СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. Справа № 922/482/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю представників:

від скаржника Адвокатського об`єднання "Адвокатське бюро "Юргазенерго": Фесенко С.В., керівник, адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 10.09.2008 № 1586) - на підставі витягу з ЄДРПОУ;

від боржника: арбітражний керуючий Кошовський С.В. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора від 14.05.2013 №923)- керуючий санацією;

інші учасники справи - не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання "Адвокатське бюро "Юргазенерго", м. Харків,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.05.2019 (суддя Усатий В.О.), постановлену у приміщенні господарського суду Харківської області в м. Харкові о 13:12 год., повний текст якої складений 17.05.2019,

у справі №922/482/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Геронтісса і К", м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульсар-92", м.Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

29.12.2017 арбітражний керуючий Кошовський Сергій Васильович звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про стягнення з Адвокатського об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» на користь ТОВ «Пульсар-92» дебіторської заборгованісті у розмірі 120000,00грн (т.30, а.с.1-13).

Ухвалою місцевого господарського суду від 14.02.2018 у справі №922/482/16, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2018 у цій справі, припинено процедуру розпорядження майном боржника; введено процедуру санації боржника ТОВ "Пульсар-92" строком на шість місяців; призначено керуючим санації боржника арбітражного керуючого Кошовського С. В. (т.44, а.с. 41-53; т.45, а.с. 65-82; т.47, а.с. 91-107).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.05.2019 у справі №922/482/16 задоволено заяву розпорядника майна - керівника боржника (керуючого санацією) про стягнення з Адвокатського об`єднання "Адвокатське бюро "Юргазенерго" дебіторської заборгованості; стягнуто з Адвокатського об`єднання "Адвокатське бюро "Юргазенерго" на користь ТОВ "Пульсар-92" дебіторську заборгованість в розмірі 120000,00грн та 1800,00грн судового збору (т.30, а.с.185-195).

Ухвала місцевого господарського суду з посиланням на статті 1,8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статтю 44 ПК України, статті 177, 509, 638, 901, 1212 ЦК України, статтю 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» мотивована тим, що: по-перше, договір про надання правової допомоги від 17.03.2015 №01/15 укладався з засновником ТОВ «Пульсар-92», як з фізичною особою, а не безпосередньо з ТОВ «Пульсар-92»; по-друге, АО "Адвокатське бюро "Юргазенерго" не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання послуг за договором від 17.03.2015 №01/15 ТОВ «Пульсар-92»; по-третє, матеріали справи не містять доказів того, що адвокат Гончарова З.П. приймала доручення на надання правової допомоги ТОВ «Пульсар-92» саме від Адвокатського об`єднання "Адвокатське бюро "Юргазенерго". Крім того, зі змісту договору від 17.03.2015 №01/15 об`єднання уповноважене надавати правову допомогу лише в рамках кримінального провадження, доручення на участь в цивільних справах та виконавчому провадженні не надавалось, однак в рамках кримінального провадження №0005889 від 05.11.2014 ТОВ «Пульсар-92» не має жодного статусу з моменту відкриття провадження, як і немає наявності інших кримінальних проваджень за участю боржника.

Адвокатське об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та 03.06.2019 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.05.2019 у справі №922/482/16 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні скарги розпорядника майна-керівника боржника Кошовського С.В. відмовити повністю (т.30, а.с. 213-301).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що: по-перше, за умовами п.4.3 договору про надання правової допомоги від 17.03.2015 №01/15 перерахування коштів клієнтом Адвокатському об`єднанню "Адвокатське бюро "Юргазенерго" є підтвердженням факту виконання останнім своїх зобов`язань за договором, а отже обов`язок замовника (ТОВ «Пульсар-92») оплатити юридичні послуги, надані виконавцем (АО "Адвокатське бюро "Юргазенерго"), виникає з факту їх надання, а не з факту передачі цих послуг. Факт оплати боржником за надану товариству правову допомогу підтверджує прийняття послуг та відсутність претензій замовника щодо їх якості. Доказом виконання послуг є саме факт їх оплати, про що сторони дійшли згоди при укладенні цього договору; по-друге, договір підписаний ОСОБА_1 . біля графи «клієнт», тоді як клієнтом визначено ТОВ «Пульсар-92» в особі директора ОСОБА_1, діючого на підставі Статуту, що вбачається з першого аркуша договору від 17.03.2015 №01/15. Також договір скріплений печаткою ТОВ «Пульсар-92», а отже, на думку скаржника, договір підписаний уповноваженою особою товариства; по-третє, твердження розпорядника майна боржника Кошовського С.В. про ненадання послуг за договором від 17.03.2015 №01/15 ґрунтуються виключно на припущеннях; по-четверте, місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, оскільки ухвалою суду від 04.01.2018 відмовлено у задоволенні заяви розпорядника майна - керівника боржника щодо звільнення або відстрочення сплати судового збору та зобов`язано керуючого санацією Кошовського С.В. сплатити судовий збір за подання заяви, однак збір ним було сплачено лише 11.07.2018; представництво інтересів ТОВ "Пульсар-92" у цивільних справах здійснювалося адвокатом Гончаровою З.П. на підставі укладеного з Адвокатським об`єднанням "Адвокатське бюро "Юргазенерго" договору про співробітництво від 01.10.2014 та довіреностей, виданих даному адвокату ТОВ "Пульсар-92" (т. 30,а.с.213-266).

У відзиві від 05.08.2019 керуючий санацією боржника, арбітражний керуючий Кошовський С.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду від 16.05.2019 - без змін. При цьому зазначає, що: по-перше, АО "Адвокатське бюро "Юргазенерго" не надано належних доказів надання правової допомоги ТОВ "Пульсар-92"; по-друге, договір, укладений між сторонами спору, оформлений неналежним чином та не свідчить про реальне надання адвокатських послуг, оскільки на першій сторінці цього договору замовником визначено ТОВ «Пульсар-92», однак на останній сторінці договору підписантом визначено ОСОБА_1 як фізичну особу. Оскільки в договорі наявні розбіжності щодо особи замовника послуг, перша сторінка могла бути замінена АО "Адвокатське бюро "Юргазенерго", так як договір не прошитий та на кожному аркуші цього договору не містяться підписи уповноважених представників сторін; по-третє, вказує на те, що скаржник був обізнаний про розгляд справи, надавав відзив, відповідь на відзив та докази в обґрунтування своєї позиції. Отже, відсутні підстави вважати причини неподання апелянтом доказів до суду першої інстанції поважними. Крім того, ці документи не можуть підтверджувати будь-які обставини у цій справі, оскільки грунтуються лише на поясненнях різних осіб; по-четверте, на думку керуючого санацією зі змісту умов договору про надання правової допомоги від 17.03.2015 вбачається, що сферу надання правової допомоги складають кримінальні провадження, взаємовідносини з правоохоронними органами та підприємствами та надання консультацій, роз`яснень, підготовка проектів документів до правоохоронних органів, дебітору не було надано повноважень на здійснення представництва у судових органах та органах виконавчої влади (т.30 в, а.с.88-94).

09.08.2019 Адвокатське об`єднання "Адвокатське бюро "Юргазенерго" подало заяву про надання додаткових доказів, у якій скаржник просить долучити до матеріалів справи додаткові докази: копію заяви ОСОБА_1 від 12.06.2019, наданої ним на спростування заяви від 19.06.2018, що міститься в матеріалах справи, із доказами надіслання вказаної заяви учасникам справи (т.30в, а.с.99-109). Вказана заява обґрунтована тим, що про існування вказаної заяви представнику апелянта стало відомо лише 16.05.2019 безпосередньо у судовому засіданні, в якому було прийнято оскаржуване судове рішення, про що свідчить звукозапис судового засідання та дані, відображені у протоколі від 16.05.2019.

