ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2019 р. Справа № 910/17134/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області

на рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2019 р. (повне рішення складено 24.04.2019 р.)

у справі № 910/17134/18 (суддя - Літвінова М.Є.)

за позовом Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Грант ЛТД"

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 50542,83 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Білокриницька селищна рада Радомишльського району Житомирської області звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Грант ЛТД" про:

- зобов`язання відповідача у п`ятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили передати за відповідним актом прийому-передачі у розпорядження позивача документацію щодо топографо-геодезичних вишукувальних польових робіт для проведення інвентаризації земель в межах населених пунктів смт. Біла Криниця та с. Осів у порядку та обсягах, що передбачені п. 1.2 договору № 67 від 15.12.2016 р;

- стягнення грошових коштів за неналежне виконання договору № 67 від 15.12.2016 р. у загальному розмірі 50542,83 грн, з яких: 35522,29 грн - пеня, 4800,31 грн - штраф та 10220,23 грн - інфляційні втрати.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 67 від 15.12.2016 р. в частині своєчасного виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.01.2019 р. відкрито провадження у справі № 910/17134/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.04.2019 р. (повне рішення складено 24.04.2019 р.) у справі № 910/17134/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Білокриницька селищна рада Радомишльського району Житомирської області подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, позивач зазначає, що факт передачі та прийняття вихідної документації згідно з умовами договору підтверджується погодженим кошторисом на проектні (вишукувальні) роботи № 2 та перепискою між сторонами, у котрій відповідач неодноразово стверджував, що роботи ним виконуються.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 р. апеляційну скаргу Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області у справі № 910/17134/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/17134/18 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.

До суду 18.06.2019 р. у встановлений строк від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17134/18, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Грант ЛТД" не скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4325/19 від 29.10.2019 р. у зв`язку з перебуванням суддів Калатай Н.Ф. та Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/17134/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/17134/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 р. справу № 910/17134/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених судом першої інстанції обставин справи убачається, що 15.12.2016 р. між Білокриницькою селищною радою Радомишльського району Житомирської області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Грант ЛТД" (виконавець) укладено договір № 67, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання за завданням замовника виконати роботи, передбачені пунктом 1.2 цього договору, а виконавець, у свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи.

Пунктом 1.2 договору сторонами узгоджено, що виконавець бере на себе зобов`язання виконання наступних робіт: топографо-геодезичні вишукувальні польові роботи для проведення інвентаризації земель в межах населених пунктів с. Біла Криниця та с. Осів. Місце розташування об`єкту: Житомирська область, Радомишльський район, Білокриницька селищна рада, селище Біла Криниця та село Осів. Виконавець гарантує наявність у нього всіх необхідних документів у сфері ліцензування господарської діяльності та сертифікації відповідальних виконавців таких робіт.

Строки виконання робіт: упродовж шести місяців з дати набрання договору юридичної сили та надання замовником вихідних даних у повному обсязі. Виконавець залишає за собою право виконати роботи достроково (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 укладеного правочину загальна вартість робіт за цим договором визначається Протоколом угоди договірної ціни за виконані роботи (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору, та складає 68575,86 грн.

Також, кошторисом на проектні (вишукувальні) роботи № 2 (додаток до договору № 67) сторони погодили загальну вартість робіт у розмірі 68575,86 грн.

Пунктом 2.2 договору сторони також узгодили порядок розрахунків:

- розрахунок за договором у розмірі 68575,86 грн перераховується замовником на розрахунковий рахунок виконавця на протязі 10 (десяти) робочих днів з дати підписання акту виконаних робіт за цим договором.

Виконавець приступає до виконання робіт після отримання підписаного належним чином примірника договору, передачі останньому від замовника всієї необхідної вихідної документації, що визначена державними будівельними нормами та іншими нормативно правовими актами, та отримання авансування (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 4.2 договору виконавець несе відповідальність за якість і термін виконання робіт. Замовник - достовірність, повноту та відповідність чинному законодавству наданої виконавцю документації та інформації, відповідно до п. 3.1 цього договору, а також за своєчасне приймання результатів робіт згідно з умовами даного договору та за оплату виконаних робіт. У випадку ненадання замовником усіх необхідних даних, надання замовником недостовірних вихідних даних або таких, що не відповідають дійсності, що призвело до виконання робіт неналежної якості або порушення строків, виконавець не несе відповідальності за таке погіршення або порушення строків виконання робіт.

Договір набуває юридичної сили з моменту його належного підписання сторонами та надання виконавцю від замовника усієї необхідної документації і зберігає свою чинність до моменту повного і належного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 5.8 договору).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Грант ЛТД" не виконані зазначені у договорі обсяги робіт у встановлений строк, відтак, окрім зобов`язання передати за актом приймання-передачі результати таких робіт, Білокриницькою селищною радою Радомишльського району Житомирської області заявлено у позові вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів за неналежне виконання договору № 67 від 15.12.2016 р. у загальному розмірі 50542,83 грн, з яких: 35522,29 грн - пеня, 4800,31 грн - штраф та 10220,23 грн - інфляційні втрати.

