СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Справа № 905/975/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Гончарова О.В.

за участі представників:

позивача - не з`явився

відповідача - Скиба О.С., довіреність № 93/ДУ/2019 від 19.12.18

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аламак", м. Запоріжжя (вх. №1368 Д/2-4)

на рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18 (суддя Величко Н.В., повний текст рішення складено та підписано 09.10.2018)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аламак", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Добропіллявугілля", м. Добропілля Донецької області

про стягнення 216 829,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аламак" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" 216829,43 грн., з яких: 210362,96 грн. - основного боргу та пеня - 6466,47 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на виконання договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 позивачем як пірядником протягом грудня 2015-квітня 2016 виконано капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10 вантажопідйомністю 10т механічна частина - вартістю 9188,90 грн.; капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10 вантажопідйомністю 10т налагоджувальні роботи - вартістю 17155,61 грн. та капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10 вантажопідйомністю 10т електрична частина - вартістю 184018,18 грн., всього на суму 210362,96 грн., які відповідачем не оплачено.

Спрямована відповідачу вимога від 30.03.2018 вих.№139 щодо оплати фактично виконаних робіт залишилась Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" без відповіді та задоволення, що зумовило звернення до суду з позовом.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 у справі №905/975/18 у задоволенні позовних вимог ТОВ "Аламак" до ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" про стягнення 216829,43 грн. відмовлено.

Позивач із рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2018 року у справі №905/975/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, в обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наголошував на тому, що у відповідності до п. 3.5., п. 3.6. договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 оперативно-господарьска санкція, застосована до позивача, має своєю метою забезпечення виконання підрядником зобов`язання з перерахування замовнику нарахованих штрафних санкцій, отже є додатковим зобов`язанням до основного. Вважаючи про наявність підстав для застосування до основної вимоги спливу позовної давності (встановленої частиною 2 статті 258 Цивільного кодексу України для стягнення штрафних санкцій скороченої позовної давності в один рік), апелянт наголошує і про сплив позовної давності до додаткової вимоги в порядку ст. 266 ЦК України. Крім того, вважає, що передбачена п. 3.6. договору оперативно-господарьска санкція за своєю правовою природою є нічим іншим як припиненням зобов`язання шляхом зарахування. В той же час, п. 4 ч. 1 ст. 602 ЦК України містить заборону на зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності. Як вважав апелянт, зазначене не було взято судом першої інстанції до уваги, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 поновлено ТОВ "Аламак" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18. Відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги ТОВ "Аламак" на 21.01.2019. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У наданому до суду апеляційної інстанції відзиві ( вх. №42 від 03.01.2019) ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" спростовує наведені скаржником доводи, заперечує повністю вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважає оскаржуване рішення законним та таким, що прийняте за умов повного дотримання норм матеріального та процесуального права. Просить залишити рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18 без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що, виходячи з аналізу положень ст. 237 Господарського кодексу України особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачені договором.

Тобто, за висновком відповідача, господарським судом першої інстанції при ухваленні судового рішенні вірно визначено, що оперативно-господарська санкція не є штрафною санкцію (штрафом, пенею), оскільки вона застосовується без звернення до судових інстанцій, і без згоди іншої сторони зобов`язання, про що має бути зроблена пряма вказівка в договорі.

Таким чином, оскільки відповідачем застосовано до позивача оперативно-господарську санкцію, яка не є штрафною санкцією, то на неї не розповсюджується спеціальний строк позовної давності в один рік, а має бути застосований загальний строк позовної давності в три роки.

При цьому, на думку відповідача, ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" по договору №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 застосувала оперативно-господарську санкцію, передбачену п. 3.5 договору, зменшивши оплату за виконані роботи на суму штрафних санкцій і зарахування зустрічних однорідних вимог у вказаному договорі не відбувалося.

21.01.2019 розгляд справи було відкладено на 07.02.2019. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.02.2019 за клопотанням представника ТОВ "Аламак" розгляд справи відкладено на 14.02.2019.

