ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.19 Справа № 917/1549/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будища"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Гадячсир-Україна"

про стягнення 77240,23 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будища" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про стягнення 77240,23 грн., у тому числі 66474,95 грн. основного боргу згідно договору поставки № 279-Б від 01.12.2017р., 9912,95 грн. - неустойки, 852,33 грн. - 3 % річних.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до договору поставки № 279-Б від 01.12.2017р. він поставив відповідачу молоко коров`яче, яке було прийнято відповідачем, проте відповідач оплати не провів.

Відповідач відзив на позов не надав.

Третя особа пояснень по суті спору суду не надала.

Ухвалою суду від 24.09.2019 було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Зокрема було встановлено відповідачу та третій особі строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 24.09.2019р. була вручена відповідачу 10.10.2019р. і третій особі -10.10.2019р., що підтверджується поштовими повідомленнями. Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 25.10.2019р., а для направлення пояснень третьої особи - 25.10.2019р.

На даний час, встановлені строки для подання відзиву на позов та пояснень третьої особи закінчилися.

Згідно ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.1).

За ухвалою господарського суду від 10.09.2019р. було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с.2-3, 82-105).

За ухвалою суду від 24.09.2019 року відкрито провадження у справі № 917/1549/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановлено строки для подачі заяв по суті справи (а.с.106-108).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач, відповідач та третя особа повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 25.09.2019р. ( а.с.109-112).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будища" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (відповідачем) був укладений договір поставки № 279-Б від 01.12.2017р. (далі Договір; а.с.19-21).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору постачальник (ТОВ "Будища") зобов`язується постачати покупцю (відповідачу) молочну сировину - молоко, відповідно до усного та/або письмового замовлення покупця, а покупець - приймати і оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному договором.

Згідно п. 1.2. Договору кількість молока зазначається у товарно-транспортній накладній Ф1-ТН (надалі ТТН) та спеціалізованій товарній накладній на перевезення молока за Формою №1 ТН (МС), ціна - у протоколах погодження цін (Додаток №1), які після погодження сторонами у порядку, передбаченому даним договором, є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно п. 4.2. Договору на кожну партію молока виписується товарна накладна та товарно-транспортна накладна Ф1-ТН, із заповненням в них усіх реквізитів щодо кількості та якості молока.

В п. 4.5 Договору вказано, що сторони погоджуються, що молоко вважається прийнятим належним чином і уповноваженою на це особою, якщо у ТТН та товарній накладній проставлений підпис покупця/уповноваженої особи покупця, печатка або штамп покупця (при наявності та необхідності).

Згідно п. 4.7 Договору повноваження представника постачальника надаються особі, яка передає молоко. Повноваження представника покупця надаються особі, яка приймає молоко. Дані особи засвідчують своїм підписом ТТН, товарні накладні.

Згідно п. 3.2.3 Договору покупець зобов`язаний здійснити своєчасну 100% оплату молока/партії молока, згідно умов розділу 5 даного Договору.

Згідно п. 5.1. Договору ціна на молоко встановлюється в національній валюті України гривні, та погоджується сторонами шляхом підписання Протоколу погодження цін (Додаток №1), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 5.7. Договору про можливі зміни ціни на молоко сторона, що ініціює зміни (ініціатор), повідомляє іншу сторону не пізніше ніж за 2 робочі дні шляхом надіслання оновленого Протоколу погодження ціни у вигляді двох примірників за формою Додатку №1 до цього Договору, підписаних з свого боку.

Згідно 5.2. Договору покупець проводить проводить 100% попередню оплату замовленого молока/партії молока у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 банківського дня з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури.

Згідно 5.5. Договору датою оплати (отримання грошей постачальником) вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до п.8.1, п. 8.2 Договору строк дії договору встановлений до 21.12.2018, а в частині розрахунків за поставлене молоко до моменту остаточного розрахунку. По закінченню терміну дії даного договору у разі відсутності письмової заяви сторони про припинення, або зміну умов даного договору протягом одного місяця до моменту закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Позивач (в клопотанні вхід. №10044 від 19.09.2019р.) повідомив суду про те, що додаток № 1 до договору «Протокол погодження ціни» - сторонами не укладався (а.с.82).

01.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будища", Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Гадячсир-Україна" було укладено Додаткову угоду до Договору поставки №279-Б від 01.12.2017р. (далі Додаткова угода; а.с.22).

Згідно п. 1 Додаткової угоди з метою належного виконання покупцем своїх обов`язків перед постачальником щодо оплати товару за Договором поставки №279-Б від 01.12.2017р. сторони дійшли згоди про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Гадячсир - Україна» має право здійснювати за покупця (ТОВ «Гадячсир») на користь постачальника (ТОВ «Будища») на умовах і в терміни, які визначені Договором, оплату товару, що поставляється постачальником (ТОВ «Будища») покупцю (ТОВ «Гадячсир»).

Згідно п. 2 Додаткової угоди невиконання чи неналежне виконання платником обов`язків покупця щодо своєчасної та повної оплати вартості товару не звільняє покупця від виконання своїх зобов`язань в повному обсязі самостійно перед постачальником та не звільняє покупця від відповідальності, передбаченої умовами Договору.

Позивач у позові посилається на те, що за період 01.02.2018 по 27.02.2018 поставив відповідачу молоко загальною вагою 240860 кг на загальну суму 2421215,76 грн.

У позові позивач посилається на те, що вказані поставки молока відбувалися в дати:

01.02.2018 - 8840,00 кг молока на суму 88788,98 грн.,

02.02.2018 - 9160,00 кг молока на суму 92424,40 грн.,

03.02.2018 - 9140,00 кг молока на суму 90760,20 грн.,

04.02.2018 - 8960,00 кг молока на суму 90209,28 грн.,

05.02.2018 - 8900,00 кг молока на суму 89000,00 грн.,

06.02.2018 - 8860,00 кг молока на суму 89574,60 грн.,

07.02.2018 - 8740,00 кг молока на суму 87784,56 грн.,

08.02.2018 - 8920,00 кг молока на суму 92054,40 грн.,

09.02.2018 - 8760,00 кг молока на суму 88195,68 грн.,

10.02.2018 - 8940,00 кг молока на суму 89793,37 грн.,

11.02.2018 - 9320,00 кг молока на суму 95958,72 грн.,

12.02.2018 - 9180,00 кг молока на суму 94829,40 грн.,

13.02.2018 - 10760,00 кг молока на суму 72164,40 грн.,

14.02.2018 - 7260,00 кг молока на суму 106846,79 грн.,

15.02.2018 - 9340,00 кг молока на суму 94801,00 грн.,

16.02.2018 - 9220,00 кг молока на суму 91646,80 грн.,

17.02.2018 - 8920,00 кг молока на суму 90627,20 грн.,

18.02.2018 - 9260,00 кг молока на суму 92600 грн.,

19.02.2018 - 9120,00 кг молока на суму 91200,00 грн.,

20.02.2018 - 9000,00 кг молока на суму 90000,00 грн.,

21.02.2018 - 9280,00 кг молока на суму 92800,00 грн.,

22.02.2018 - 9040,00 кг молока на суму 90400,00 грн.,

23.02.2018 - 8640,00 кг молока на суму 86400,00 грн.,

24.02.2018 - 9120,00 кг молока на суму 91200,00 грн.,

25.02.2018 - 9200,00 кг молока на суму 91356,00 грн.,

26.02.2018 - 8860,00 кг молока на суму 88600,00 грн.,

27.02.2018 - 6120,00 кг молока на суму 61200,00 грн.

У позові позивач зазначає, що ТОВ «Гадячсир» сплатив 2354740,81 грн., а заборгованість за період поставок 01.02.2018 по 27.02.2018 становить 66474,95 грн.

Посилаючись на те, що відповідачем безпідставно не сплачується борг за отриманий товар, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст.265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов,- за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ч. 3 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Доказів визначення ціни згідно з ч. 4 ст. 632 ЦК України позивач суду не надав.

В п.1.2. Договору вказано, що ціна зазначається у протоколах погодження цін (Додаток №1).

В п. 5.1. Договору передбачено, що ціна на молоко погоджується сторонами шляхом підписання Протоколу погодження цін (Додаток №1), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Доказів укладення Протоколу погодження цін (Додатку №1), який є невід`ємною частиною Договору, сторони суду не надали.

Позивач у клопотанні (вхід. № 10044 від 19.09.2019) повідомив суду про те, що додаток №1 до Договору - Протокол погодження ціни сторонами не укладався.

Отже, позивачем не доведено належними доказами, що відповідач брав на себе зобов`язання оплачувати спірний товар саме за тими цінами і тією вартістю, яка зазначена позивачем у позові.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 664 ЦК України Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

В п. 1.2., п. 4.2.Договору визначено, що кількість молока зазначається у товарно-транспортній накладній та спеціалізованій товарній накладній; на кожну партію молока виписується товарна накладна та товарно-транспортна накладна.

В підтвердження факту поставки товару позивачем надано суду наступні товарно- транспортні накладні:

№ 00022 від 01.02.2018 на поставку 8840,00 кг молока;

№ 00024 від 03.02.2018 на поставку 9140,00 кг молока;

№ 00025 від 04.02.2018 на поставку 8960,00 кг молока;

№ 00026 від 05.02.2018 на поставку 8900,00 кг молока;

№ 00028 від 07.02.2018 на поставку 8740,00 кг молока;

№ 00029 від 08.02.2018 на поставку 8920,00 кг молока;

від 13.02.2018 на поставку 10760,00 кг молока;

№ 317631 від 15.02.2018 на поставку 9340,00 кг молока;

№ 317633 від 17.02.2018 на поставку 8920,00 кг молока;

№ 317634 від 18.02.2018 на поставку 9260,00 кг молока;

№ 317637 від 21.02.2018 на поставку 9280,00 кг молока;

№ 317639 від 23.02.2018 на поставку 8640,00 кг молока;

№ 317640 від 24.02.2018 на поставку 9120,00 кг молока;

№ 317642 від 26.02.2018 на поставку 8860,00 кг молока;

№ 317639 від 23.02.2018 на поставку 8640,00 кг молока;

№ 317642 від 26.02.2018 на поставку 8860,00 кг молока. (а.с.23-36, 97-98).

При цьому суд зазначає, що в наданих суду товарно-транспортних накладних № 00022 від 01.02.2018 та № 00026 від 05.02.2018 відсутня відмітка про прийняття товару, а саме відсутній підпис уповноваженої особи відповідача про прийняття товару (а.с.23, 26).

Інших товарно-транспортних накладних в підтвердження заявлених у позові поставок за датами 02.02.2018р., від 06.02.2018р., від 09.02.2018р., від 10.02.2018р., від 11.02.2018р., від 12.02.2018р., від 14.02.2018р., від 16.02.2018р., від 19.02.2018р., від 20.02.2018р., від 22.02.2018р., від 25.02.2018р., від 27.02.2019р., позивач суду не надав.

Відповідач доказів поставки йому товару у вказані позивачем дати суду не надав. Факт цих поставок відповідач суду не підтвердив.

Вказаних у п. 1.2. та п. 4.2. Договору спеціалізованих товарно-транспортних накладних на перевезення молока за формою № 1 ТН (МС) позивач суду не надав.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позивачем не доведено належними доказами факту поставки 113180,00 кг молока на загальну суму 1173425,76 грн. за вказаними у позові датами: 02.02.2018, 06.02.2018, 09.02.2018, 10.02.2018, 11.02.2018, 12.02.2018, 14.02.2018, 16.02.2018, 19.02.2018, 20.02.2018, 22.02.2018, 25.02.2018, 27.02.2018.

Згідно ч.1 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Згідно ч.6 ст.267 Господарського кодексу України договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем.

За додатковою угодою від 01.12.2017р. сторони дійшли згоди про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Гадячсир-Україна» має право здійснювати за покупця (ТОВ «Гадячсир») на користь постачальника (ТОВ «Будища») на умовах і в терміни, які визначені Договором, оплату товару, що поставляється постачальником (ТОВ «Будища») покупцю (ТОВ «Гадячсир»); (а.с.22).

Як свідчать подані позивачем виписки з банківського рахунку від 14.02.2018, від 15.02.2018, від 20.02.2018, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Гадячсир- країна» згідно договору № 279-Б від 01.12.2017р. було здійснено позивачу оплату за молоко на загальну суму 2 500 000,00 грн. (а.с.94-96).

З огляду на заявлену позивачем у позові вартість молока, поставка якого підтверджена товарно-транспортними накладними, на загальну суму 1247790,00 грн., заборгованість на суму 66474,95 грн. не підтверджується, оскільки сума оплати є більшою, ніж вартість молока, поставка якого підтверджена документально суду.

В п.5.2. Договору вказано, що покупець проводить 100% попередню оплату замовленого молока/партії молока у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 банківського дня з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури.

Позивачем надано суду рахунок на оплату № 1 від 12.02.2019 на суму 66474,95 грн. вартості 6647 кг молока.

Проте, у вказаному рахунку не конкретизовано, якої саме партії поставки він стосується.

В наведеному у позові переліку поставок не вказана визначена у рахунку поставка на загальну кількість 6647 кг молока та на суму 66474,95 грн.

Позивачем також не надано первісних бухгалтерських документів (товарних накладних, товарно-транспортних накладних, тощо) в підтвердження факту поставки партії молока, вказаної у рахунку № 1 від 12.02.2019.

Таким чином, позивачем не доведено факту погодження відповідачем ціни поставленої продукції, не доведено взяття відповідачем на себе зобов`язання оплачувати товар за ціною, визначеною позивачем у позові.

Позивачем не доведено належними доказами (первісними бухгалтерськими документами) факту поставки відповідачу продукції на суму, вказану у позові.

З огляду на докази оплати за товар в сумі 2500000,00 грн., позивачем не доведено існування у відповідача боргу на заявлену у позові суму 66474,95 грн..

Таким чином позовні вимоги про стягнення 66474,95 грн. судом не задовольняються.

З огляду на викладене, суд також відмовляє у позові в частині стягнення 9912,95 грн. неустойки у вигляді пені та 852,33 грн. - 3 % річних, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про стягнення основного боргу.

Позивач у позові заявив про понесення ним судових витрат у вигляді сплати 1921,00 грн. судового збору та 5000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (через Господарський суд Полтавської області).

Дата складення повного судового рішення: 08.11.2019.

Суддя Т. М. Безрук