ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" листопада 2019 р. Справа № 911/1784/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Україна", 03048, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Медова, будинок 5-Б

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт", 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вулиця Чайки , будинок 16

про стягнення 81 838,78 грн за договором оренди майна № 19/04/02 від 19.04.2018

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімакс Україна" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" (з урахуванням заяви про усунення недоліків вх. № суду 14742/19 від 29.07.2019) про стягнення 81856,78 грн, з яких:

- 62 224,40 грн основний борг;

- 14 792,07 грн пеня;

- 1 244,00 грн 3% річних;

- 3 578,31 грн інфляційні втрати.

Підставою залишення позовної заяви без руху було невідповідність ціни позову до заявлених вимог зазначених позивачем в прохальній частині. Однак після усунення недоліків судом встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку, а саме невірно визначено загальну суму всіх вимог, яка становить: 62 224,40 + 14 792,07 + 1 244,00 + 3 578,31 = 81 838,78.

Враховуючи викладене суд зазначає, що в даному випадку має місце ціна позову 81838,78грн, виходячи з якої й вирішується спір.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди майна № 19/04/02 від 19.04.2018 щодо здійснення оплати за користування об`єктом оренди та послуг з ремонту даного майна у встановлений договором строк.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому саттею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.07.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за трек-номером 756 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення на адресу суду станом на 26.09.2019 з невідомих причин не повернулось, а тому судом зроблено витяг з офіційного сайту Укрпошти про відстеження відправлення за трек-номером 756.

Згідно інформації з витягу із офіційного сайту Укрпошти за вказаним трек-номером станом на 27.09.2019 відправлення знаходиться в точці видачі/доставки.

У зв`язку з наведеним судом було повторно надіслано на юридичну адресу відповідача ухвалу суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за трек-номером 659.

Конверт з ухвалою суду про відкриття провадження у справі повернувся 30.10.2019 без вручення відповідачеві з відміткою про причину повернення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Враховуючи вищевикладене, відповідач, який вважається належним чином повідомленим про наявність справи у провадженні суду, відзиву на позов не подав, про наявність заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив.

Згідно з частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання про витребування доказів в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України, а саме: витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" оригінали актів наданих послуг до договору оренди майна № 19/04/02 від 19.04.2018, перелік яких зазначено в описі-вкладення у цінний лист від 16.05.2019.

Дане клопотання судом залишено без задоволення, оскільки в розумінні статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

19 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімакс Україна" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" (Орендар) було укладено договір оренди майна № 1904/02, відповідно до пункту 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар бере у тимчасове платне володіння та користування люльки будівельні в комплекті згідно специфікації (Додаток № 1), яка підписується Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору (далі - Майно).

Відповідно до пункту 2.1. Договору ціна оренди одиниці майна за один місяць становить 7 000,00 грн (сім тисяч гривень) в т. ч. ПДВ 1 166,67 грн (далі орендна ставка).

Згідно пункту 2.3. Договору Орендар здійснює 100% передоплату за оренду Майна за перший місяць оренди шляхом перерахування грошових коштів у гривнях на поточний рахунок Орендодавця на підставі виставленого Орендодавцем рахунку.

Пунктом 2.6. Договору передбачено, що розрахунковим періодом для внесення орендної плати є місяць, в якому здійснюється оренда майна. Оплата оренди майна здійснюється на підставі рахунків, виставлених Орендодавцем.

Відповідно до пункту 2.7. Договору орендна плата не включає в себе витрати на доставку, монтаж, нагляд за проведенням монтажних робіт, обслуговування, завантаження, розвантаження, ремонт майна на робочому майданчику Орендаря, витрачені Орендарем енергоносії та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації Майна. Вказані послуги можуть бути надані Орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору або окремо виставленого рахунку Орендодавця та вважаються наданими Орендарю в межах цього Договору.

Згідно підпункту 2.8.2. пункту 2.8. Договору Орендар вносить орендну плату за другий та кожний наступний розрахунковий період за 5 (п`ять) днів до початку розрахункового періоду.