14.02.2019 ТОВ "Аламак" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з клопотанням про зупинення провадження у справі в обґрунтування якого зазначав, що ухвалою господарського суду Донецької області від 11.02.2019 порушено провадження у справі №905/174/19 за позовом ТОВ "Аламак" до ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015. Посилаючись на вказані обставини ТОВ "Аламак" просив зупинити провадження у справі №905/975/18 до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду Донецької області у справі №905/174/19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 провадження у справі №905/975/18 було зупинено до набрання законної сили рішення господарського суду Донецької області у справі №905/174/19. Зобов`язано учасників справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які були підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 апеляційне провадження у справі №905/975/18 поновлено, розгляд апеляційної скарги ТОВ "Аламак" призначено на 17.10.2019.

Враховуючи нез`явлення в судове засідання уповноваженого представника ТОВ "Аламак", розгляд справи було відкладено на 28.10.2019. Телефонограмою від 18.10.2019 повідомлено ТОВ "Аламак" про відкладення розгляду справи №905/975/18 на 28.10.2019.

У зв`язку із перебуванням судді-доповідача Тарасової І.В. на лікарняному, телефонограмою від 24.10.2019 та шляхом направлення судових повідомлень в порядку ч. 6 ст. 120 ГПК України, сторони належним чином повідомлені судом про перенесення розгляду справи на 04.11.2019 об 11-30 год. Докази належного повідомлення сторін містяться в матеріалах справи.

Представник ТОВ "Аламак" в судове засідання 04.11.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 05.06.2015 між ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" , замовником, та ТОВ "Аламак", підрядником, укладено договір №1282-ДУ-УМТС, за умовами п.п. 1.1, 1.3 якого підрядник зобов`язався своїми силами та на свій ризик за завданням замовника виконати капітальний ремонт крана ККС-10, зав.№25; реєстр. №89970 шламових відстійників збагачувальної фабрики шахти "Піонер" ВСП "ШУ Білозерське" ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", вказаного у специфікації №1 (додаткок №2), який є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити підряднику виконані у відповідності до умов даного договору роботи.

Вартість та обсяги виконаних підрядником робіт узгоджуються сторонами в Договірних цінах та Технічному завданні (додаток №1), які є невід`ємними частинами даного договору (п. 1.2 договору).

Вартість виконаних підрядником робіт узгоджується сторонами в Договірних цінах та складає 664 999,99грн., в тому числі ПДВ 20% - 110833,33грн. (п. 3.1 договору).

За умовами п. 3.4 договору оплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника в наступному порядку:

- попередня оплата - в розмірі 40% від вартості робіт по даному договору складає 266 000,00грн., в тому числі 20% - 44333,33грн., протягом 10 календарних днів з моменту укладення даного договору, на підставі виставленого підрядником рахунку;

- решта суми сплачується замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів з 60-го календарного дня від дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт та виставлення рахунків підрядником.

У пункті 3.5 договору сторони обумовили, що у випадку порушення підрядником зобов`язань за цим договором, а також у випадку порушення працівниками підрядника вимог нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, гігієни праці та загальної безпеки, за дотримання документів системи управління охороною праці замовника, замовник вправі направити підряднику вимогу про сплату штрафних санкцій та збитків (далі - вимога) і до здійснення оплати підрядником затримати оплату за в виконані роботи на суму штрафних санкцій та/або збитків зі звільненням замовника від відповідальності за таку затримку. Підрядник зобов`язався здійснити оплату штрафних санкцій та збитків протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту направлення замовником вимоги підряднику. При цьому, замовник на власний розсуд має право оплатити підряднику вартість робіт до сплати останнім замовнику штрафних санкцій та/або відшкодування збитків.

Перерахування замовником грошових коштів за виконані роботи до уплати підрядником штрафних санкцій та/або відшкодування збитків не звільняє підрядника від зобов`язань по сплаті штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язань, прийнятих на себе за цим договором. При несплаті підрядником штрафних санкцій та/або збитків, замовник має право застосувати до підрядника оперативно-господарську санкцію згідно п.3.6 договору.

Згідно з п.3.6 договору, зобов`язання підрядника виконати роботи у відповідності з вимогами договору та/або додатку, нормами і діючими стандартами, що відносяться к предмету договору, а також дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, гігієни праці та загальної безпеки, за дотримання документів системи управління охороною праці замовника забезпечуються оперативно-господарською санкцією. Під оперативно-господарською санкцією розуміється право замовника отримати суму нарахованих штрафних санкцій у зв`язку з невиконанням або неналежним виконання договору та спричинених збитків з сум, які підлягають сплаті підряднику. Оперативно-господарська санкція застосовується к підряднику після того, як він не сплатив замовнику в установлений цим договором строк направлену на його адресу вимогу.

