РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019Справа № 910/9881/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ель-Сістем"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буква Логістік"

про стягнення 49 724, 56 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ель-Сістем" (далі - ТОВ "Ель-Сістем", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буква Логістік" (далі - ТОВ "Буква Логістік", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 49 724, 56 грн.

Позов обгрунтований тим, що відповідач порушив умови договору поставки № 140416/01 від 14.04.2016 р. в частині своєчасної сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "Ель-Сістем" просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 49 724,56 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.07.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, у строк, визначений законом, надав відзив, у якому проти позовних вимог заперечив, зазначив про недоведеність заявлених вимог, оскільки договором поставки (п. 3.3) передбачена відкладальна умова оплати поставленого товару, а саме - оплата здійснюється у разі, якщо цей товар реалізований третім особам. Також вказав, що після відкриття провадження у даній справі, у ТОВ "Буква Логістік" була проведена інвентаризація, за результатами якої встановлено, що у відповідача товар наявний у меншій кількості, ніж вказує позивач, що підтверджується відповідним інвентаризаційним описом, тому при розрахунку заборгованості позивачем не врахований показник втраченого товару. Просив відмовити у задоволенні позову.

Зі свого боку, позивач надав відповідь на указаний відзив, у якому проти доводів, викладених відповідачем, заперечив, вважав їх безпідставними та такими, що свідчать про ухилення відповідача від належного виконання обов`язку оплатити наявний у нього борг.

Суд, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 14.04.2016 р. між ТОВ "Ель-Сістем" (постачальник) та ТОВ "Буква Логістік" (покупець) був укладений договір поставки № 140416/01 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором, поставляти покупцю (передати у власність покупця) визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його на умовах та в порядку, визначених цим договором (п. 1.1).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору предметом поставки є друкована продукція, аудіо-, відеопродукція, інформаційні носії різних видів, у тому числі диски, канцелярські і супутні товари, рекламні, інформаційні, маркетингові послуги, послуги з організації збуту товару через кожну нову торгівельну точку покупця й інші послуги, перелік й умови надання яких сторони узгоджують шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Поставка товару здійснюється окремими партіями відповідно до замовлень покупця силами постачальника та за його рахунок. Замовлення товару здійснюється шляхом надсилання постачальнику замовлень (п. 2.1 договору).

Постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами. Ціна поставленого товару міститься у товарних накладних, які надаються постачальником покупцеві для проведення оплати, та складені на підставі кількості поставленого товару, що зазначено у транспортній накладній (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку не пізніше, ніж через 30 (тридцять) календарних днів після закінчення календарного місяця, в якому було здійснено продаж на користь третіх осіб (з правом повернення та обміну), за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України документів на товар, що постачається. Покупець не здійснює оплату постачальнику за такий товар, який ще не є реалізованим покупцем на користь третіх осіб. Звіт за проданий товар, який надсилається покупцем на користь постачальника електронною поштою, є підставою для визначення моменту продажу товару покупцем на користь третіх осіб. У випадку несвоєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України документів на товар, що постачається, термін розрахунків подовжується на відповідну кількість днів затримки.

Загальна сума договору складається з окремих сум операцій, проведених на виконання даного договору (п. 3.4). Постачальник зобов`язаний щоквартально проводити звірку взаєморозрахунків з покупцем (п. 3.5).

Відповідно до п. 3.6 договору сторони, керуючись ч. 3 ст. 6, ч. 2 ст. 692 Цивільного Кодексу України, досягли згоди про те, що визначені пунктом 3.3. даного договору умови оплати за товар є розстрочкою платежу.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 р. (п. 9.1).

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання своїх зобов`язань у період з 31.05.2016 р. по 10.10.2017 р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 596 894,38 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними за вказаний період, підписаними сторонами.

Проте, відповідач, зі свого боку, у період з грудня 2016 р. по вересень 2018 р. свої зобов`язання виконав неналежним чином, частково провів оплату поставленого товару та частково здійснив повернення товару на загальну суму 547 169,82 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними про повернення товару, підписаними обома сторонами, та платіжними дорученнями про оплату. Отже, у відповідача виникла заборгованість за поставлений, але не оплачений товару, у сумі 49 724,56 грн., що також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 20.09.2018 р.

Відповідач, заперечуючи проти указаної суми боргу, вказував на настання відкладальної умови щодо оплати поставленого товару, передбаченої п. 3.3 договору, а саме - відсутність реалізації товару третім особам.

Розглянувши вказані доводи відповідача та заперечення позивача у цій частині, суд зазначає наступне.

Дійсно, пунктом 3.3 договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку не пізніше, ніж через 30 (тридцять) календарних днів після закінчення календарного місяця, в якому було здійснено продаж на користь третіх осіб, за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України документів на товар, що постачається. Покупець не здійснює оплату постачальнику за такий товар, який ще не є реалізованим покупцем на користь третіх осіб. Звіт за проданий товар, який надсилається покупцем на користь постачальника електронною поштою є підставою для визначення моменту продажу товару покупцем на користь третіх осіб.

Разом із цим, відповідач на підтвердження обставин нереалізації товару та його дійсної наявності належних доказів суду не подав, а також не пояснив, в чому полягала складність нереалізації товару протягом тривалого часу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, з моменту останньої поставки відповідачу товару (10.10.2017 р.), який має великий попит (канцелярське приладдя) минуло більше, ніж півтора роки, а реалізація товару за іншими видатковими накладними не відбулась протягом ще більшого строку.

У той же час, відповідно до п.п. 2.9.6 п. 2.9 договору покупець має право повернути товар, а постачальник зобов`язаний його прийняти, протягом 2-х місяців з моменту поставки, якщо товар не користується значним попитом у третіх осіб. Витрати, пов`язані з поверненням товару несе постачальник.

За таких обставин, оскільки відповідач у визначений договором термін, товар, що не користувався попитом, постачальнику не повернув, значить вказаний товар суд вважає реалізованим та строк його оплати настав.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Суд враховує, що метою укладення договору поставки є отримання товару покупцем та отримання грошових коштів постачальником, тому укладаючи такий договір, позивач розраховував на отримання оплати за поставлений товар і добросовісну поведінку зі сторони відповідача, яка мала б полягати у повному розрахунку за отриманий товар за період з 31.05.2016 р. по 10.10.2017 р., а у випадку дійсної нереалізації товару - на його повернення.

Разом з тим, відповідач, як покупець, до якого з моменту передачі товару перейшло право власності на нього, не здійснив його оплати, не надав інформації щодо реалізації/нереалізації товару, а також не звернувся до позивача про повернення нереалізованого товару, а лише після пред`явлення даного позову до суду надав пояснення про втрату товару.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що умова щодо часу реалізації товару за усіма видатковими накладними настала, а тому у ТОВ "Буква Логістік" виник обов`язок розрахуватись за отриманий товар у повному обсязі.

Доводи відповідача щодо наявності у нього товару у меншій кількості, ніж вказує позивач, та щодо його втрати, на підтвердження чого відповідач надав інвентаризаційний опис № 3 від 30.06.2019 р. та звіряльну відомість результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей за договором поставки від 30.06.2019 р., суд до уваги не приймає, оскільки вони не є належними доказами випадкової втрати та не мають значення для правильного вирішення спору з огляду на вищевикладене, а також на п. 2.13 договору, який містить умову про те, що продавець (постачальник) несе ризик випадкової втрати товару у процесі реалізації третім особам лише в розмірі 2 % від поставленого товару за рік, які позивачем були вже враховані при визначенні заборгованості покупця.

Також суд вважає, що вказані доводи відповідача є надуманими та такими, що не підтверджені належними доказами, зокрема, стосовно випадковості зазначених втрат та причин нестачі товару.

У той же час, суд враховує, що ТОВ "Буква Логістік", підписуючи без заперечень акт звірки взаєморозрахунків товару від 20.09.2018 р., не посилалось на будь-які втрати товару, а без зауважень підтвердило наявність у нього заборгованості у сумі 49 724,56 грн., що узгоджується з установленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 ст. 202 ГК України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості товару відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Ель-Сістем" про стягнення заборгованості в сумі 49 724,56 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача. Інших судових витрат позивач не заявляв.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ель-Сістем" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буква Логістік" про стягнення заборгованості в сумі 49 724, 56 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буква Логістік" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 9, ідентифікаційний код 39742669) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ель-Сістем" (61001, м. Харків, вул. Державінська, 38, ідентифікаційний код 39127168) основний борг у сумі 49 724 (сорок дев`ять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 56 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 6 листопада 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.