ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" жовтня 2019 р.Справа № 1980з-19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Овчіннікова Михайла Валерійовича (вх. 1980 від 29.10.2019) про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, в якій визначено наступних осіб, які можуть отримати статус учасника справи:

Позивач: Фізична особа - підприємець Овчінніков Михайло Валерійович, м.Харків,
Відповідач 1: Відповідач 2: Відповідач 3: Відповідач 4: Товариство з обмеженою відповідальністю "КМТ Груп Компані", м.Харків, Фізична особа ОСОБА_1 , м.Харків, Фізична особа ОСОБА_2 , м. Харків , Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Надежда", м.Харків,
Предмет спору: усунення перешкод у користуванні майном та здійсненні господарської діяльності,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Овчінніков Михайло Валерійович , м. Харків , 29.10.2019 звернувся до Господарського суду Харківської області до подання позову із заявою про забезпечення позову (вх. № 1980), в якій просить:

- накласти арешт на нежитлові приміщення першого поверху № 10в, підвалу № XXIV в літ А-7 загальною площею 125,9 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , із забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти) передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб;

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна;

- заборонити будь-яким особам, в тому числі TOB "КМТ ГРУП КОМПАНІ", ТОВ ФІРМА "НАДЕЖДА", ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , вимагати від фізичної особи-підприємця Овчіннікова Михайла Валерійовича звільнити і передати нежитлові приміщення першого поверху № 10в, підвалу № XXIV в літ А-7 загальною площею 125,9 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , до прийняття судом рішення по справі.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Мотивуючи подану заяву заявник наголошує на тому, що на даний час існує ймовірність продажу об`єкта оренди, що знаходиться в користуванні ФОП Овчіннікова М.В . , третім особам, про що заявника не було повідомлено, та у зв`язку з чим порушується його переважне право перед іншими особами на придбання орендованих нежитлових приміщень, передбачене ч. 2 ст. 777 ЦК України.

Так, із заяви ФОП Овчіннікова М.В. та доданих до неї документів вбачається, що 18.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КМТ ГРУП КОМПАНІ", як орендодавцем, в особі директора Нестерова Володимира Степановича та фізичною особою - підприємцем Овчінніковим Михайлом Валерійовичем , як орендарем, було укладено Договір № 1802/1 суборенди нежитлових приміщень.

Відповідно до п. 1.1 Договору № 1802/1 від 18.02.2019 суборенди нежитлових приміщень, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування (суборенду) нежитлові приміщення першого поверху № 10в, підвалу № XXIV в літ. А-7 загальною площею 125,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для організації підприємницької діяльності.

Згідно з розділом 2 Договору № 1802/1 від 18.02.2019, факт приймання-передачі об`єкта оренди між сторонами договору підтверджується Актом приймання-передачі від 18.02.2019.

Пунктом 8.1 Договору № 1802/1 від 18.02.2019 визначено, що договір набирає сили з моменту підписання Акту приймання-передачі і діє до 31.07.2021.

Відповідно до п. 4.1 Договору, орендар щомісячно до 5 числа сплачує орендодавцю орендну плату за користування об`єктом оренди відповідно до розділу 1 цього Договору у розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень. ПДВ не передбачено.

' Пунктом 5.3 Договору встановлено, що після підписання даного Договору суборенди орендар сплачує орендодавцю кошти, передбачені п. 4.1 Договору, та здійснює гарантійний платіж за останній місяць користування об`єктом оренди у розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень протягом трьох банківських днів.

Заявник зазначає, що він, як орендар, добросовісно виконав вищенаведені умови Договору суборенди нежитлових приміщень № 1802/1 від 18.02.2019, та дотримується їх виконання по теперішній час, що підтверджується квитанціями про оплату.

На теперішній час орендар витратив за користування об`єктом оренди загалом 84227,28 грн, з яких: оплата оренди становить 76000,00 грн, оплата комунальних платежів становить 8227,28 грн. При цьому, орендар виконав ремонт об`єкта оренди загальною вартістю 206290 грн, що враховує вартість будівельних матеріалів та робіт.

Відповідно до п. 3.2 Договору суборенди, орендар має право, зокрема, здійснювати за власний рахунок установку додаткових засобів охоронної та охоронно-пожежної сигналізації, здійснювати поточний ремонт об`єкта оренди за свій кошт, здійснювати переобладнання об`єкта оренди за свій кошт.

Ремонт об`єкта оренди тривав більше трьох календарних місяців. З 18.02.2019 по 31.05.2019 орендар не міг користуватися об`єктом оренди для провадження своєї господарської діяльності, дохід від користування об`єктом оренди не отримував а лише фактично утримуючи його витрачав грошові кошти. Так, станом на 31.03.2019 орендар фактично витратив на оренду об`єкта оренди 28500,00 грн.

Заявник зазначає, що здійснюючи ремонт об`єкта оренди та сплачуючи орендні та комунальні платежі, він розраховував на користування об`єктом оренди після ремонту з метою ведення господарської діяльності та отримання доходу, що, ймовірно, покриє витрати орендаря, витрачені на об`єкт оренди. Фактично, орендар почав здійснювати свою господарську діяльність в об`єкті оренди для отримання прибутку з 01.06.2019.