Неотримання Орендарем рахунок Орендодавця не позбавляє його обов`язку сплати орендної плати за весь час фактичного користування майном (пункт 2.9. Договору).

Відповідно до пункту 2.12. Договору в кінці кожного місяця Сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг, яким засвідчується факт надання послуг з оренди майна за вказаний період. У разі, якщо Орендар з будь-яких причин ухиляється від підписання акту приймання-передачі наданих послуг, послуги з оренди майна вважаються наданими за умови підтвердження факту надсилання акту приймання-передачі наданих послуг Орендарю.

Згідно пункту 3.2. Договору факт передачі майна та технічної документації згідно Специфікації (Додатку № 1) Орендарю посвідчується актом приймання-передачі (Додаток № 2), що підписується Сторонами, скріплюється їх печатками та є невід`ємною частиною цього Договору. Дата підписання акту приймання-передачі є датою початку оренди майна.

Строк оренди майна - до 31 грудня 2018 року. У разі належного виконання Орендарем умов цього договору, відсутності поточної заборгованості по орендній платі, за 5 (п`ять) діб до закінчення строку оренди письмово попередивши Орендодавця Орендар мас право продовжити термін оренди. При цьому складається відповідна додаткова угода до цього Договору. Оплата продовження оренди здійснюється на умовах передоплати виходячи з ціни оренди, визначеної цим Договором (пункт 3.5. Договору).

Орендар зобов`язується використовувати орендоване майно належним чином, згідно його призначенню, а також своєчасно та в повному обсязі вносити орендні платежі.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання обома Сторонами та діє до закінчення передбаченого ним строку оренди, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним (пункт 9.1. Договору).

Згідно умов Договору позивачем було передано, а відповідачем прийнято у користування люльки будівельні у загальній кількості 8 (вісім) штук, що підтверджується Специфікацією № 1 від 19.04.2018, Специфікацією № 2 від 14.06.2018 та Актами прийому-передачі до Договору оренди майна № 19/04/02 від 19.04.2018.

Відповідно до Акту прийому-передачі № 1 передано комплектацію люльки будівельної №01310027; Акту № 2 - № 013010025; Акту № 3 - № 0135575; Акту № 4 - № 0130687; Акту № 5 - № 080703; Акту № 6 - № 12339; Акту № 7 - № 0134517 та Акту № 8 - № 080704.

Копії специфікацій та актів прийому-передачі підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Крім того посилаючись на пункт 2.7. Договору позивач зазначає, що ним, як Орендодавцем, за період дії договору оренди майна було надано орендареві послуги з ремонту наданого у користування обладнання.

Передане за Актами приймання-передачі майно було у використанні Орендаря, у зв`язку з чим складено Акти надання послуг, які включають і надання послуг з ремонту: № 505 від 10.06.2018 на суму 14 000,00 грн, № 614 від 30.06.2018 на суму 20 532,00 грн, № 636 від 30.06.2018 на суму 928,80 грн, № 709 від 15.07.2018 на суму 32 320,00 грн, № 727 від 18.07.2018 на суму 768,00 грн, № 807 від 31.07.2018 на суму 24 000,00 грн, № 826 від 31.07.2018 на суму 1 542,00 грн, № 827 від 31.07.2018 на суму 480,00 грн, № 828 від 31.07.2018 на суму 930,00 грн, № 808 від 31.07.2018 на суму 42 932,00 грн, № 964 від 31.08.2018 на суму 56 000,00 грн, № 986 від 31.08.2018 на суму 360,00 грн, № 987 від 31.08.2018 на суму 480, 00 грн, № 988 від 31.08.2018 на суму 3 193,20 грн, № 1105 від 21.09.2018 на суму 3 846,00 грн, № 1175 від 30.09.2018 на суму 56 000,00 грн, № 1190 від 30.09.2018 на суму 3 378,00 грн, № 1191 від 30.09.2018 на суму 3 577,20 грн, №1192 від 30.09.2018 на суму 420,00 грн, № 1193 від 30.09.2018 на суму 648,00 грн, № 1194 від 30.09.2018 на суму 360,00 грн, № 1360 від 31.10.2018 на суму 56 000,00 грн, № 1399 від 31.10.2018 на суму 3 888,00 грн, № 1400 від 31.10.2018 на суму 1 152,00 грн, № 1401 від 31.10.2018 на суму 422,40 грн, № 1402 від 31.10.2018 на суму 747,60 грн, № 1403 від 31.10.2019 на суму 576,00 грн, №1404 від 31.10.2018 на суму 576,00 грн, № 1405 від 31.10.2018 на суму 576,00 грн, № 1476 від 21.11.2018 на суму 24 500,00 грн, № 1520 від 30.11.2018 на суму 21 000,00 грн, № 1538 від 30.11.2018 на суму 931,20 грн, № 1539 від 30.11.2018 на суму 432,00 грн, № 1609 від 06.12.2018 на суму 4 200,00 грн.

Частина Актів надання послуг зі сторони відповідача не підписані, проте в силу умов договору оренди вони вважаються визнаними відповідачем.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надав майно в оренду, здійснював поточні ремонти, за що позивачем були виставлені рахунки для оплати, однак відповідач в порушення умов договору оплату згідно виставлених рахунків здійснював частково, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 62 224,40 грн, яка складається з 43 700,00грн заборгованість з оренди майна та 18 524,40 грн заборгованість за послуги з ремонту орендованого майна.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією №23/05/2019 від 23.05.2019, в якій просив у семиденний строк погасити прострочену заборгованість в розмірі 62 224,40 грн.

Оскільки вказана заборгованість відповідачем не оплачена, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною сьомою 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі статтею 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Враховуючи положення Договору та те, що відповідач не підписав і не повернув частину актів приймання-передачі наданих послуг та не надав позивачу мотивованої відмови від їх підписання, в силу пункту 2.12. Договору акти приймання-передачі наданих послуг вважаються визнаними Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт", а послуги прийнятими без будь-яких зауважень та претензій в повному обсязі на вказані в Актах суми.

Відповідачем доводи позивача не спростовані, докази сплати заборгованості по орендній платі та за надані позивачем послуги з ремонту орендованого майна відсутні.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 62 224,40 грн основного боргу (43 700,00 грн заборгованість з оренди майна + 18 524,40 грн заборгованість за послуги з ремонту орендованого майна) за договором оренди майна № 19/04/02 від 19.04.2018 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за даним договором позивачем нарахована пеня у сумі 14 792,07 грн, 1 244,00 грн 3% річних та 3 578,31 грн інфляційні втрати.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання згідно частини першої статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно частини шостої цієї статті штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що вони виконані арифметично вірно, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 14 792,07 грн пені, 1 244,00 грн 3% річних та 3 578,31 грн інфляційних втрат, нарахованих по кожному акту виконаних робіт та рахунку на оплату за надані послуги з ремонту орендованого обладнання за сукупний період починаючи з 01.10.2018 по 15.07.2019 підлягають задоволенню.

Відповідачем доводи позивача не спростовані, докази сплати заборгованості за надані позивачем послуги та докази повернення орендованого майна або оплати його вартості відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 62 224,40 грн основного боргу, 14 792,07 грн пені, 1 244,00 грн 3% річних та 3 578,31 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вулиця Чайки , будинок 16, код 39460106) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімакс Україна" (03048, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Медова, будинок 5-Б, код 41366427) 81 838 (вісімдесят одна тисяча вісімсот тридцять вісім) грн 78 коп., з яких: 62 224,40 грн основного боргу, 14 792,07 грн пені, 1 244,00 грн 3% річних та 3 578,31 грн інфляційних втрат, а також 1 950 (одна тисяча дев`ятсот пятдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до статей 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 08.11.2019