УХВАЛА

м. Київ

06.11.2019Справа № 910/12785/18
За позовом ОСОБА_1

До 1. Компанії «Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі»

2.Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства

«Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанни Мирсаєтівни

3. Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства

«Реєстрація нерухомості» Мосійчук Оксани Василівни

4. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вегера

Людмили Олександрівни

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача

1. Акціонерне товариство закритого типу «Велмед»

7. Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР»

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1

2. Компанія «Транс-Медіка ЛЛС ЛТД»

3. Приватне підприємство «Інтерконус»

4. ОСОБА_2

5. ОСОБА_4

6. ОСОБА_5

про зобов`язання виконати договір та визнання незаконним дій,

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Ковальова О.О .

від відповідача 1: Таран О.М.

від відповідача 2: не з`явився

від відповідача 3: не з`явився

від відповідача 4: не з`явився

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: не з`явився

від третьої особи 3: не з`явився

від третьої особи 4: не з`явився

від третьої особи 5: не з`явився

від третьої особи 6: не з`явився

від третьої особи 7: Чміль В.В. , Пирог А.М .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі", Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанни Мирсаєтівни, Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Мосійчук Оксани Василівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вегера Людмили Олександрівни про визнання недійсним рішення Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі" про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки, посвідчениого 19.04.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко O.A. за реєстровим №777; скасування запису про право власності 26838612, здійснений державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанною Мирсаєтівною згідно рішення 41840888 від 27.06.2018 року; скасування рішення про державну реєстрацію номер 41853443, рішення 41852216 від 02.07.2018 року, прийняте Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Мосійчук Оксаною Василівною; скасування рішення про державну реєстрацію № 41864117 від 02.07.2018, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Людмилою Олександрівною; скасування рішення про державну реєстрацію № 41864266 від 02.07.2018, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Людмилою Олександрівною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що він є засновником та акціонером Акціонерного товариства закритого типу "Велмед". Акціонерне товариство закритого типу "Велмед" є власником нерухомого майна, а саме адміністративної будівлі літера А, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1456,5 кв.м. відповідно до Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що вказане майно було передано в іпотеку, в свою чергу, іпотекодержателем було звернуто стягнення на предмет іпотеки та зареєстровано право власності на вказане майно всупереч тому, що позивачем було погашено суму заборгованості за кредитним договором, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Ухвалою від 08.11.2018р. відкрито провадження по справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 03.12.2018р.» залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» та на стороні відповідача 1 Компанію «Транс-Медікал ЛЛС ЛТД», Приватне підприємство «Інтерконус», ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвалою від 27.09.2019р. судом було відмовлено в задоволенні клопотання від 23.09.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР» про витребування доказів клопотання №12/26 від 26.12.2018р., яке надійшло до Господарського суду міста Києва 26.12.2019р., та клопотання без номеру та дати, що надійшло до Господарського суду міста Києва 17.01.2019р.

06.11.2019р.представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР» було подано заяву про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/12785/18.

В обґрунтування заявленого відводу третя особа 7 посилалася на те, що протягом розгляду справи судом не було вчинено дій щодо належного повідомлення всіх учасників справи про розгляд судом відповідного спору. Вказані обставини, а також позиція судді стосовно витребування доказів, за твердженнями заявника, викликає сумнів у Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР» щодо неупередженості судді Спичака О.М.

Розглянувши у нарадчій кімнаті подану представником третьої особи 7 заяву про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/12785/18, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого відводу та наявність підстав для вирішення питання про відвід у відповідності до ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд зазначає наступне.

За приписами ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Проте, за висновками суду, обставини, що наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР», не є належними та достатніми у розумінні ст.35 Господарського процесуального кодексу України для того щоб вважати, що суддя Спичак О.М. не може розглядати справу №910/12785/18 та підлягає відводу.

В контексті означеного суд звертає увагу третьої особи 7 на те, що згідно ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Слід зазначити, що згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Суд зазначає, що при розгляді справи та вирішенні клопотань учасників судового процесу керується саме нормами чинного господарського процесуального законодавства, засадами здійснення господарського судочинства та дотримується вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого розгляду спору, а отже, у даному випадку відмова в задоволенні клопотання третьої особи 7 про витребування доказів ніяким чином не вказує на наявність підстав для відводу судді Спичака О.М. від розгляду справи.

Надаючи оцінку всім доводам третьої особи 7, суд також зауважує, що невиконання іншими особами судових рішень, а у даному випадку ухвал суду про витребування доказів ніяким чином не може вказувати на упередженість судді, а отже, і наявність підстав для його відводу.

Щодо посилань третьої особи 7 на неналежне повідомлення Компанії «Транс-Медіка ЛЛС ЛТД» про розгляд справи, суд зауважує, що ухвалою від 12.03.2019р. з метою належного повідомлення Компанії "Транс-Медіка ЛЛС ЛТД" про судове засідання у справі № 910/12785/18, судом було направлено судове доручення про вручення судових документів до центрального органу США - U.S. Department of Justice Civil Division Office of International Judicial Assistance Benjamin Franklin Station через Process Forwarding International (ABC Legal Services: 633 Yesler Way, Seattle, WA 98104; USA).

Дійсно, станом на теперішній час документи щодо виконання судового доручення до суду не надходили, Компанією «Транс-Медіка ЛЛС ЛТД» чи її повноважним представником жодних письмових заяв по справі не надходило.

Проте, суд звертає увагу на те, що Сполучені Штати Америки є учасниками Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15 листопада 1965 року в м. Гаага, до якої приєдналась України згідно з Законом України Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 19 жовтня 2000 року N 2052-III.

Повідомлення іноземних суб`єктів про розгляд справи судами України здійснюється в порядку, визначеному Конвенцією про вручення.

Частиною 2 ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах унормовано, що кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або

безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на

всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи

запитуваної Держави.

Слід зауважити, що судом було вчинено всі дії з метою повідомлення Компанії "Транс-Медіка ЛЛС ЛТД" про судове засідання у справі № 910/12785/18 у відповідності до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, проте, у визначений судом час підтвердження про вручення або безпосередню доставку судового доручення не надійшло, що у відповідності до ст.15 Конвенції вказує на відсутність перешкод для ухвалення рішення по справі, а отже, і свідчить про юридичну неспроможність посилань третьої особи на неналежне повідомлення учасника справи в якості підстави для відводу судді.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого третьою особою 7 відводу, та необхідність передачі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР» про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/12785/18 для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись приписами ст.ст.32, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР» про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/12785/18 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

2. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано 07.11.2019р.

Суддя Спичак О.М.