Розглянувши надане скаржником клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про його задоволення задля забезпечення рівності учасників процесу перед судом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги і просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.05.2019 у справі №922/482/16 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні скарги розпорядника майна - керівника боржника Кошовського С.В. відмовити повністю.

Представник боржника заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення за безпідставністю.

Кредитори належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать відтиск штампу на останньому аркуші ухвали суду апеляційної інстанції від 26.09.2019 та повідомлення про вручення поштових відправлень.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи та неодноразове відкладення розгляду справи за клопотаннями скаржника та керуючого санацією, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників кредиторів за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та боржника, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

22.02.2016 ТОВ «Геронтісса і К» звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Пульсар-92» (т.1, а.с. 4-26).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.03.2016 у справі №922/482/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Пульсар-92"; визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора в сумі 499545,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бідну О. І. (т.1, а.с.52-55).

Постановою Господарського суду Харківської області від 25.07.2016 у справі №922/482/16, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у цій справі, визнано ТОВ "Пульсар-92" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; припинено повноваження розпорядника майна Бідної О.І. та призначено ліквідатором Лялюка Василя Михайловича (т.2, а.с. 240-246; т.7, а.с.56-70).

Постановою Вищого Господарського суду України від 04.04.2017 у справі №922/482/16 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 та постанову Господарського суду Харківської області від 25.07.2016 у цій справі; справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області (т.7, а.с. 244-250).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.08.2017 у справі №922/482/16 задоволено клопотання розпорядника майна Бідної О.І. про дострокове припинення своїх обов`язків; припинено виконання арбітражним керуючим Бідною О.І. обов`язків розпорядника майна ТОВ "Пульсар-92"; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (т.10, а.с. 124-127).

29.12.2017 арбітражний керуючий Кошовський Сергій Васильович звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про стягнення з Адвокатського об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» на користь ТОВ «Пульсар-92» дебіторської заборгованості у розмірі 120000,00грн (т.30, а.с.1-13).

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 17.05.2015, у вступній частині якого зазначено, що він укладений між Адвокатським об`єднанням «Адвокатське бюро «Юргазенерго» в особі партнера ОСОБА_7 та ТОВ «Пульсар-92» в особі директора ОСОБА_1 , тоді як у розділі 8 «Юридичні адреси та реквізити сторін» у графі «Клієнт» визначено: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Дзержинським РО ХГУ УМВС України в Харківській області 29.11.2013, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , засновник ТОВ «Пульсар-92», »), та на підписі клієнта наявна печатка товариства (т.30,а.с.45,46).

Відповідно до п.1.1 цього договору клієнт має право щоденно звертатися за отриманням правової допомоги в Адвокатське об`єднання, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати правову допомогу за зверненням клієнта в обсязі відповідно до п.2.1 цього договору.

У п.1.2 цього договору зазначено, що під правовою допомогою в цьому договорі сторони розуміють представництво інтересів, словесне чи в електронному вигляді надання правової інформації, консультацій, проектів документів або роз`яснень з правових питань, які пов`язані з правами та інтересами ТОВ «Пульсар-92».

У розділі 2 цього договору визначені обов`язки адвокатського об`єднання. Так, відповідно до п.2.1 цього договору адвокатське об`єднання: забезпечує правильне застосування клієнтом нормативно-правових актів та інших документів, надає керівнику пропозиції щодо вирішення правових питань, які пов`язані з діяльністю клієнта та захистом його інтересів; проводить правовий аналіз проектів актів та інших документів, наданих клієнтом. У випадку встановлення невідповідності проекту акту або іншого документу вимогам законодавства надає клієнту мотивовані пропозиції щодо приведення його у відповідність законодавству; сприяє у своєчасному прийнятті заходів щодо усунення порушень, виявлених в документах прокурорського реагування, судових рішеннях, відповідних документах правоохоронних та контролюючих органів; своєчасно надає кваліфіковану правову допомогу прав клієнту та його працівникам за всіма кримінальними провадженнями, які стосуються клієнта, а також у всіх взаємовідносинах з правоохоронними органами, органами прокуратури, підприємствами різних форм власності.