27.09.2019 ФОП Овчінніков М.В. отримав через додаток для смартфону "Viber", що зареєстрований за номером телефону НОМЕР_1 , з додатку "Viber", що зареєстрований на номер телефону НОМЕР_2 , фотознімок листа, адресованого директору TOB "КМТ ГРУП КОМПАНІЯ" Нестерову Володимиру Степановичу за підписом генерального директора TOB фірми "Надежда" Харченко І.В . Зазначений лист містив наступний зміст: "В зв`язку з наміром продажу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 та розірванням договору оренди нежитлових приміщень від 18.09.2018, попереджаємо Вас про розірвання договору суборенди нежитлових приміщень від 18.09.2018 з 31.10.2019. На підставі п. 2.2 Договору, Вам необхідно підготувати акти приймання-передачі».

15.10.2019 заявником було отримано лист, датований від 27.09.2019, за підписом директора TOB "КМТ ГРУП КОМПАНІ" Нестерова В.С. , який був направлений адресату засобами поштового зв`язку 30.09.2019, з вимогою в термін до 27.10.2019 звільнити та передати об`єкт оренди відповідно до акту прийому-передачі від 18.02.2019.

Під час телефонної розмови з бухгалтером TOB "КМТ ГРУП КОМПАНІ" 17.10.2019 заявнику стало зрозуміло, що ТОВ "КМТ ГРУП КОМПАНІ" має намір розірвати Договір № 1802/1 від 18.02.2019 р. суборенди нежитлових приміщень, що укладений між ТОВ "КМТ ГРУП КОМПАНІ" та ФОП Овчінніковим М. В. , а також припиняються договірні відносини з оренди таких приміщень між ТОВ «КМТ ГРУП КОМПАНІ» та ТОВ ФІРМА "НАДЕЖДА", оскільки власники приміщень ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають намір продати такі приміщення і вже знайшли покупця.

Раніше нежитлові приміщення першого поверху № 10в, підвалу № XXIV в літ. А-7 загальною площею 125,9 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 та перебувають у власності ОСОБА_1 і ОСОБА_9 , були передані на користь ТОВ ФІРМА "НАДЕЖДА", керівником якого є Харченко Ігор Вікторович . В свою чергу, ТОВ ФІРМА "НАДЕЖДА" передало приміщення на користь ТОВ "КМТ ГРУП КОМПАНІ", а ТОВ "КМТ ГРУП КОМПАНІ" передало приміщення на користь ФОП Овчіннікова М.В .

18.10.2019 ФОП Овчінніковим М.В . були направлені на адреси ТОВ "КМТ ГРУП КОМПАНІ", ТОВ ФІРМА "НАДЕЖДА", ОСОБА_1 і ОСОБА_9 заяви про надання інформації щодо правовідносин, які склалися між переліченими особами, та одночасно повідомив про бажання купити приміщення, а також просив вжити заходів з метою недопущення продажу зазначених нежитлових приміщень на користь інших осіб.

Проте, відповіді на направленні ним заяви ФОП Овчінніков М.В. не отримав.

Оскільки частиною 2 статті 777 ЦК України встановлено, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання, заявник вважає, що вимога з боку власників звільнити і передати об`єкт оренди з метою продажу об`єкта оренди порушує його законні права, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду.

При цьому заявник зазначає, що вимоги ТОВ "КМТ ГРУП КОМПАНІ" про розірвання Договору № 1802/1 від 18.02.2019 р. та повернення об`єкта оренди є протиправними, оскільки такі вимоги фактично перешкоджають ФОП Овчіннікову М.В. користуватися об`єктом оренди і здійснюють перешкоди у здійсненні господарської діяльності ФОП Овчіннікова М.В. , таким чином порушуються права та інтереси заявника як орендаря, що як наслідок може призвести до завдання заявнику матеріальної шкоди у загальному розмірі 290517,28 грн, упущеної вигоди і моральної шкоди.

Отже заявник має намір звернутися до господарського суду з позовом про усунення перешкод у користування об`єктом оренди на термін дії, указаний у Договорі № 1802/1 від 18.02.2019 суборенди нежитлових приміщень - до 31.07.2021, а також про усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності. В разі, якщо власники об`єкта майна на час подання позовної заяви здійснять відчуження майна за договором купівлі-продажу, заявник вказує, що він буде також просити суд визнати такий договір купівлі-продажу недійсним та витребувати майно з чужого незаконного володіння.

На думку заявника, невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову призведе до порушення його прав як позивача, а також значно ускладнить виконання рішення суду.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з нормами ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Положеннями ч. 3 ст. 137 ГПК України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною четвертою статті 55 Конституції України унормовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

У розумінні наведених приписів спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначає заявник, предметом позову, якій він має намір подати в майбутньому, є усунення перешкод у користуванні ним, як суборендарем, об`єктом оренди на термін дії, указаний у Договорі № 1802/1 від 18.02.2019 суборенди нежитлових приміщень, а також усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності.

При цьому, запропоновані заявником способи забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно; заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна; заборона вимагати звільнення і передачі нежитлових приміщень власникам) стосуються обмеження прав та інтересів законних власників нежитлових приміщень першого поверху № 10в, підвалу № XXIV в літ А-7 загальною площею 125,9 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 - ОСОБА_1 та ОСОБА_10 щодо розпорядження належним їм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повин ні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства.

Право власності на спірні нежитлові приміщення належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на законних підставах та не оспорювалося в судовому порядку.

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обмеження прав власників майна шляхом застосування запропонованих заявником заходів забезпечення позову, за відсутності спору щодо права власності на це майно, є неприпустимим.

За викладених обставин, господарський суд не вбачає підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Овчінникова Михайла Валерійовича (вх. 1980 від 29.10.2019) про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Овчінникова Михайла Валерійовича (вх. 1980 від 29.10.2019) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.10.2019.

Суддя Н.М. Кухар