У пункті 4.1 договору сторони обумовили, що приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання-передання виконаних робіт. Акт приймання-передання виконаних робіт підрядник надає не пізніше 2-го числа місяця наступного за місяцем, в якому виконувались роботи. Підрядник зобов`язується надати оформлену згідно з вимогами чинного законодавства податкову накладну в електронній формі не пізніше трьох календарних днів з дати події, що наступило раніше: з дати підписання акту приймання виконаних підрядних робіт або з дати здійснення оплати. Якщо третій календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, податкова накладна надається замовнику у перший робочий день після такого вихідного та/або святкового дня.

Повноваження кожного представника підрядника та замовника, що приймають участь у прийманні робіт та складанні актів згідно з п. 4.1 цього договору, мають бути підтверджені відповідною довіреністю, оформленою згідно з чинним законодавством України (п.4.2 договору).

Пунктом 4.3 договору встановлено, що у випадку виявлення недоліків при прийманні-передачі виконаних робіт сторони складають відповідний акт виявлених недоліків, у якому зазначаються характер недоліків та строк їх усунення.

Пунктом 4.6 договору встановлено, що при відмові підрядника від складання або підписання акта виявлених недоліків (як при прийманні-передачі виконаних робіт, так і протягом гарантійного строку) або неприбуття підрядника протягом 72 (семидесяти двох) годин з моменту отримання виклику для підтвердження недоліків сторони ініціюють проведення незалежної експертизи експертною організацією Висновку експертизи про виявлені недоліки, їх характер, причини виникнення. Витрати на проведення експертизи несе сторона, у відношенні якої прийнято негативний висновок (п.4.6 договору).

Згідно з п. 4.9 договору акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником протягом 5-ти робочих днів з моменту його отримання від підрядника. Після спливу 5-ти робочих днів, у випадку відсутності мотивованої відмови, акт вважається прийнятим з боку замовника.

У п. 4.14 договору сторони обумовили, що у разі настання несприятливих погодних умов: температура повітря нижче 20 градусів Цельсія, силі вітру 6 балів (10-12 м/сек) і більше, при грозі, сильному дощі або снігопаді, ожеледиці металоконструкцій та ін., роботи на висоті на відкритому повітрі призупиняються, про що складається відповідний акт і підписується обома сторонами. Строк виконання робіт збільшується на час дії несприятливих погодних умов.

У розділі 6 "Відповідальність сторін" договору сторони обумовили, що за порушення строків виконання робіт, визначених в специфікації №1 до даного договору, а саме: невиконання зобов`язання в строк, передбачений в специфікації №1 до даного договору в межах 10 календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних робіт за договором (п. 6.3.1); невиконання зобов`язання в строк, передбачений в специфікації №1 до даного договору більш ніж на 10 календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних робіт за договором та пеню в розмірі 0,5% від вартості робіт по даному договору за кожен день прострочення (п. 6.3.2); у випадку прострочення виконання підрядником зобов`язань, передбачених п.п.4.4, 4.5, 5.8, 5.10 цього договору, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робот за цим договором (п.6.4);

Згідно з п. п.6.5 договору у випадку несвоєчасного перерахування штрафних санкцій та відшкодування збитків відповідно до п. 2.1.10, 6.2, 6.3, 6.4 договору замовник має право при перерахування підряднику грошових коштів за виконані роботи, в односторонньому порядку зменшити суму, що підлягає перерахуванню на суму штрафних санкцій, збитків .

У випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочки (п.6.6 договору).

Згідно з умовами п.6.9 договору, спірні питання, не врегульовані шляхом переговорів, розглядаються у судовому порядку. При вирішенні спірних питань застосування досудового (претензійного) порядку врегулювання спору є обов`язковим (п.6.9 договору).

Цей договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині прийнятих на себе сторонами зобов`язань - до їх повного виконання (п. 8.1 договору).

Будь-які зміни та/або доповнення до цього договору мають силу лише у випадку, якщо вони оформлені у письмовому вигляді та підписані обома сторонами (п.8.2 договору).

У додатку № 1 до договору сторони погодили Технічне завдання по капітальному ремонту крану ККС-10 шламових відстійників збагачувальної фабрики ш. "Піонер".

Також, сторонами була підписана Специфікація №1 до договору (додаток № 2), у якій передбачено капітальний ремонт крану ККС-10, кількість 1 шт., вартість 664999,99 грн. з ПДВ, строк виконання робіт - 90 календарних днів з моменту передання обладнання в роботу за Актом приймання-передачі. (а.с. 19 т. 1 )

Крім того сторонами погоджено кошторис (договірну ціну) до договору, згідно з якою вартість ремонту механічної частини об`єкта станом на 29.04.2015 становить 398862 грн. з ПДВ; вартість ремонту електричної частини станом на 29.04.2015 - 247286,00 грн.; вартість налагоджувальних робіт станом на 29.04.2015 - 18852,00 грн.

Договір №1282-ПУ-УМТС від 05.06.2015 з додатками підписаний обома сторонами без розбіжностей та скріплений печатками обох підприємств (т.1 а.с.14-28).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов п. 3.4. договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, 08.09.2015 ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" здійснено попередню оплату вартості робіт в розмірі 266 000,00 грн.

21.12.2015 між сторонами підписано акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (форма КБ-2в) з капітального ремонту крана козлового двухконсольного самомонтуючогося ККС-10, вантажопідйомністю 10т (механічна частина), на загальну суму 294 835,06 грн. (а.с. 32-38 т. 1)

Також 21.12.2015 сторонами складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за грудень 2015 (форма КБ-3) з підсумковою відомістю ресурсів (т.1 а.с.39-49).

21.12.2015 сторонами підписано акт № 5 від 21.12.2015 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (форма КБ-2в) з капітального ремонту крана козлового двухконсольного самомонтуючогося ККС-10, вантажопідйомністю 10т (електрична частина), на загальну суму 61 701,83 грн. та відповідну довідку від 21.12.2015 про вартість виконаних будівельних робіт з підсумковою відомістю ресурсів (т.1 а.с.49-58).

Загальна вартість робіт виконаних позивачем за підписаними сторонами Актами №4 та №5 від 21.12.2015 становить 356 536,89 грн.

В подальшому, у зв`язку із настанням несприятливих погодних умов для проведення ремонтних робіт, в порядку п. 4.14 договору, підрядник та замовник продовжили строк виконання робіт до 08.03.2016, що сторонами не заперечується.

31.12.2015 між ТОВ "Аламак" та ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" укладено додаткову угоду до договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, якою сторони продовжили строк дії договору до 30.04.2016. В іншій частині умови договору залишено незмінними (т.1 а.с.29).

10.05.2016 позивач направив відповідачу з описом вкладення лист № 138 від 10.05.2016, в якому посилаючись на неможливість завершення робіт в обумовлені договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 строки та з метою забезпечення завершення ремонтних робіт, пропонував відповідачу продовжити строк дії договору шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Проект додаткової угоди № 2 від 10.05.2016 направив як додаток до цих листів (т.1 а.с.105-109).

Доказів укладення вказаної додаткової угоди з відповідачем матеріали справи не містять і сторонами не оспорюється, що вказана додаткова угода відповідачем як замовником не підписана.

Отже, як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, строк виконання обумовлених у договорі підрядних робіт залишився незмінним - до 08.03.2016, у зв`язку із збільшенням терміну виконання ремонту обладнання на час дії несприятливих погодних умов, як це передбачено у п.4.14 договору, а сам договір діяв до 30.04.2016 згідно додаткової угоди № 1 від 31.12.2015.

12.07.2016 відповідач звернувся до позивача з претензією №25 в якій зазначав, що відповідно до Специфікації №1 до договору, вартість ремонту складає 664 999,99 грн., термін виконання робіт - 90 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі обладнання в ремонт. Акт прийому-передачі в ремонт підписано 04.11.2015, отже, строк виконання ремонту - не пізніше 02.02.2016. Оскільки 25.12.2015 між замовником та підрядником був укладений акт про призупинення виконання робіт в зв`язку із несприятливими умовами з 25.12.2015 по 27.01.2016, тому, відповідно до п. 4.14 договору термін виконання ремонту обладнання збільшується на час дії несприятливих погодних умов, а саме - не пізніше 08.03.2016.

Також замовник зазначав, що станом на 21.06.2016 ремонт обладнання здійснено частково, акт прийому-передачі не підписаний, вартість невиконаних робіт складає 308463,10 грн. Прострочення ТОВ "Аламак" зобов`язання по ремонту обладнання за період з 09.03.2016 по 21.06.2016 складає 105 днів. Також у претензії, крім сплати нарахованих штрафних санкцій, відповідач вимагав у позивача здійснити ремонт крана ККС-10, заводський № 25, реєстраційний № 89970 на суму 308463,10 грн. в межах специфікації № 1 до договору.

Одночасно, до вказаної претензії відповідачем додано розрахунок штрафних санкцій від 12.07.2016 № 25 на загальну суму 364548,14 грн., з яких: штраф у розмірі 15423,15 грн. у вигляді 10% від вартості недовиконаних робіт та пеня за порушення строків ремонту обладнання, нараховані за період з 09.03.2016 по 21.06.2016, у розмірі 349124,99 грн. Крім того, посилаючись на умови п. 3.5. договору, відповідач пропонував підряднику перерахувати штрафні санкції у розмірі 364548,14 грн. ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" протягом 5-ти банківських днів з дня направлення розрахунку. (т.2 а.с.42-44).

Відповідь на претензію змовника від 12.07.2016 ТОВ "Аламак" не надано.

Разом з цим, позивач листом №193 від 13.05.2017 повідомив відповідача про те, що у квітні 2016 року підрядником були виконані роботи на загальну суму 210 362,69 грн., перелік яких відображено у трьох відповідних актах приймання виконаних будівельних робіт, які надані замовнику для підписання та, як зазначав у листі позивач, станом на 13.05.2017 залишені ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" без підписання. (а.с. 117 т. 1)

В подальшому, листами від 20.11.2017 №592 та №78 від 21.02.2018 позивач повідомив відповідача, що частина робіт за договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 була виконана підрядником 21.12.2015, про що свідчать оплачені та підписані сторонами акти виконаних робіт на суму 356 536,89 грн. У квітні 2016 ТОВ "Аламак" були частково виконані роботи на загальну суму 210 362,69 грн., перелік яких відображений у трьох відповідних Актах, а саме: налагоджувальні роботи - 17 155,61 грн., механічні роботи - 9188,90 грн., електрика - 184 018,18 грн., які були повторно надані замовнику для підписання. (т.1 а.с. 121-129).

Листом №139 від 30.03.2018 позивач вимагав від замовника сплатити 210 362,69 грн. за фактично виконані роботи за договором № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015. (а.с. 130 т. 1)

Враховуючи, що відповідач остаточних розрахунків за виконані ТОВ "Аламак" згідно договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 підрядні роботи не здійснив, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача вартості фактично виконаних робіт з грудня 2015 по квітень 2016 в сумі 216829,43 грн., з яких: 210362,96 грн. - основного боргу та 6466,47 грн. нарахованої на суму боргу пені.

Зокрема, як зазначав позивач, з грудня 2015 по квітень 2016 року ним було частково виконано другу частину робіт за договором вартістю 210 362,69 грн., у тому числі:

-капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (механічна частина) на суму 9 188,90 грн.;

- капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (налагоджувальні роботи) на суму 17155,61 грн.;

- капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (електрична частина) на суму 184018,18 грн.,

В той же час, складені позивачем та передані відповідачу у квітні 2016 року для підписання акти виконаних робіт за формами КБ-2в та КБ-3 ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" не підписані, фактично виконані ТОВ "Аламак" роботи вартістю 210 362,69 грн. не сплачені, направлені позивачем 13.05.2017 Акти виконаних робіт замовником не підписані.

Місцевий господарський суд, відмовляючи ТОВ "Аламак" в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного:

- обумовлені договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 роботи з капітального ремонту крану ККС-10 та на узгоджену сторонами суму виконано позивачем як підрядником з порушенням строку. В той же час, оплата фактично виконаних та прийнятих робіт виконана відповідачем з порушенням строку п.3.4 договору, а саме, з простроченням на 84 дні, остаточна оплата робіт здійснена з простроченням на 90 календарних днів;

- зважаючи на умови п.4.9 договору, яким обумовлено, що акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником протягом п`яти робочих днів з моменту отримання його від підрядника і у випадку відсутності за спливом цього п`ятиденного строку мотивованої відмови, акт вважається прийнятим замовником, а в матеріалах справи відсутні і відповідачем не подано доказів відмови від прийняття та підписання актів виконаних робіт за формою КБ-2в та КБ-3 на загальну суму 210362,69 грн., як не подано і доказів складення акту виявлених недоліків цих робіт, роботи на загальну суму 210362,69 грн. відповідачем як замовником прийняті без зауважень і строк оплати таких робіт для відповідача є таким, що наступив;

- 12.07.2016 відповідач направив на адресу позивача претензію №25 від 12.07.2016 та розрахунок штрафник санкцій, в якому пропонував на підставі п. 3.5 договору за порушення строків виконання капітального ремонту обладнання перерахувати йому штрафні санкції в загальному розмірі 364548,14грн., строк виконання яких встановлено сторонами не пізніше 08.03.2016. Таким чином, позивачем застосовано до відповідача оперативно- господарські санкції за порушення виконання робіт за договором на 105 днів, вартість яких за період з 09.03.2016 по 21.06.2016 визначена у розмірі 308463,10 грн.;

-у п.3.5 договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 сторони обумовили, що у випадку порушення підрядником зобов`язань за цим договором замовник вправі направити підряднику вимогу про сплату штрафних санкцій та збитків і до здійснення оплати підрядником затримати оплату за виконані роботи на суму штрафних санкцій та/або збитків, із звільненням замовника від відповідальності за таку затримку. Підрядник зобов`язується здійснити оплату штрафних санкцій та збитків протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту направлення замовником вимоги підряднику. При цьому, замовник на власний розсуд має право оплатити підряднику вартість робіт до сплати останнім замовнику штрафних санкцій та/або відшкодування збитків. Перерахування замовником грошових коштів за виконані роботи до уплати підрядником штрафних санкцій та/або відшкодування збитків не звільняє підрядника від зобов`язань по сплаті штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язань, прийнятих на себе за цим договором. При неоплаті підрядником штрафних санкцій та/або збитків, замовник має право застосувати до підрядника оперативно-господарську санкцію згідно п.3.6 договору.

- відповідачем правомірно застосовано до позивача оперативно-господарські санкції у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягають перерахуванню позивачу за фактично виконані роботи вартістю 210362,69грн., на суму нарахованих позивачу за порушення строку виконання робіт штрафних санкцій у розмірі 364548,14 грн., як це обумовлено сторонами у п. 3.5 та п. 3.6 договору №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, у зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Аламак" про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла на підставі укладеного між сторонами договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 з капітального ремонту крана ККС-10, зав.№25.

Згідно зі статтею статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України та положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Як встановлено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом).

За своєю правовою природою договір №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015р. є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами ст. 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника - достроково (ч.1 ст. 854 ЦК України). Аналогічні положення містяться в ч. 5 ст. 321 ГК України.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано сторонами, порушення умов договору №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 мало місце як з боку замовника, так і з боку підрядника.

Так, обумовлені договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 роботи з капітального ремонту крану ККС-10 та на обумовлену у цьому договорі суму виконано позивачем як підрядником лише частково.

Як зазначив позивач, з грудня 2015 року по квітень 2016 року ним було частково виконано другу частину роботи вартістю 210362,69грн., у зв`язку з чим позивачем направлені відповідачу на підписання акти виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, вказані акти були направлені позивачем на адресу відповідача лише 13.05.2017, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" та описом вкладення (т.1 а.с. 116, 118).

Отже, спірні акти виконаних робіт були направлені позивачем відповідачу більш ніж через рік як після виконання робіт, так і після закінчення терміну дії самого договору, з урахуванням додаткової угоди від 31.12.2015 про його продовження до 30.04.2016.