Відмовляючи у задоволенні даного позову, судом першої інстанції зазначено, що оскільки в матеріалах даної справи відсутні докази надання позивачем відповідачеві всієї необхідної вихідної документації, визначеної державними будівельними нормами та іншими нормативно правовими актами відповідно до умов п. 3.1 договору, посилання позивача на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Грант ЛТД" умов договору є безпідставним.

З таким висновком місцевого господарського суду погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником (ч. 1 ст. 888 ЦК України).

Позивачем здійснено авансування виконання робіт в сумі 68575,86 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2 від 15.12.2016 р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Разом з цим, у матеріалах даної справи відсутні докази надання позивачем відповідачеві всієї необхідної вихідної документації, що визначена державними будівельними нормами та іншими нормативно правовими актами, на виконання умов п. 3.1 договору.

Так, зокрема, листами № З-Ін-БК-1/06-16 від 15.06.2016 р., № З-Ін-ЮО-1/06-16 від 16.06.2016 р., № З-Ін-ВД-т/06-16 від 16.06.2016 р., № З-Ін-РЕЗ-1/07-16 від 30.06.2016 р., № Л-З-пл-09-17від 08.09.2017 р., № Л-З-вспад-/10-17 від 05.10.2017 р. та № Л-З-арх-ріш-/10-17 від 05.10.2017 р. відповідач просив позивача надати необхідну інформацію та вихідні дані з метою належного виконання умов договору.

Однак, позивачем не надано належних доказів виконання ним пункту 3.1 укладеного договору в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Грант ЛТД" всієї необхідної вихідної документації, що визначена державними будівельними нормами та іншими нормативно правовими актами.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що згідно з умовами пункту 4.2 укладеного договору замовник несе відповідальність, зокрема, за достовірність, повноту та відповідність чинному законодавству наданої виконавцю документації та інформації. При цьому, у випадку ненадання замовником усіх необхідних даних, надання замовником недостовірних вихідних даних або таких, що не відповідають дійсності, що призвело до виконання робіт неналежної якості або порушення строків, виконавець не несе відповідальності за таке погіршення або порушення строків виконання робіт.

Разом з цим, як правильно зазначено судом першої інстанції, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту невиконання відповідачем робіт за договором у строк, передбачений його умовами, оскільки позивачем, у свою чергу, не була виконана умова п. 3.1 договору стосовно надання відповідачеві документів та вихідних даних, необхідних для виконання робіт.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією зі сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

З огляду на викладене, неналежне виконання замовником (позивачем) своїх обов`язків щодо надання виконавцю (відповідачу) всієї необхідної вихідної документації, що визначена державними будівельними нормами та іншими нормативно правовими актами, надає право виконавцю (відповідачу) на підставі ст. 538 ЦК України зупинити виконання свого обов`язку чи відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

За вказаних обставин, оскільки Білокриницькою селищною радою Радомишльського району Житомирської області не доведено факту надання відповідачеві вихідних даних у повному обсязі, як це передбачено п. п. 1.3 та 3.1 договору № 67 від 15.12.2016 р., Господарський суд м. Києва прийшов до правомірного висновку стосовно відсутності факту порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з виконання робіт.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Також, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим, оскільки позивачем не доведено як факту порушення зобов`язання відповідачем, так і розміру невиконаного зобов`язання, виходячи з якого здійснювався розрахунок штрафу, пені та інфляційних втрат, вимоги позивача про стягнення з відповідача 10220,23 грн інфляційних втрат, 35522,29 грн пені та 4800,31 грн штрафу, що є похідними від основного зобов`язання, також не підлягають задоволенню.

У поданій апеляційній скарзі позивач вказує на те, що факт передачі та прийняття вихідної документації згідно з умовами договору підтверджується погодженим кошторисом на проектні (вишукувальні) роботи № 2 та перепискою між сторонами, у котрій відповідач неодноразово стверджував, що роботи ним виконуються.

Разом з цим, суд зазначає, що сам факт існування переписки між сторонами не свідчить про виконання позивачем умов договору в частині передачі відповідачу вихідних даних та документації, необхідної для виконання робіт. При цьому, зі змісту наявних у матеріалах справи листів позивача, а також відповідей на такі листи органів державної влади та органів місцевого самоврядування убачається, що Білокриницька селищна рада Радомишльського району Житомирської області не вжила всіх необхідних та можливих заходів для отримання інформації та вихідної документації з метою передачі її відповідачу. Зокрема, позивач не звертався до інших підприємств та установ за розширеною інформацією з приводу викладених питань (наприклад, лист Управління промисловості, розвитку інфраструктури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації № 1864/06 від 02.09.2016 р., де вказано на необхідність звернення до Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України»), а також звертався з питаннями, що не належать до компетенції відповідних органів (наприклад, листи Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації № 2058/2-4/4-4-2076 від 16.08.2016 р. та Управління промисловості, розвитку інфраструктури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації № 1637/04 від 26.07.2016 р.)

Таким чином, аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи та відхиляються колегією суддів як недоведені.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2019 р. прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа визнана судом малозначною, а отже не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2019 р. у справі № 910/17134/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Білокриницьку селищну раду Радомишльського району Житомирської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 30.10.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк