ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. Справа№ 910/7702/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Разіної Т.І.

секретар судового засідання: Мельничук О.С.

за участю представників:

від позивача - Корсун Ю.Ю.;

від відповідача - Кравченко О.П.;

від державного виконавця - не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 (повний текст ухвали складено 10.06.2019 р.)

За скаргою на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі №910/7702/18 (суддя Балац С.В.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ"

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У 2018 році Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.11.2018 року у справі №910/7702/18 (суддя Ковтун С.А.), позов задоволено частково. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" включити суму кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" у розмірі 206 680 341 гривень 81 копійок до реєстру акцептованих вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" та внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", якими акцептувати кредиторські вимоги публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" у розмірі 206 680 341 гривень 81 копійок.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 1762 гривень судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення видано накази.

У 2019 році Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з скаргою на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві та державного виконавця Відділу.

В обґрунтування скарги позивач зазначає, що останнім у встановленому чинним законодавством порядку, було подано заяву про примусове виконання вказаного наказу, проте державним виконавцем відділу Ліщинським О.В., було прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, посилаючись на п.4 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року скаргу задоволено частково. Визнано дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Ліщинського Олексія Валерійовича щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, незаконним.

Скасовано повідомлення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Ліщинського Олексія Валерійовича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язано Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві прийняти до виконання наказ господарського суду міста Києва від 18.01.2019 року про примусове виконання рішення суду по справі №910/7702/18, яке набрало законної сили 18.01.2019 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у рішенні суду та у виконавчому документі не йде мова про стягнення з публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" коштів і вона жодним чином не порушує ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, якою встановлена черговість та порядок задоволення вимог до банку, при цьому місцевим господарським судом вказано, що виконавчий документ виданий на підставі рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, порядок виконання якого визначено ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", тому підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у державного виконавця суд не вбачає.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі №910/7702/18 та відмовити в задоволенні скарги на дії державного виконавця у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, які мають значення для справи та неналежним чином застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник зазначає, що процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

З огляду на вказане, на думку скаржника, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про часткове задоволення скарги позивача, оскільки фактично відсутні підстави для задоволення вимоги скаржника щодо визнання неправомірними дій Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у міста Києві з повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу Господарського суду міста Києва та зобов`язання Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у міста Києві відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 року у справі №910/7702/18.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2019 року відкладено вирішення питання про залишення без руху апеляційної скарги чи відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі №910/7702/18.

Матеріали справи №910/7702/18, витребувані ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №910/7702/18 (головуючий суддя Огороднік К.М.) направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

20.09.2019 року до Північного апеляційного господарського суду надійшов супровідний лист Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.09.2019 року №22.1-14/910/7702/18/398/2019 про повернення матеріалів справи №910/7702/18 до Господарського суду міста Києва.

23.09.2019 року листом з Господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи №910/7702/18 для забезпечення розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/7702/18.

23.09.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) надійшли матеріали справи №910/7702/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1921 грн.

09.10.2019 року від Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі №910/7702/18, розгляд справи призначено на 31.10.2019 року.

28.10.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.10.2019 року, у зв`язку з відпусткою судді Михальської Ю.Б., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/7702/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Чорногуза М.Г., Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/7702/18 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

В судовому засіданні 31.10.2019 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник державного виконавця в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В п.4 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 позов ПАТ "Українська залізниця" до ПАТ "ВБР" задоволено частково. Зобов`язано ПАТ "ВБР" включити суму кредиторських вимог ПАТ "Українська залізниця" у розмірі 206680341,81 грн. до реєстру акцептованих вимог ПАТ "ВБР" та внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "ВБР", якими акцептувати кредиторські вимоги ПАТ "Українська залізниця" у розмірі 206680341,81 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 залишене без змін.

При цьому, відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 21.12.2015 №914 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВБР" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 22.12.2015 № 234 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВБР" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВБР" з 23.12.2015, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "ВБР", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Міхну С.С.

Відповідно до частини четвертої статті 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Спеціальними законами у сфері ліквідації банків є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" N 4452-VI та Закон України від 07 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність".

Законом України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що саме він та Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" застосовуються при ліквідації банків.

У статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" термін "ліквідація банку" вживається у такому значенні: це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про банки і банківську діяльність" він (Закон) регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків.

У статтях 76 та 77 цього Закону вказано, що банк може бути ліквідований у разі відкликання НБУ банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду.

Порядок відкликання банківської ліцензії у банку, що ліквідується за ініціативою власників, визначається нормативно-правовими актами НБУ.

Частинами 1, 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (ч. 1, п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Крім того зазначено, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

В силу приписів ч. 1. ч. 1 ст. 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

Стаття 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає черговість та порядок задоволення вимог до банку, а також оплату витрат та здійснення платежів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що відкликання Національним банком України на момент подання заяви про примусове виконання наказу зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема виникнення спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №910/23398/16.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення скарги позивача, оскільки фактично відсутні правові підстави для задоволення вимог скаржника повністю.

При цьому, місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги в частині вимоги про визнання неправомірною бездіяльності начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І., щодо несвоєчасного розгляду заяви публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про примусове виконання рішення суду по справі №910/7702/18 оскільки не підлягають розгляду керівником органу державної виконавчої служби документи про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2, ч. 1, ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч. 1, ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши усі обставини та зібрані у справі докази, урахувавши наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що державний виконавець у цьому випадку, приймаючи спірне повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, діяв у межах та у спосіб, визначених Законом України "Про виконавче провадження", тобто із дотриманням положень пункту 4 частини 4 статті 4 цього Закону, що, в свою чергу, виключає можливість визнання таких дій державного виконавця незаконними та скасування зазначеної постанови.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі №910/7702/18 частковому скасуванню в частині задоволення визнання дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Ліщинського Олексія Валерійовича щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, незаконним, скасування повідомлення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Ліщинського Олексія Валерійовича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зобов`язання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві прийняти до виконання наказ господарського суду міста Києва від 18.01.2019 року про примусове виконання рішення суду по справі №910/7702/18, яке набрало законної сили 18.01.2019 року з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві повністю.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року №910/7702/18 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року №910/7702/18 скасувати в частині задоволення скарги публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві.

3. Відмовити у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві в повному обсязі.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" (01135, м. Київ, вул. Чорновола В`ячеслава, 25, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) 00 коп.

5. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Повернути до господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7702/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.10.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

Т.І. Разіна