На думку колегії суддів, місцевий господарський суд правомірно визнав необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач свідомо унеможливив закінчення робіт, визначених договором, не підписавши відповідну додаткову угоду № 2 від 10.05.2016 про продовження термінів, оскільки, як правомірно встановлено судом першої інстанції та не було спростовано позивачем, проект такої додаткової угоди позивачем був направлений відповідачу вже після закінчення кінцевого строку виконання робіт та навіть після закінчення строку дії договору.

Разом з тим, зважаючи на умови п.4.9 договору, яким обумовлено, що акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником протягом п`яти робочих днів з моменту отримання його від підрядника і у випадку відсутності за спливом цього п`ятиденного строку мотивованої відмови, акт вважається прийнятим замовником, а в матеріалах справи відсутні і відповідачем не подано доказів відмови від прийняття та підписання актів виконаних робіт за формою КБ-2в та КБ-3 на загальну суму 210362,69 грн., як не подано і доказів складення акту виявлених недоліків цих робіт, тому, відповідно, роботи на загальну суму 210362,69 грн. відповідачем як замовником прийняті без зауважень. Таким чином, строк оплати таких робіт для відповідача наступив.

При цьому, встановлені по справі обставини свідчать, що 12.07.2016 відповідач направив на адресу позивача претензію №25 від 12.07.2016 та розрахунок штрафник санкцій, в якому пропонував на підставі п. 3.5 договору за порушення строків виконання капітального ремонту обладнання перерахувати йому штрафні санкції в загальному розмірі 364548,14 грн.

Позивач, як під час розгляду справи в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі із застосуванням відповідачем вказаних штрафних санкцій не погоджується та вважає, що відповідач не розрахувався за виконані роботи, не здійснивши розрахунки за виконані позивачем підрядні роботи другого етапу згідно актів прийому-передачі робіт.

Надаючи правову оцінку підставам правомірності застосування відповідачем до спірних правовідносин оперативно-господарських санкцій, передбачених п. 3.5., п. 3.6. договору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.1 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Оперативно-господарськими санкціями відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 Господарського кодексу України є заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Як свідчать встановлені по справі обставини, підставою для застосування оперативно-господарської санкції стосовно позивача на підставі п.п 3.5, 3.6 договору, відповідачем визначено порушення підрядником строків виконання капітального ремонту обладнання.

Позивач не перерахував відповідачу кошти на суму штрафних санкцій та не завершив виконання робіт у строк, обумовлений сторонами, а саме, не пізніше 08.03.2016. У зв`язку з чим, відповідач застосував до позивача оперативно-господарську санкцію, як було визначено сторонами у п.п.3.5, 3.6 договору.

У статті 236 ГК України визначені види оперативно-господарських санкцій, та встановлено що у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій:

1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною;

відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони;

відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо;

2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо);

3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо;

4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Як правильно заначив місцевий господарський суд, оперативно-господарська санкція за своєю правовою природою є самостійним видом відповідальності за порушення зобов`язань, відмінним від штрафних санкцій.

Особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.08.2018 у справі №905/2464/17.

Так, зі змісту останнього речення абзацу 2 п.3.5 договору вбачається, що сторони узгодили умови про те, що при неоплаті підрядником штрафних санкцій та/або збитків, замовник має право застосувати до підрядника оперативно-господарські санкції згідно п.3.6 договору.

Згідно з другим та третім реченнями пункту 3.6 договору під оперативно-господарською санкцією розуміється право замовника отримати суму нарахованих штрафних санкцій у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням договору і спричинених збитків з сум, які підлягають сплаті підряднику. Оперативно-господарська санкція застосовується до підрядника після того, як він не сплатив замовнику у встановлений цим договором строк направлену на його адресу вимогу.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач правомірно застосував до позивача оперативно-господарські санкції у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягають перерахуванню позивачу за фактично виконані роботи вартістю 210362,69грн., на суму нарахованих позивачу за порушення строку виконання робіт штрафних у розмірі 364548,14 грн., як це обумовлено сторонами у п. 3.5 та п. 3.6 договору №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015.

При цьому, колегія суддів зазначає, що виходячи з приписів ст. 237 ГК України, оперативно-господарська санкція застосовується виключно у позасудовому порядку, а відтак, заінтересована сторона, яка не згідна із застосуванням такої санкції може звернутися до суду з заявою про скасування оперативно-господарської санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

В той же час, ТОВ "Аламак" не надано доказів скасування такої оперативно-господарської санкції у судовому порядку.

Зокрема, ухвалою господарського суду Донецької області від 11.02.2019 порушено провадження у справі №905/174/19 за позовом ТОВ "Аламак" до ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 за клопотанням ТОВ "Аламак" провадження у справі №905/975/18 зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду Донецької області у справі №905/174/19.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.06.2019 у справі №905/174/19 позовні вимоги ТОВ "Аламак" до ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 №1282-ДУ-УМТС задоволено. Скасовано оперативно-господарську санкцію, застосовану до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 № 1282-ДУ-УМТС. Стягнуто з ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" на користь ТОВ "Аламак" судовий збір в сумі 5468,22 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2019 у справі №905/174/19 рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2019 року у справі №905/174/19 скасовано. Прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Аламак", м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6 договору від 05.06.2015 № 1282- ДУ-УМТС, - відмовлено.

У зв`язку із прийняттям даного судового рішення, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 апеляційне провадження у справі №905/975/18 поновлено із призначенням апеляційної скарги ТОВ "Аламак" до розгляду на 17.10.2019.

Отже, судовим рішенням по справі №905/174/19 було визнано відсутність правових підстав для скасування застосованої замовником оперативно-господарської санкції за договором

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем було правомірно застосовано до позивача оперативно-господарську санкцію у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягають перерахуванню позивачу за фактично виконані роботи вартістю 210362,69 грн., на суму нарахованих позивачу за порушення строку виконання робіт штрафних санкцій у розмірі 364548,14 грн., як це обумовлено сторонами у п. 3.5 та п. 3.6 договору №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що у відповідності до п. 3.5., п. 3.6. договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 оперативно-господарьска санкція, застосована до позивача, має своєю метою забезпечення виконання підрядником зобов`язання з перерахування замовнику нарахованих штрафних санкцій, отже є додатковим зобов`язанням до основного. Вважаючи на наявність підстав для застосування до основної вимоги спливу позовної давності, як то встановлено частиною 2 статті 258 Цивільного кодексу України для стягнення штрафних санкцій скороченої позовної давності в один рік, апелянт наголошує і про сплив позовної давності до додаткової вимоги в порядку ст. 266 ЦК України. Крім того, вважає, що передбачена п. 3.6. договору оперативно-господарьска санкція за своєю правовою природою є нічим іншим, як припиненням зобов`язання шляхом зарахування. В той же час, на думку скаржника, п. 4 ч. 1 ст. 602 ЦК України містить заборону на зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності. Як вважає апелянт, зазначене не було взято судом першої інстанції до уваги, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Водночас, колегія суддів не може погодитися із такими доводами позивача, виходячи з наступного.

Як вже зазначалось, оперативно-господарськими санкціями відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 Господарського кодексу України є заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі.

Отже оперативно-господарська санкція за своєю правовою природою не є штрафною санкцією і сторони не можуть заявляти в судовому порядку вимоги про її застосування, а можуть лише самі застосувати її односторонньо в позасудовому порядку за умови прямої вказівки про це у договорі.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно з частинами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зі змісту наведених норм випливає, що позовна давність застосовується лише до вимог, з якими особа може звернутися до суду про захист свого права або інтересу.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що застосована відповідачем до позивача оперативно-господарська санкція за своєю правовою природою не є вимогою про захист цивільного права (ані основною, ані додатковою), та не є вимогою взагалі, а є заходом оперативного впливу на другу сторону правовідносин, який застосовується односторонньо лише в позасудовому порядку.

До того ж, в рамках даної справи, місцевим господарським судом було лише враховано юридичний факт її правомірного застосування з боку замовника до підрядника, що зумовило відмову у задоволенні позову, в той час як вимога про її застосування в судовому порядку учасниками справи не ставилась і ставитись не могла.

Таким чином до оперативної-господарської санкції, застосованої відповідачем до позивача, інститут позовної давності не може бути застосований.

З цих же підстав колегія суддів вважає необґрунтованими і посилання позивача в суді першої інстанції на пропуск відповідачем скороченого строку позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно з`ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а відтак передбачені законом підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Аламак" на рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18 задоволенню не підлягає.

Оскільки апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 129, статтею 269, пунктом 1 статті 275, ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Аламак" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.11.2019

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна