ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. Справа№ 910/2223/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

секретар судового засідання Мельничук О.С.

від позивача: Шерстюк Г.М.,

від відповідача: Ільчик М.О.,

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: Грицаєнко Р.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватної фірми "Екселент"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року (повний текст рішення складено 19.06.2019 року)

у справі № 910/2223/19 року (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватної фірми "Екселент"

до Київської міської ради

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Луна-94"

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про розірвання договору оренди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Приватна фірма "Екселент" (далі за текстом - ПФ «Екселент») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про розірвання Договору оренди землі, укладеного між Київською міською радою та ПФ "Екселент", ТОВ "Луна-94" та КП "Ватутінськінвестбуд", посилаючись на ст. ст. 93, 120, 141 Земельного кодексу України, ст. ст. 377, 651 ЦК України, Закон України «Про оренду землі».

У квітні 2019 року ФП «Екселент» звернулось до Господарського суду міста Києва з уточненням до позовної заяви, у якому просило розірвати Договір оренди, укладений між Київською міською радою та ПФ "Екселент", ТОВ "Луна-94" та КП "Ватутінськінвестбуд", посилаючись на ст. ст. 93, 120, 141 Земельного кодексу України, ст. ст. 377, 651, 652 ЦК України, Закон України «Про оренду землі».

В обґрунтування поданого позову ПФ «Екселент» вказує, що перехід права власності на будівлю, яка розташована на орендованій земельній ділянці та вибуття однієї сторони Договору, а саме КП "Ватутінськінвестбуд", є підставою для розірвання Договору оренди земельної ділянки від 18.07.2003 року та укладення Договору оренди, сторонами якого мають виступати і нові власники.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі № 910/2223/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано, зокрема, тим що відчуження об'єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, не є підставою для розірвання договору оренди із попереднім власником, оскільки такий договір припиняється щодо цієї особи, однак діє на тих самих умовах стосовно особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права набуває також право оренди земельної ділянки, на якій це майно розташовано, а отже й відповідні права та обов'язки, зокрема зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Не погоджуючись з рішенням, ПФ "Екселент" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі № 910/2223/19, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ПФ «Екселент» посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 627, 628, 638, 652 ЦК України,ст. ст. 13, 14, 46, 76, 77, 86, 236-238 ГРК України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пономаренко Є.Ю., судді Чорногуз М.Г., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 року задоволено заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Пономаренко Є.Ю. та Дідиченко М.А. про самовідвід. Справу передано для здійснення визначення складу судової колегії відповідно до приписів ГПК України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2019 року, справу № 910/2223/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Агрикова О.В. - головуюча суддя; судді Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПФ "Екселент" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі № 910/2223/19 та призначено розгляд справи на 19.09.2019 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.09.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Хрипуна О.О., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/2223/19 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Чорногуз М.Г., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 року у справі № 910/2223/19 апеляційну скаргу ПФ "Екселент" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі № 910/2223/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі; справу призначено до розгляду на 31.10.2019 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.10.2019, у зв'язку з відпусткою судді Тарасенко К.В., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/2223/19 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Чорногуза М.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 року апеляційну скаргу ПФ "Екселент" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі № 910/2223/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПФ «Екселент» подану апеляційну скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі № 910/2223/19, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні апеляційної інстанції проти поданої ПФ «Екселент» апеляційної скарги заперечили, про сили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін, як законне та обґрунтоване.

Третя особа-1 уповноваженого представника в судове засідання апеляційної інстанції 31.10.2019 року не направила, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином. Враховуючи, що явку учасників справи не було визнано обов'язковою, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість проведення судового засідання та розгляду апеляційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноваженого представника третьої особи-1, який не з'явився.

Як свідчать матеріали справи та встановлено місцевим господарським судом, 24.10.2002 року, п. 7 Рішення Київської міської №67/227 «Про оформлення права користування земельними ділянками» вирішено оформити ПФ "Екселент", ТОВ "Луна-94" та КП "Ватутінськінвестбуд", за умови виконання п. 7.1 цього Рішення, право спільної довгострокової оренди на 25 років на земельну ділянку площею 0,42 га для експлуатації та обслуговування виробничо-побутового будинку на вул. Оноре де Бальзака, 42/20 у Деснянському районі м. Києва за рахунок частини земель, відведених відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 20.04.1981 року № 645 "Про відведення земельної ділянки управлінню капітального будівництва виконкому міськради під будівництво першої черги житлового масиву Троєщина", у зв'язку з переходом права власності на майно (договори купівлі-продажу від 30.09.1996 року та від 25.09.1998 року, акти приймання-передачі від 27.11.1996 року та від 28.09.1998 року) та у зв'язку з передачею майна у повне господарське відання (Рішення Деснянської районної у місті Києві ради від 09.07.2002 року № 1 "Про передачу нежитлових приміщень комунальної власності Деснянського району м. Києва в повне господарське відання КП "Ватутінськінвестбуд", акт приймання-передачі від 29.07.2002 року).

18.07.2003 року, на підставі вказаного Рішення між Київською міською радою та ПФ "Екселент", ТОВ "Луна-94" та КП "Ватутінськінвестбуд", уклали Договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 29.07.2003 року за № 62-6-00067 у книзі записів державної реєстрації договорів (далі за текстом - Договір оренди), згідно з п. 1 якого цей договір укладений терміном на 25 років, цільове призначення земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування виробничо-побутового будинку.

Умовами п. 14 Договору сторони погодили, що дія цього Договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який укладено цей договір; одержання орендарями земельної ділянки у власність; дострокового розірвання цього договору за згодою сторін; примусового вилучення земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку, визначеному законодавством України; ліквідації юридичної особи-орендаря; дострокового розірвання цього договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадку: а) неналежне виконання іншою стороною умов цього договору; б) випадкового знищення чи пошкодження земельної ділянки, яке суттєво перешкоджає використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням; в) з інших підстав, визначених законодавством України.

Умови Договору оренди земельної ділянки від 18.07.2003 року не передбачають права ПФ «Екселент» на односторонню відмову від Договору або на припинення зобов'язання в односторонньому порядку.

22.06.2004 року представництво Фонду державного майна України у Деснянському районі м. Києва уклало з МПП "Оксана" Договір купівлі-продажу приміщення шляхом викупу, за умов якого представництво Фонду державного майна України у Деснянському районі м. Києва продало, а МПП "Оксана" придбало нежиле приміщення № 2а, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 42/20 (літера "А"), загальною площею 132,4 кв.м.

05.10.2004 року, згідно з Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві ради № 1047 "Про виключення з балансу приміщення, у зв'язку з приватизацією", з балансу КП "Ватутінськінвестбуд" станом на 22.06.2004 року виключено нежитлове приміщення, що знаходиться у м. Києві по вул. Бальзака, 42/20 (літера "А"), загальною площею 132,4 кв.м. та рампу, що примикає до приміщення площею 21,6 кв.м.

16.01.2006 року представництво Фонду державного майна України у Деснянському районі м. Києва уклало з ТОВ "Отіс" Договір купівлі -продажу приміщення шляхом викупу, за умов якого представництво Фонду державного майна України у Деснянському районі м. Києва продало, а ТОВ "Отіс" придбало нежилі приміщення з № 1 по № 2 (групи приміщень №10) (в літері "А"), загальною площею 254,30 кв.м., що складає 11/100 частин від нежилого будинку, які знаходяться у м. Києві по вул. Бальзака, 42/20.

29.03.2006 року, Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 414а "Про надання в орендне користування нежитлового приміщення" КП "Ватутінськінвестбуд", станом на 14.03.2006 року виключено з балансу нежитлове приміщення, що знаходиться у м. Києві по вул. Бальзака, 42/20 (літера "А"), загальною площею 254,30 кв.м. та рампу 37,6 кв.м., що примикає до приміщення.

07.12.2007 року представництво Фонду державного майна України у Деснянському районі м. Києва уклало з ЗАТ "Джерело" Договір купівлі-продажу приміщення шляхом викупу, за умов якого представництво Фонду державного майна України у Деснянському районі м. Києва продало, а ЗАТ "Джерело" придбало нежилі приміщення з №№ 1-43 групи приміщень №11 (в літері "А"), загальною площею 710,80 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака Оноре, 42/20 з рампою, що примикає до приміщення, площею 79,7 кв.м.

23.01.2008 року, Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 64 "Про виключення з балансу приміщення, у зв'язку з приватизацією", КП "Ватутінськінвестбуд" станом на 24.12.2007 року виключено з балансу нежитлове приміщення, що знаходиться у м. Києві по вул. Бальзака, 42/20 (літера "А"), загальною площею 710,80 кв.м. та рампу 79,7 кв.м., що примикає до приміщення.

29.10.2008 року представництво Фонду державного майна України у Деснянському районі м. Києва та ФОП Пархоменко-Шевченко Т.О. уклали договір купівлі-продажу приміщення шляхом викупу, за умов якого представництво Фонду державного майна України у Деснянському районі м. Києва продало, а ФОП Пархоменко-Шевченко Т.О. придбала нежилі приміщення (в літері "А") №№ 2-5 (частина групи приміщень №15), загальною площею 37,20 кв.м., що складає 2/100 частин від нежилого будинку площею 2 331,40 кв.м., які знаходяться у м. Києві по вул. Бальзака, 42/20.

26.01.2009 року, Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 51 "Про виключення з балансу приміщення по вул. Бальзака, 42/20, у зв'язку з приватизацією", КП "Ватутінськінвестбуд" станом на 04.11.2008 року виключено з балансу нежитлове приміщення, що знаходиться у м. Києві по вул. Бальзака, 42/20 (літера "А"), загальною площею 37,2 кв.м.

23.08.2011 року, рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 18/160, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2011 року, припинено правовідношення між КП "Ватутінськінвестбуд" та Київською міською радою по Договору оренди земельної ділянки від 18.07.2003 року, зареєстрованому Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 29.07.2003 року за № 62-6-00067.

Таким чином, протягом 2004-2013 років в процесі приватизації комунального майна, частина нежитлових приміщень КП "Ватутінськінвестбуд" за адресою: м. Київ, вул.Оноре де Бальзака, 42/20, перейшли у власність іншим юридичним та фізичним особам.

Посилаючись на вказані обставини позивач звернувся з позовом у цій справі, оскільки вважає, що перехід права власності на будівлю, яка розташована на орендованій земельній ділянці та вибуття однієї сторони Договору, а саме КП "Ватутінськінвестбуд", є підставою для розірвання Договору оренди земельної ділянки від 18.07.2003 року та укладення Договору оренди, сторонами якого мають виступати і нові власники.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності зі ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 652 ЦК України (на яку посилається ПФ «Екселент» у поданому Уточненні до позовної заяви) визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

За змістом ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями п. п. "а", "е" ч. 1 ст 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється у разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Водночас питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 ЦК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до положень ст. ст. 125 і 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відповідно до положень ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У розумінні наведених положень при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об'єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов'язанні.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 07.11.2018 року у справі № 910/20774/17, від 29.08.2018 року у справі № 920/675/17, від 27.02.2019 року у справі № 913/661/17.

При цьому, у постанові від 27.02.2019 року у справі № 913/661/17 Верховний Суд наголосив, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову, оскільки після відчуження об'єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов'язки, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що позивачем не зазначено яким чином спірний Договір оренди порушує його права та обов'язки.

Крім цього, ПФ «Екселент» не вказує яким чином відповідач, визначений ним у позовній заяві, порушив його право (охоронюваний законом інтерес) щодо захисту якого він звернувся з позовом у цій справі.

Так, ст. 15 ЦК України визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Щодо посилань апеляційної скарги про те, що місцевий господарський суд не надав належної оцінки поданому ПФ «Екселент» Уточненню до позовної заяви, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що ПФ «Екселент» на надало належних доказів на підтвердження обставин, якими було доповнено позовну заяву (про що свідчить, зокрема, перелік додатків до цього Уточнення), в той час як вимогами ст. 73 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Водночас, зважаючи, що Уточнення до позовної заяви містять посилання на ст. 652 ЦК України в цілому (на яку позивач не посилався у позовній заяві), колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що ПФ «Екселент» позивачем не доведена наявність одночасно всіх умов для розірвання спірного договору, в т.ч. передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, в той час як господарський суд при вирішенні питання на предмет можливості задоволення вимоги заінтересованої сторони, має встановити факт наявності істотної зміни обставини, а також наявність одночасно чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин. Поняття "істотна зміна обставин" є оціночним. Критерії визначення цього поняття закріплені в абз. 2 ч. 1 ст. 652 ЦК України, яка визначає, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. За відсутності істотної зміни обставин, тобто за незначної зміни обставин або/та за виникненні ускладнень у виконанні, які сторони могли розумно передбачити, договір відповідно до положень ст. 652 ЦК України не підлягає розірванню за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 904/2411/18).

Що стосується судової практики, на яку ПФ «Екселент» послається у поданих позовній заяві та уточненнях до неї, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що обставини справі, що розглядається, та у справах, на які посилається позивач, не є тотожними, а відтак, такі посилання не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної фірми "Екселент" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі № 910/2223/19 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі № 910/2223/19 залишити без змін.

Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2223/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст. ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.10.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз