ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1909/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Кузнецов В.О., Білецька Л.М.

Секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Дзецина Н.М., довіреність №б/н від 04.01.2019 р., адвокат;

представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.08.2019р., повний текст рішення складено 02.09.2019, суддя Топчій О.А., у справі №908/1909/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Альбакор (69106, м.Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (місцезнаходження 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25 кім. 207; поштова адреса 49022, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 114)

про стягнення коштів 578 968, 79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

30.07.2019 до Господарського суду Запорізької області звернувся позивач ТОВ «Альбакор» з позовом до відповідача ТОВ «Український Рітейл» про стягнення суми заборгованості у розмірі 578 968,79 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що в порушення умов п. 3 додатку № 6 до договору поставки № 01.09.18 від 01.09.2018 (в редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору поставки) укладеного між сторонами, відповідач не в повному обсязі оплатив товар, отриманий від позивача за видатковими накладними за квітень-травень 2019 року. Загальний розмір заборгованості відповідача складає 578968,79 грн. Позов обґрунтовано умовами договору, ст.ст. 524, 526, 527, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 224 ГК України.

Рішенням господарського суду Запорізької області позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбакор» 578 968,79 грн заборгованості, судовий збір у розмірі 8 684,53 грн.

Рішення суду мотивовано правомірністю заявлених позовних вимог в частині стягнення 578968,79 грн. основного боргу за Договором поставки №01.09.18 від 01.09.2018 документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням від 27.08.2019, Відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

За твердженням скаржника, у наданих позивачем видаткових накладних у графі «Отримав» міститься підпис та печатка ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ», проте не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис.Таким чином, з видаткових накладних неможливо встановити, хто саме їх підписав, а отже, встановити особу, яка відвантажила товар. Також не можливо встановити повноваження осіб, які підписали документи. У Товарно-транспортних накладних у графі «Прийняв/відповідальна особа вантажоодержувача», міститься лише прізвище (нерозбірливо) та підпис, без зазначення посади, що встановлено вимогами ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, на думку скаржника, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, копії яких надано Позивачем на підтвердження здійснення поставки товару, не можуть бути прийняті судом як первинні документи.

Як зазначено скаржником, судом першої інстанції в своєму рішенні зазначено, що «доводи Відповідача про те, що факт поставки не підтверджений належними доказами, спростовуються підписами з боку Відповідача на товарно-транспортних та видаткових накладних, які засвідчені печаткою ТОВ "Український Рітейл"».

Однак, оскільки з наданих Позивачем доказів не можливо ідентифікувати осіб, що підписували вказані документи, то представник Відповідача не міг стверджувати чи має відповідні повноваження особа, що підписала вказані документи, оскільки з наданих документів не можливо встановити особу. Тому і в суду не було підстав стверджувати, що вказані особи мали повноваження, оскільки дані обставини не підтверджено матеріалами справи.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

18.10.2019 до канцелярії суду надійшов відзив від ТОВ «Альбакор» на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу ТОВ «Український Рітейл» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 27.08.2019 по справі №908/1909/19 - без змін.

Як зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні є належними доказами на підтвердження здійснення господарських операції між сторонами. Неістотні недоліки у видаткових та товарно-транспортних накладних, про які зазначає скаржник, не роблять дані накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів. Доводи відповідача про те, що факт поставки не підтверджений належними доказами спростовуються підписами з боку відповідача на товарно-транспортних та видаткових накладних, які засвідчені печаткою ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чус О.В., суддів Кузнецова В.О., Білецької Л.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено у судове засідання на 05.11.2019р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.19 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ Український Рітейл про зупинення провадження у даній справі.

В судовому засіданні від 05.11.2019р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

01.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (покупець, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альбакор» (постачальник, позивач) укладено договір поставки № 01.09.18 згідно з умовами якого, постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, вказується в додатку № 1 Специфікації. (п.1.2.договору)

Пунктами 2.1, 2.2 договору визначено, що товар поставляється постачальником окремими партіями відповідно до замовлень на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, в кількості і на дату, зазначені в замовленні, своїми транспортними засобами і за свій рахунок. У випадку, підписання сторонами додатка № 5 Графік поставок, графік поставок і термін поставки визначаються відповідно до підписаного додатку № 5. Покупець має право зробити замовлення поза графіком і дане замовлення буде мати обов`язкову силу для постачальника, при направленні замовлення постачальнику не менш, ніж за 12 годин до моменту поставки. Замовлення передаються покупцем по електронному зв`язку.

За умовами п. 2.4 договору замовлення на поставку направляється постачальнику не менш ніж за 12 годин до моменту поставки. Список представників постачальника, їх контакті телефони та електронні адреси зазначені в додатку № 4 до цього договору. Всі листи, замовлення, повідомлення, рахунки, акти та інші документи направлені на адреси електронної пошти представників постачальника, зазначені в додатку № 4, вважаються офіційно спрямованими постачальнику.

Приймання товару на розподільчому центрі /торгових точках здійснюється згідно з додатком № 5 до цього договору. Приймання товару за кількістю та якістю проводиться покупцем в місці поставки товару в момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів (п. 3.1, 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.7 договору, разом з товаром постачальник зобов`язаний надати наступні супровідні документи:

- товарно-транспортну накладну;

- видаткову накладну;

- посвідчення якості товару;

- інші документи на товар, передбачені законодавством України.

На кожний транспортний засіб постачальника оформляється окремий комплект товаросупровідних документів з обов`язковим зазначенням номера замовлення.

Пунктом 3 додатку № 6 до договору сторони погодили, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 28 календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця на розрахунковий рахунок постачальника (в редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору).

За змістом п. 11.1, п. 11.2 договору, останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріпленням печатками та діє до 31 грудня 2018. У випадку, якщо за 30 календарних днів з дати закінчення строку дії даного договору жодна із сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично продовжується на кожний наступний рік. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору, що мали місце в період його дії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору).

Сторони при укладенні договору підписали Специфікації (додатки №1) до договору, згідно з якими визначено найменування товару.

Позивач за видатковими накладними № 45720 від 23.04.2019 на суму 116141,04 грн., №45757 від 23.04.2019 на суму 38645,80 грн., № 45871 від 23.04.2019 на суму 251265,60 грн., № 52918 від 13.05.2019 на суму 82798,92 грн., № 52924 від 13.05.2019 на суму 11592,00 грн., №52961 від 13.05.2019 на суму 209973,60 грн., всього - на загальну суму 710416,96 грн. поставив, а відповідач отримав товар.

Відповідач платіжним дорученням № від 21.05.2019 здійснив оплату за товар за договором №01.09.18 від 01.09.2018, на суму 150000,00 грн.

Оскільки, в призначенні платежу відповідач не зазначив за якою самою накладною проводиться оплата, позивачем вказану суму зараховано в рахунок погашення дебіторської заборгованості, що виникла раніше (в хронологічному порядку), а саме:

- суму 88659,28 грн. за товар поставлений в попередній період,

- суму 61340,72 грн. за товар, поставлений по накладній № 45720 від 23.04.2019.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач за актами надання послуг № 4174 від 30.04.2019 на суму 7537,97 грн., № 4175 від 30.04.2019 на суму 12563,28 грн., № 4176 від 30.04.2019 на суму 5025,31 грн., № 4177 від 30.04.2019 на суму 5025,31 грн., № 4604 від 30.04.2019 на суму 9008,31 грн., № 5241 від 31.05.2019 на суму 4199,47 грн., № 5242 від 31.05.2019 на суму 4199,47 грн., № 5243 від 31.05.2019 на суму 10498,68 грн., № 5244 від 31.05.2019 на суму 6299,21 грн., № 5616 від 31.05.2019 на суму 5750,44 грн., всього на суму 70107,45 грн. надав позивачу наступні послуги: логістичні послуги, послуги з відсутності повернень, маркетингові заходи з просування товарів в торгівельних точках покупця, послуги з стимулювання збуту товару.

Зобов`язання позивача з оплати за надані відповідачем вищезазначені послуги у квітні - травні 2019 року в сумі 70107,45 грн. припинені заліком зустрічних вимог за заявами повідомленнями про зарахування зустрічних однорідних вимог, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками та містяться в матеріалах справи.

Таким чином, відповідач за отриманий товар у квітні травні 2019 року частково здійснив оплату у розмірі 131 448,17 грн., з яких: 21.05.2019 згідно платіжного доручення № від 21.05.2019 в сумі 61340,72 грн. (сума 88659,28 грн. зарахована позивачем за товар, поставлений в попередній період) та шляхом зарахування зустрічних вимог 16.05.2019 в сумі 39160,18 грн. та 26.06.2019 в сумі 30947,27 грн.

Позивачем суму 131448,17 грн. зараховано наступним чином:

- за товар отриманий по накладній № 45720 від 23.04.2019 на суму 116141,04 грн. повністю,

- за товар отриманий по накладній № 45757 від 23.04.2019 на суму 38645,80 грн. частково в сумі 15307,13 грн.

Товар отриманий відповідачем за накладними № 45757 від 23.04.2019 (частково) на суму 23338,67 грн., № 45871 від 23.04.2019 на суму 251265,60 грн., № 52918 від 13.05.2019 на суму 82798,92 грн., № 52924 від 13.05.2019 на суму 11592,00 грн., № 52961 від 13.05.2019 на суму 209973,60 грн., всього на суму 578968,79 грн. не оплачений.

У зв`язку із порушенням умов вказаного договору поставки та наявністю заборгованості за поставлений товар ТОВ «Альбакор» на адресу відповідача було направлено лист (вимога) від 27.06.2019 вих. № 92 про необхідність погасити наявну заборгованість. Докази направлення та отримання ТОВ «Український Рітейл» вказаного листа міститься в матеріалах справи.

Відповідач на вказаний лист (вимогу) не відреагував, заборгованість у розмірі 578968,79грн. не оплатив.

Таким чином неналежне виконання Відповідачем умов Договору призвело до виникнення заборгованості за отриманий та неоплачений товару у сумі 578968,79грн, що і стало підставою для звернення Позивача із даним позовом.

Згідно заявлених позовних вимог Позивач просив стягнути з Відповідача основний борг за поставлений товар в сумі 578968,79грн.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

З аналізу спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд доходить висновку, про наявність правовідносин з постачання товару, та відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти його і сплатити за нього певну грошову суму.

Як було досліджено судом, на виконання умов Договору (у період дії договору) Позивачем було поставлено Відповідачу, а останнім прийнято товар на загальну суму 2 167 782,64грн., з яких оплачено 1 588 813,85грн. Борг становить 578 968,79 грн. Поставка товару оформлена видатковими накладними, підписаними обома сторонами та скріпленими відбитками печаток підприємств.

З огляду на викладене, факт отримання товару є доведеним, а позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 578 968,79 грн - правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Судом першої інстанції було встановлено, що поставка позивачем товару відповідачу підтверджується накладними (т.1 а.с. 56-61) та товарно - транспортним накладними (т.1 а.с.62-67), та враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості за договором поставки №01.09.18 від 01.09.2018 року дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Доводи апеляційної скарги про неналежне дослідження судом першої інстанції доказів - первинних документів, які оформлено з порушенням приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Умовами договору поставки №01.09.18 від 01.09.2018 року (п. 2.6.) сторони визначили, що зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом - є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Пунктом 2 ст. 9 Закону також встановлено, що первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну № 88 від 24.05.1995.

Колегією суддів встановлено, що спірні видаткові накладні дійсно підписані та скріплені печатками відповідача без застережень, і містять зазначення на них прізвищ осіб, яка вчинили дані підписи, хоча й не містять зазначення посади особи підписанта.

Умовами Договору сторони визначили порядок приймання товару.

Згідно п. 3.2. договору, приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару у момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів.

У відповідності до п. 2.21. підписанням цього договору постачальник підтверджує наявність у особи, яка здійснює фактичну передачу товару покупцю, усіх необхідних повноважень, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю, (по кількості, якості, наявності та належному оформленню товаротранспортних документів і т.д) у т.ч. права підпису будь-яких актів чи інших документів, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю.

Відповідно до п. 2.22. договору, постачальник зобов`язався зазначити у всіх документах, пов`язаних з поставкою (у тому числі у товарній накладній, рахунках-фактурах та інших супровідних документах), своє найменування, номер та дату договору, номер та дату замовлення. У податковій накладній постачальник повинен зазначити номер та дату договору.

Згідно з п. 3.3 договору, якщо при передачі товару покупцю виявиться невідповідність товару вимогам даного договору, покупець має право відмовитися від отримання даного товару, зробивши відповідну відмітку у накладній.

Якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів поставленому товару, умовам договору чи вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець вправі відмовитися від приймання товару або прийняти товар, якщо якість товару відповідає вимогам договору (п. 3.4).

Якщо при прийманні товару виявилась невідповідність (помилки) у супровідних документах або невідповідність товару, що приймається, супровідним документам, у момент приймання складається акт розбіжностей за участі представника покупця та особи, яку здійснювала доставку (передачу) товару, у якому зазначаються виявлені при прийманні невідповідності. На товарній накладній ставиться відмітка про складення акта розбіжностей (п. 3.5).

Згідно п. 3.7 разом із товаром постачальник зобов`язаний пред`явити такі супровідні документи: товарно-транспортну накладну; видаткову накладну; посвідчення якості товару; інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію (в первинних документах), зокрема відсутність зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, за наявності на документі підпису матеріально-відповідальної особи, відомостей про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо, не є підставою для визнання господарської операції такою, що не відбулась, за умови, що достовірність здійснення господарських операцій за такими первинними документами підтверджена іншими належними доказами у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №908/733/16.

Крім того, колегія суддів враховує, що прийняття товару відповідачем підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними.

Також Відповідачем підтверджено заявами-повідомленнями, що він є боржником перед Позивачем за договором поставки №01.09.18 від 01.09.2018р.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає недоведеними апелянтом факти неналежного оформлення сторонами первинних документів, які б підтверджували факти здійснених позивачем поставок товару, оскільки, неістотні недоліки у видаткових накладних, про які зазначив відповідач, не роблять дані накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл -залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 27.08.2019р. у справі №908/1909/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07.11.2019р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Л.М. Білецька

Суддя В.О. Кузнецов