ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2019 р. Cправа №902/576/19

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд", м.Вінниця

до приватного підприємства "Віталавто", с.Комарів Вінницького району Вінницької області

про стягнення 84000 грн згідно договору оренди

представники сторін в судове засідання не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 18.07.2019 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" про стягнення з приватного підприємства "Віталавто" заборгованості з орендної плати по Договору оренди нежитлового приміщення №01-011015 від 01.10.2015 у розмірі 84000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.07.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/576/19, вирішено її розгляд здійснити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.09.2019.

За результатами судового засідання, 26.09.2019, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи для судового розгляду по суті на 24.10.2019.

На визначену судом дату (24.10.2019) представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча про дату та час його проведення останні повідомлялися належним чином, ухвалою суду від 26.09.2019.

При цьому суд враховує, що відносно позивача наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вх.№11015 від 09.10.2019. Тоді як судова кореспонденція, яка направлялася відповідачу на адресу, що значиться відносно нього в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернута до суду відділенням поштового зв`язку без зазначення причин такого повернення.

Одночасно суд зазначає, що згідно відомостей одержаних з офіційного сайту "Укрпошта" у розділі "відстеження відправлення по Україні" відповідачу вручено вищезгадане відправлення за довіреністю.

З огляду на викладене суд позбавлений можливості з`ясувати причини повернення судової кореспонденції, яка була адресована відповідачу.

Водночас суд зважає, що попередня ухвала суду від 23.07.2019 про відкриття провадження у справі, яка була надіслана відповідачу за тією ж адресою, вручена останньому, що підтверджується відомостями одержаними з офіційного сайту "Укрпошта" у розділі "відстеження відправлення по Україні". При цьому суд констатує, що вказана ухвала суду відділенням поштового зв`язку не поверталася на адресу суду не врученою.

Відповідно до положення ст.242 Господарського процесуального кодексу України, п.п. 4 та 5 ч.6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV від 15.05.2003 якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013 та Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Одночасно суд зауважує, що відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення учасників процесу про дату, час та місце судового слухання, але сторони не скористалися своїм правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Додатково суд зазначає, що 11.10.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Також останній повідомляє, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Враховуючи те, що норми статей 81, 182 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень.

Положеннями ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що неявка відповідача в судове засідання 24.10.2019 є підставою до розгляду справи за наявними в ній матеріалами і документами та за відсутності останнього, відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.10.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" (далі по тексту також - Орендодавець, позивач) та приватним підприємством "Віталавто" (далі по тексту також - Орендар, відповідач; Орендодавець і Орендар разом у подальшому іменуються також Сторони, а кожен окремо - Сторона), та публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі по тексту також - Банк) укладено Договір оренди № 01-011015 нежитлового приміщення (далі по тексту також - Договір).

Відповідно до предмету Договору Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 442,6кв.м, зазначені в інвентаризаційній справі літерою А та розташовані - приміщення автосалону № 11 площею 404,0 кв.м і приміщення № 50 площею 38,6 кв.м на першому поверсі будівлі, за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с/рада Якушинецька, комплекс будівель і споруд, 5 (далі по тексту також - Об`єкт оренди) Разом з Об`єктом оренди Орендодавець надає Орендареві право користування майданчиком, що прилягає до Об`єкта оренди, площею 300,0 кв.м, необхідними для досягнення мети оренди (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Згідно пункту 1.3 Договору Об`єкт оренди належить Орендодавцю на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 30.04.2014, запис про право власності №5529536.

Орендар повідомлений Орендодавцем, що Об`єкт оренди на момент укладення цього Договору переданий в іпотеку публічному акціонерному товариству "ОТП Банк" і на нього поширюються обмеження, передбачені Законом України "Про іпотеку" (п.1.5Договору).

Факт передачі Об`єкта оренди Орендареві підтверджується актом прийому-передачі в оренду Об`єкта оренди, який підписується Сторонами (п. 2.1 Договору).

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що після закінчення строку дії цього Договору або в результаті його дострокового розірвання Орендар зобов`язаний передати Орендодавцю Об`єкт оренди протягом 10-ти днів з моменту закінчення строку оренди за Актом прийому-передачі з оренди Об`єкта оренди. Об`єкт оренди вважається повернутим Орендодавцеві з моменту підписання Сторонами Акта прийому-передачі з оренди Об`єкта оренди.

За оренду Об`єкта оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату в національній валюті України у розмірі, встановленому цим Договором. Розмір орендної плати за цим договором складає: 25000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 4166,67 грн на місяць. До складу орендної плати, розмір якої встановлено цим пунктом Договору, включаються всі платежі, які входять до складу орендної плати відповідно до законодавства України, зокрема, плата за землю, та включається вартість комунальних послуг, якими користується Орендар у будівлі з Об`єктом оренди. Розмір орендної плати змінюється за домовленістю Сторін, шляхом укладення додаткової угоди до даного Договору (п.п. 5.1-5.3 Договору).

Згідно до п.5.4 Договору Орендна плата вноситься Орендарем щомісячно в строк до 5-го числа місяця, наступного за звітним, шляхом переказу відповідної суми коштів у безготівковій формі на банківський рахунок Орендодавця.

Орендна плата за цим Договором вноситься на підставі рахунків, які виписуються орендодавцем і передаються Орендареві не пізніше 30 числа поточного місяця (п. 5.5 Договору).

01.10.2015 між Сторонами Договору підписано Акт прийому-передачі нежитлового приміщення, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" передало, а приватне підприємство "Віталавто" прийняло на підставі Договору оренди №01-011015 від 01.10.2015 нежитлове приміщення за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с/рада Якушинецька, комплекс будівель і споруд, 5. Площа орендованої будівлі, що передається за актом - 442,6 кв.м.

В подальшому, 31.05.2016, між Сторонами підписано Додаткову угоду №1 до Договору, згідно якої з 01.06.2016 пункт 5.2 розділу 5 викладено в наступній редакції: "Розмір орендної плати за цим договором складає: 30000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 5000,00 грн на місяць. До складу орендної плати, розмір якої встановлено цим пунктом Договору, включаються всі платежі, які входять до складу орендної плати відповідно до законодавства України, зокрема, плата за землю, та включається вартість комунальних послуг, якими користується Орендар у будівлі з Об`єктом оренди."

28.02.2017 Сторонами обопільно підписано Додаткову угоду №2 до Договору, за умовами якої з 01.03.2017 пункт 1.1 розділу 1 та пункт 5.2 розділу 5 викладено в наступній редакції: "1.1. Відповідно до умов цього Договору Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення автосалону №11 площею 194,8 кв.м на першому поверсі будівлі за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с/рада Якушинецька, комплекс будівель і споруд, 5 ( надалі Об`єкт оренди). 5.2. Розмір орендної плати за цим договором складає: 10000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 1666,67 грн. на місяць. До складу орендної плати, розмір якої встановлено цим пунктом Договору, включаються всі платежі, які входять до складу орендної плати відповідно до законодавства України, зокрема, плата за землю, та включається вартість комунальних послуг, якими користується Орендар у будівлі з Об`єктом оренди."

31.03.2017 ПП "Віталавто" передало (повернуло), а ТОВ "Трейд Вінд" прийняло відповідно до умов Договору оренди нежитлового приміщення №01-011015 від 01.10.2015 нежитлове приміщення за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с/рада Якушинецька, комплекс будівель і споруд, 5. Площа орендованої будівлі, що передається за актом - 442,6 кв.м.

Згідно Договору оренди позивачем було виписано відповідачу рахунки на внесення орендної плати за оренду Об`єкта оренди на загальну суму 480000,0 грн, а саме: рахунок-фактура СФ-0000065 від 30.10.2015 на суму 25000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000075 від 30.11.2015 на суму 25000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000085 від 28.12.2015 на суму 25000,00грн; рахунок - фактура СФ-0000004 від 29.01.2016 на суму 25000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000015 від 29.02.2016 на суму 25000,00грн; рахунок - фактура СФ-0000024 від 31.03.2016 на суму 25000,00грн; рахунок - фактура СФ-0000033 від 29.04.2016 на суму 25000,00грн; рахунок - фактура СФ-0000043 від 27.05.2016 на суму 25000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000054 від 30.06.2016 на суму 30000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000063 від 29.07.2016 на суму 30000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000074 від 30.08.2016 на суму 30000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000085 від 30.09.2016 на суму 30000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000095 від 31.10.2016 на суму 30000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000107 від 30.11.2016 на суму 30000,00 грн; рахунок-фактура СФ-0000120 від 30.12.2016 на суму 30000,00 грн; рахунок-фактура СФ-0000003 від 31.01.2017 на суму 30000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000015 від 28.02.2017 на суму 30000,00грн; рахунок-фактура СФ-0000026 від 31.03.2017 на суму 10000,00грн..

На виконання умов Договору та відповідно до наданих рахунків, відповідач частково сплатив позивачу орендну плату на загальну суму 396000,00грн, що підтверджується виписками по рахунку позивача з системи "Клієнт-Банк" від: 16.01.2016 на суму 25000,00грн; 10.02.2016 на суму 25000,00грн; 04.03.2016 на суму 30000,00грн; 01.04.2016 на суму 30000,00грн; 01.06.2016 на суму 80000,00грн; 09.09.2016 на суму 1000,00грн; 12.09.2016 на суму 1000,00грн; 13.09.2016 на суму 1000,00грн; 14.09.2016 на суму 1000,00грн.; 15.09.2016 на суму 1000,00грн; 21.09.2016 на суму 2000,00грн; 30.09.2016 на суму 10000,00грн; 03.10.2016 на суму 3000,00грн; 30.11.2016 на суму 10000,00грн; 20.12.2016 на суму 10000,00грн; 06.01.2017 на суму 10000,00грн; 03.02.2017 на суму 20000,00грн; 01.03.2017 на суму 35000,00грн; 09.03.2017 на суму 10000,00грн; 06.04.2017 на суму 10000,00грн; 07.04.2017 на суму 5000,00грн; 11.04.2017 на суму 10000,00грн; 13.04.2017 на суму 5000,00грн; 06.06.2017 на суму 10 000,00грн; 15.06.2017 на суму 500,00грн; 30.06.2017 на суму 1000,00грн; 03.07.2017 на суму 1000,00грн; 04.07.2017 на суму 1000,00грн; 05.07.2017 на суму 500,00грн; 06.07.2017 на суму 1000,00грн; 03.11.2017 на суму 1000,00грн; 10.11.2017 на суму 3000,00грн; 24.11.2017 на суму 6000,00грн; 01.12.2017 на суму 3000,00 грн; 08.12.2017 на суму 3000,00грн; 15.12.2017 на суму 3000,00грн; 22.12.2017 на суму 3000,00грн; 28.12.2017 на суму 3000,00грн; 18.01.2018 на суму 3000,00грн; 12.02.2018р. на суму 3000,00грн; 13.02.2018р. на суму 6000,00грн; 20.02.2018 на суму 3000,00грн; 22.02.2018 на суму 6000,00грн; 28.02.2018р. на суму 2000,00грн; 14.03.2018 на суму 3000,00грн; 21.03.2018 на суму 2000,00грн; 22.03.2018 на суму 2000,00грн; 23.03.2018 на суму 2000,00грн; 14.05.2018 на суму 3000,00грн; 18.05.2018 на суму 2000,00грн; 08.05.2018 на суму 2000,00грн.

Таким чином, відповідачем не в повному обсязі виконано зобов`язання згідно умов Договору в частині здійснення сплати орендних платежів, у зв`язку із чим за користування майном за період з грудня 2016 року по березень 2017 року за ним рахується заборгованість у розмірі 84000,00грн.

24.01.2019 позивач направив відповідачу претензію-вимогу вих.№ 01-230119 від 23.01.2019 з вимогою про погашення даного боргу.

Вказана вимога відповідачем залишена без реагування, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи встановлені обставини справи суд зважає на наступні законодавчі норми.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 Цивільного кодексу України).

Вказана норма Кодексу кореспондується із положеннями ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, згідно якого за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 зазначеної вище статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно приписів ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення заборгованості з орендної плати згідно Договору в розмірі 84000,00 грн правомірною та обґрунтованою з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства "Віталавто" (вул.Господарський двір, 3, с.Комарів, Вінницький район, Вінницька обл., 23251, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" (вул.Гонти, 24, м.Вінниця, 21029, ) 84000,00 грн - заборгованості, 1921,00 грн - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 04 листопада 2019 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул.Гонти, 24, м.Вінниця, 21029);

3 - відповідачу (вул.Господарський двір, 3, с.Комарів, Вінницький район, Вінницька обл., 23251)