Пунктом 4.1 цього договору встановлено, що за виконання адвокатським об`єднанням своїх зобов`язань за цим договором клієнт зобов`язується щомісячно сплачувати винагороду у розмірі 20000грн.

Відповідно до п.4.2 цього договору винагорода виплачується в безготівковій формі на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання по закінченню кожного розрахункового місяця, в якому фактично була надана правова допомога.

Оплата клієнтом винагороди за цим договором підтверджує факт виконання Адвокатським об`єднанням своїх зобов`язань за договором (п.4.3 договору).

В матеріалах справи наявні платіжні доручення від 20.04.2015 №3124 на суму 20000,00грн, від 29.05.2015 №3153 на суму 20000,00грн, від 18.06.2015 №3180 на суму 20000,00грн, від 28.07.2015 №3216 на суму 20000,00грн, від 28.08.2015 №3228 на суму 20000,00грн, від 05.10.2015 №3251 на суму 20000,00грн (т.30,а.с.47-52), за якими ТОВ «Пульсар-92» перерахувало грошові кошти Адвокатському об`єднанню «Юргазенерго» за договором про надання правової допомоги від 17.05.2015.

19.06.2018 ОСОБА_1 до місцевого господарського суду подано заяву, у якій зазначено, що між Адвокатським об`єднанням «Юргазенерго» та ОСОБА_1 укладений договір у жовтні 2014 року від імені засновника ТОВ «Пульсар-92» як фізичної особи. Директором ТОВ «Пульсар-92» у той час ОСОБА_1 не був. Крім того, вказує на те, що інших договорів, крім того, що укладений у жовтні 2014 року з Адвокатським об`єднанням «Юргазенерго», він не укладав, від імені ТОВ «Пульсар-92» не підписував та кошти через рахунок ТОВ «Пульсар-92» не перераховував, оскільки послуги оплачував готівкою (т.30, а.с.80,81).

16.05.2019 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище (т.30,а.с.185-195).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом даного спору є стягнення дебіторської заборгованості з Адвокатського об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» з підстав ненадання останнім послуг за договором про надання правової допомоги від 17.05.2015 ТОВ «Пульсар-92».

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд ухвали Господарського суду Харківської області від 16.05.2019 у справі №922/482/16 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно із частиною 4 статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна (грошових коштів), яке безпідставно вибуло з права власності власника, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Концентрація спорів про витребування майна боржника у третіх осіб в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, за діяльністю боржника є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута, так і кредиторів та узгоджується з приписами частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016р. у справі №908/4804/14 та у постанові Верховного Суду 06.04.2018 у справі № 925/1874/13.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, договір про надання правової допомоги визначає взаємні права й обов`язки адвоката (адвокатського об`єднання) та клієнта, який звернувся за правовою допомогою, а також обсяг повноважень адвоката (адвокатського об`єднання) при здійсненні представництва інтересів клієнта, в тому числі в судах.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що договір про надання правової допомоги по суті є договором про надання послуг у розумінні статті 902 ЦК України, що узгоджується з нормами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", яка передбачає, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. В той же час, виходячи з наведених норм Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", стороною такого договору, яка безпосередньо буде надавати певний перелік погоджених сторонами послуг (правової допомоги), має бути саме адвокат, адвокатське бюро чи адвокатське об`єднання, тобто особа, що здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, передбачених Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, у спірних правовідносинах обов`язковому дослідженню підлягає встановлення обставин щодо реального надання правової допомоги клієнту.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у самому тексті договору про надання правової допомоги від 17.05.2015 відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару та лише зазначається про його фіксований розмір і порядок оплати. Так, у п.4.1 цього договору встановлено, що за виконання адвокатським об`єднанням своїх зобов`язань за цим договором клієнт зобов`язується щомісячно сплачувати винагороду у розмірі 20000грн. Тоді як, п.4.2 цього договору встановлено, що винагорода виплачується в безготівковій формі на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання по закінченню кожного розрахункового місяця, в якому фактично була надана правова допомога.

Отже, для оплати послуг, визначених у розділі 2 договору про надання правової допомоги від 17.05.2015 №01/15, вони мають бути фактично наданими, що, зокрема встановлено у п.4.2 цього договору та вбачається зі змісту положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Також надані послуги мають бути підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність наданих послуг, які є підставою для їх оплати.

Таким чином, підставою оплати наданої правової допомоги клієнту за умовами договору від 17.05.2015 є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити підставність і правомірність її оплати боржником.

Посилання Адвокатського об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» на п.4.3 договору про надання правової допомоги від 17.05.2015, в якому визначено, що оплата клієнтом винагороди за цим договором підтверджує факт виконання адвокатським об`єднанням своїх зобов`язань за договором, як на підставу для відмови у задоволенні заяви боржника про стягнення дебіторської заборгованості, не приймається судом апеляційної інстанції, оскільки керуючий санацією боржника заперечує факт отримання цих послуг безпосередньо ТОВ «Пульсар-92» як учасником цієї господарської операції з тих підстав, що послуги надавались ОСОБА_1 , який є учасником товариства, як фізичній особі з приводу його власних інтересів, що, як вважає керуючий санацією, свідчить про безпідставність перерахування коштів АО «Адвокатське бюро «Юргазенерго" товариством. А отже, з урахуванням обставин, що склались у даній справі та особливостей провадження у справі про банкрутство, факт оплати послуг боржником не є безумовним доказом надання правової допомоги ТОВ «Пульсар-92» та підлягає доказуванню в загальному порядку.

Таким чином, зважаючи на заперечення керуючого санацією ТОВ "Пульсар-92" щодо отримання таких юридичних послуг за спірним договором саме товариством з підстав його господарської діяльності, з метою встановлення об`єктивної істини суд апеляційної інстанції вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність дослідження обсягу наданих адвокатських послуг ТОВ "Пульсар-92".

АО «Адвокатське бюро «Юргазенерго» стверджує, що послуги надавались, зокрема, у кримінальному провадженні №0005889, однак суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи безпідставними, оскільки: по-перше, згідно листа від 04.08.2018, наданого Холодногірським відділом Головного управління національної поліції в Харківській області, ТОВ «Пульсар-92» не має жодного статусу у рамках кримінального провадження №0005889 з моменту відкриття провадження до цього часу (т.30а, а.с.8); по-друге, в судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника зазначив, що у межах цього кримінального провадження надавались послуги ОСОБА_1 як засновнику ТОВ «Пульсар-92» у зв`язку з незаконним продажом майна товариства. З наведеного вбачається, що у межах кримінального провадження послуги ТОВ «Пульсар-92» за договором про надання правової допомоги від 17.05.2015 не могли бути надані, зокрема, з тих підстав, що у відповідності до вимог чинного законодавства юридична особа, створена за рахунок внесених часток його учасників, не ототожнюється з її засновниками (учасниками) та в процесі здійснення господарської діяльності несе відповідальність за своїми зобов`язаннями і не наділена правом здійснювати розрахунки за зобов`язаннями учасників такого товариства (зокрема за надану їм правову допомогу).

Будь-яких інших доказів на підтвердження надання юридичних послуг у межах інших кримінальних проваджень, в яких ТОВ «Пульсар-92» є учасником такого провадження, Адвокатське об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» не надало.

Щодо доводів скаржника про здійснення представництва ТОВ «Пульсар-92» адвокатом Гончаровою З.П. у справах №639/11317/14-ц, №645/5717/15-ц, №642/3305/15-ц, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Наявна в матеріалах справи довіреність від 14.07.2015 (т.30а, а.с.36, зворотна сторона, а.с.50), яка видана за підписом ОСОБА_1 на представництво інтересів ТОВ «Пульсар-92» та міститься у матеріалах справи №639/11317/14-ц, не містить відомостей ані про договір про надання правової допомоги від 17.05.2015, а ні про інший договір, укладений між адвокатом Гончаровою З. П. та АО «Адвокатське бюро «Юргазенерго», що свідчить про те, що ця довіреність не є належним доказом підтвердження надання ОСОБА_9 правничої допомоги ТОВ «Пульсар-92» на підставі спірного договору від 17.05.2015.

Аналогічна за своїм змістом довіреність на представництво інтересів ТОВ «Пульсар-92» видана 11.01.2016 директором ОСОБА_10 на представництво інтересів ТОВ «Пульсар-92» адвокату ОСОБА_9 (т.30а, а.с.63), яка також не містить жодних посилань на договір про надання правової допомоги від 17.05.2015 або будь-якого іншого правочину, укладеного між нею та АО «Адвокатське бюро «Юргазенерго».

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що адвокат Гончарова З .П. представляла інтереси ТОВ «Пульсар-92» на підставі договору про надання правової допомоги від 17.05.2015, або будь-якого іншого правочину, укладеного між нею та АО «Адвокатське бюро «Юргазенерго».

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Адвокатського об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» зазначив, що інформація та документи щодо надання об`єднанням правової допомоги ТОВ «Пульсар-92» становлять адвокатську таємницю, а тому не можуть бути надані суду. Проте, відповідно до статті 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у разі пред`явлення клієнтом вимог до адвоката у зв`язку з адвокатською діяльністю адвокат звільняється від обов`язку збереження адвокатської таємниці в межах, необхідних для захисту його прав та інтересів. У такому випадку суд, орган, що здійснює дисциплінарне провадження стосовно адвоката, інші органи чи посадові особи, які розглядають вимоги клієнта до адвоката або яким стало відомо про пред`явлення таких вимог, зобов`язані вжити заходів для унеможливлення доступу сторонніх осіб до адвокатської таємниці та її розголошення.

За таких обставин, Адвокатське об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» не було позбавлено та мало можливість надати вичерпну інформацію щодо обсягу наданої правової допомоги ТОВ «Пульсар-92» задля захисту своїх інтересів, однак наданим їм правом не скористалось, хоча мало для цього достатньо часу.

Відповідно до вимог статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, Адвокатським об`єднанням «Адвокатське бюро «Юргазенерго» не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження надання адвокатських послуг на виконання умов договору про надання адвокатської допомоги від 17.05.2015 та не спростовано висновків суду першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.3 договору про надання правової допомоги від 17.05.2015 №01/15 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015, отже станом на момент розгляду справи договір припинив свою дію.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.906 ЦК України).

Оскільки матеріали справи не містять жодних первинних документів та допустимих доказів, які б свідчили про те, що АО «Адвокатське бюро «Юргазенерго» надавало ТОВ "Пульсар-92" юридичні послуги, які б фактично були отримані останнім, та зважаючи на наявність належних доказів здійснення фактичної оплати послуг у розмірі 120000,00грн за цим договором, що підтверджується платіжними дорученнями (т.30,а.с.47-52), і закінчення строку дії цього договору 31.12.2015, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про задоволення заяви керуючого санацією ТОВ «Пульсар-92» про стягнення з АО «Адвокатське бюро «Юргазенерго» дебіторської заборгованості у розмірі 120000,00грн.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала місцевого господарського суду постановлена з встановленням всіх фактичних обставин справи, при цьому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про кваліфікацію спірних правовідносин, що не призвело до прийняття неправильного рішення, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді ухвали Господарського суду Харківської області та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.05.2019 у справі 922/482/16 слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, 276, 281, 282 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання «Адвокатське бюро «Юргазенерго» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.05.2019 у справі №922/482/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 01.11.2019.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна