УХВАЛА

07 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/5172/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Національного банку України (далі - Банк, скаржник),

на ухвалу Господарського суду міста Києва про повернення зустрічної позовної заяви від 12.07.2019 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019

зі справи № 910/5172/19

за позовом ОСОБА_1 ,

до Національного банку України;

Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Банк 11.10.2019 (згідно з відмітками штампу вхідної кореспонденції) через Північний апеляційний господарський суд звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 зі справи № 910/5172/19; направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову Банку. Крім того, Банк просить здійснювати розгляд справи за участю їх представника, повідомленого належним чином про дату, місце та час судового засідання.

Подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Щодо клопотання про розгляд касаційної скарги за участю представника Банку з повідомленням учасників справи, Касаційний господарський суд відзначає таке.

Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 про повернення зустрічної позовної заяви Банку та постанова Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.07.2019.

Касаційна скарга, зокрема, обґрунтована тим, що скаржник вказує, що після об`єднання справ в одне провадження та присвоєння такій справі №910/5172/19 судом не встановлено нових строків на подання відзиву, натомість судом призначено перше підготовче засідання у справі вже через 10 календарних днів після такого об`єднання; за вищевказаних обставин Банк був обмежений в можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами, в тому числі, правом на пред`явлення зустрічного позову, оскільки першочергово був змушений невідкладно підготовити та надати суду відзив на об`єднані в одне провадження позовні заяви, Банк об`єктивно був позбавлений можливості надати оцінку доцільності на наявності правових підстав пред`явлення у даній об`єднаній справі зустрічного позову до позивача про стягнення заборгованості за договорами, недійсність яких стала предметом розгляду об`єднаної справи №910/5172/19. Також Банк вказує, що протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" щодо продовження процесуального строку та продовжив строк для подання відзиву до 13.06.2019 року.

Згідно зі статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини 4 статті 303 Господарського процесуального кодексу України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

Під час передачі справ як таких, що містять виключну правову проблему, на розгляд Великої Палати Верховного Суду, касаційним судам належить обґрунтовувати відсутність, суперечливість, неповноту, невизначеність (неясність, нечіткість) та неефективність правового регулювання охоронюваних прав, свобод й інтересів та неефективність існуючого їх правового захисту, в тому числі внаслідок неоднакової судової практики. Виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного критеріїв. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. За якісним критерієм виключна правова проблема полягає, зокрема, у відсутності сталої судової практики, необхідності застосування інституту аналогії, необхідності здійснення судового тлумачення норм закону. За своєю правовою природою виключна правова проблема має зачіпати фундаментальні (конституційні, конвенційні) права та свободи (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.08.2019 року у справі № 175/3057/17-к).

Перевіривши матеріали справи, вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки у даній справі існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо подання зустрічного позову в справі, в якій за ухвалою суду об`єднано в одне провадження для спільного розгляду декілька справ, якщо строк для подання відзиву в об`єднаній справі не встановлювався, і водночас судом задоволено клопотання одного з відповідачів щодо продовження процесуального строку для подання відзиву, виходячи з наступного.

В силу пункту 3 частини першої статті 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, зокрема, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Разом з цим, згідно з пунктом 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Строк подання відзиву на позовну заяву врегульовано частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

При цьому суд має встановлюватись розумний строк для подання відзиву на позовну заяву.

За приписами частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з приписами частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Господарським процесуальним кодексом передбачено таке:

частина перша статті 113 - строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом;

частина перша статті 114 - суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій;

частина 2 статті 114 - строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства;

частина перша статті 118 - право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку;

частина друга статті 118 - заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом;

частина перша статті 119 - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення;

частина 2 статті 119 - встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На думку колегії суддів, законодавством не закріпленні умови, випадки, підстави щодо встановленням судом строків подачі відзиву на позовну заяву (зустрічного позову) під час постановлення ухвали про об`єднання в одне провадження для спільного розгляду декілька справ, та можливістю продовжити строк щодо подання відзиву тільки для одного з учасників, а не продовження процесуального строку у справі в цілому за клопотанням одного з учасників, що впливає на передбачуваність у правозастосуванні та на формування єдиної правозастосовної практики з цього питання.

Наведене підтверджує, що з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності, справа, на думку колегії, має значення для формування єдиної правозастосовної практики і містить виключну правову проблему, оскільки вказане питання може виникнути у невизначеній кількості справ.

Керуючись статтями 8, 234, 294, 301-303, 233, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження зі справи № 910/5172/19 за касаційною скаргою Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у порядку письмового провадження.

2. Справу № 912/2385/18 разом із касаційною скаргою Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Огороднік