УХВАЛА

31 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/15175/15

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Случ О. В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 (суддя Смирнова Ю. М.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 (головуючий суддя Чорногуз М. Г., судді Тарасенко К. В., Хрипун О. О.)

у справі № 910/15175/15

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Укрліфтсервіс»

до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (правонаступник Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва)

про стягнення 6 448 274,97 грн

ВСТАНОВИВ:

05.09.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019, задоволено заяву ТДВ «Укрліфтсервіс» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у справі № 910/15175/15.

24.10.2019 скаржник подав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі № 910/15175/15.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 24.10.2019 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4-6 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються, обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення та вимоги особи, яка подає скаргу.

Проте, у касаційній скарзі скаржник не зазначає, які саме судові рішення місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанції він оскаржує, не посилається на неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та не зазначає в прохальній частині касаційної скарги, які саме судові рішення ним оскаржуються.

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Приписами частини третьої статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

Всупереч наведеному, касаційна скарга зазначеним вимогам не відповідає, зміст касаційної скарги зводиться лише до викладення обставин справи та оцінки доказів у ній.

Суд вважає, що подана касаційна скарга по суті зводиться до висловлення незгоди з оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції і фактично є спробою спрямувати Суд до необхідності надання власної оцінки встановленим обставинам справи, тобто скаржник просить Суд втрутитися у фактичну складову судового рішення, ухваленого щодо нього судами попередніх інстанцій.

Суд зазначає, що в силу приписів частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а тому всі доводи скаржника про недоведеність обставин справи та про необхідність додаткової оцінки доказів Судом не приймаються.

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, які саме норми порушено чи застосовано неправильно, і в чому саме полягає це порушення або неправильне застосування.

За таких обставин, враховуючи, що касаційна скарга зводиться до викладення обставин справи та посилання на норми матеріального та процесуального права без належного обґрунтування в чому саме полягає порушення або неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при прийнятті рішень у даній справі, така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, касаційна скарга КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» у справі № 910/15175/15 підлягає залишенню без руху з наданням скаржникові строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, а саме: необхідно надати уточнену касаційну скаргу з зазначенням того які конкретно судові рішення оскаржуються, обґрунтуванням того, в чому саме полягають порушення норм матеріального та/або неправильне застосування норм процесуального права і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржуваної постанови у даній справі, зазначити конкретні вимоги касаційної скарги та надати суду докази надсилання копії касаційної скарги з додатками листом з описом вкладення іншим учасникам у справі, у строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 3, 174, 234, 287-291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі № 910/15175/15 залишити без руху.

2. Надати Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О. В. Случ