляційній скарзі, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Згідно п. 3.2. Договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні Перевізника, яка визначається (крім транспортерів Перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з: плати за перевезення навантаженого вагону Перевізника, яка визначається за тарифом; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору; плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Плата за перевезення вантажу вказана у графі 34 кожної накладної, а тому позивачем відповідно до вимог ст. 116 Статуту залізниць України правомірно нараховано штраф на плату за перевезення.

8.8. Щодо контр-розрахунку відповідача, то обчислення терміну доставки вантажів обчислюється відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажу, зокрема п.п. 1.1., 1.2., а тому місцевий суд правомірно визнав розрахунок позивача належним.

8.9. Крім того, відповідно до п. 2.9. Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Слід зазначити, що повідомлення про ремонт вагона форми ВУ-23М не являються доказами порушення строків доставки вантажу з незалежних від відповідача причин, відтак, у цій частині доводи відповідача являються необґрунтованими і безпідставними.

Згідно зі статтею 41 Статуту залізниця зобов`язана доставити вантаж за призначенням у встановлений строк. Терміни доставки вантажу, визначені пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, при перевищенні яких залізниця має сплатити штраф за прострочення в доставці.

8.10. Щодо зменшення розміру неустойки, то відповідно до ч.1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що відповідач не навів та не довів належними та допустимими доказами обставин, з якими Закон пов`язує наявність обставин для зменшення розміру штрафу.

8.11. За вказаних обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку про встановлення факту порушення відповідачем строків доставки вантажу позивача, що є підставою для стягнення з відповідача штрафу у заявленому позивачем розмірі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

8.12. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

За змістом рішення Європейським судом з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції» національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні цього ж суду у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019р. у справі №910/6444/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019р. у справі №910/6444/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко