ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Справа№ 911/2428/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.09.2019

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон»

на рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2019 (повний текст складено 05.04.2019)

у справі №911/2428/18 (суддя - Янюк О.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач»

про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення заборгованості.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» (далі - відповідач) про визнання розірваним з 22.10.2018 договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 21.07.2017 між позивачем та відповідачем, на підставі односторонньої відмови від нього Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон»; повернення у власність та фактичне володіння позивача будівель нерухомого майна, що були предметом договору купівлі-продажу від 21.07.2017; стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будівель нерухомого майна від 21.07.2017 суми вартості нотаріальних послуг у розмірі 112 956,00 грн; стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних від суми простроченої заборгованості за договором купівлі-продажу будівель нерухомого майна від 21.07.2017, що існувала до моменту його розірвання, у розмірі 335 807,41 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу від 21.07.2018 в частині оплати придбаного нерухомого майна. Позивач зазначав про те, що ним у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань була направлена відповідна вимога щодо повернення у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» вищевказаного нерухомого майна. Однак, оскільки зазначені вимоги відповідачем виконані не були, позивачем нараховані 3% річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати. Крім того, позивач стверджував, що відповідач зобов`язаний сплатити понесені ним витрати на послуги нотаріуса у відповідному розмірі.

1.3. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. 21.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до п. 1.1 якого продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність від продавця будівлі ферми великої рогатої худоби відділення №10, що знаходяться за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Сеньківка, вул. Миру, 87, надалі - «нерухомість, нежилі приміщення, нерухоме майно», а саме: будинок тваринника (літера А-І) площею 213,9 кв.м., санпропускник з прибудовою (літера Б-І) площею 451,5 кв.м., молоко блок з прибудовами (літера В-І) площею 235,8 кв.м., вагова з навісом (літера Г-І) площею 10,4 кв.м., пункт штучного запліднення (літера Д-І) 61,7 кв.м., трансформаторні - 2од. (літера Є-І, О-І) площею 33,3 кв.м., корівник (літера Ж-І) площею 1107,5 кв.м., корівник з прибудовами (літера 3-І) площею 1582 кв.м., сіносховище з прибудовою (літера К-І) площею 974,3 кв.м., навіс (літера Л-І) площею 403,7 кв.м., ангар д/техніки (літера М-І) площею 723,4 кв.м., корівник з прибудовами (літера Н-І) площею 1592,8 кв.м., корівник з прибудовами (літера П-І) площею 1548,4 кв.м., ветаптека (літера Р-І) площею 65,2 кв.м., бойня (літера С-І) площею 17,3 кв.м., свинарник (літера Т-І) площею 570,5 кв.м., корівник з прибудовами (літера У-І) площею 1585,8 кв.м., телятник з прибудовами (літера Ф-І) площею 855,4 кв.м., млин (літера Ц-I) площею 80,9 кв.м., сарай (літера Ч-І) площею 152 кв.м., телятник з прибудовами (літера Ш-І) площею 1072,4 кв.м., дробівка з прибудовою та навісами (літера Х-І) площею 103,3 кв.м., кормоцех (літера Щ-І) площею 160,9 кв.м., сіносховище з прибудовою (літера Ю-І) площею 972,5 кв.м., корівник з прибудовами (літера Я-І) площею 896 кв.м., огорожі площею 2102 кв.м.

2.2. Відповідно до п. 3.1 договору за домовленістю сторін ціна (вартість) нежилих приміщень становить 11 145 600,00 грн, у тому числі ПДВ 1 857 600,00 грн, що на день укладання цього договору відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти (долара США), встановленого НБУ (100 доларів США -2 592,00грн), є еквівалентом 430 000,00 доларів США з урахуванням ПДВ.

2.3. Згідно з п. 3.2 договору розрахунок між сторонами проводиться у безготівковій формі в гривні шляхом перерахування покупцем ціни (вартості) нежилих приміщень, визначеної в п. 3.1 цього договору, в строк до 01.11.2017 на рахунок продавця. Розрахунок між сторонами здійснюється в наступному порядку:

- 400 000,00 грн з урахуванням ПДВ, що є еквівалентом 15 432,10 доларів США, сплачуються покупцем в день укладення цього договору;

- решту ціни нежитлових приміщень покупець сплачує щомісячно шляхом перерахування гривневого еквіваленту неоплаченої частини ціни приміщення в доларах США, яка повинна складати суму не менше 200 000,00 грн з урахуванням ПДВ, до 30 числа кожного місяця, починаючи з серпня 2017 року.

Повний розрахунок покупцем має бути проведений до 01.11.2017.

2.4. Відповідно до п. 4.8 договору одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов`язань і одностороння зміна умов цього договору не допускається, окрім випадків, що визначені у розділі 5 цього договору, або безпосередньо законом.

2.5. Відповідно до п. 5.1 договору сторони домовились, що у разі невиконання покупцем своїх зобов`язань щодо сплати продавцю вартості нежилих приміщень, визначених у п. 3.1 цього договору у строк до 01.11.2017, продавець має право звернути стягнення, шляхом набуття права власності на нерухоме майно в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

2.6. Згідно з п. 6.11 договору право власності на нежилі приміщення у покупця виникає з моменту державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За згодою сторін державна реєстрація права власності на нежилі приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору до виконання покупцем обов`язку, встановленого в п. 3.2 договору щодо сплати вартості нежилих приміщень.

2.7. Пунктом 6.13 договору сторони погодили, що до повного розрахунку за цим договором покупець не вправі відчужувати предмет цього договору у будь-який спосіб. На забезпечення виконання зобов`язання покупця щодо сплати ціни договору, нерухоме майно після реєстрації права власності за покупцем буде передано в іпотеку продавцю (іпотекодержателю) на підставі договору іпотеки, до моменту виконання покупцем (іпотекодавцем) своїх зобов`язань за цим договором.

2.8. Матеріалами справи підтверджується, що 21.07.2017 позивачем була здійснена оплата нотаріальних послуг за посвідчення спірного договору купівлі-продажу в сумі 112 956,00 грн, згідно з рахунком б/н від 21.07.2017.

2.9. Місцевим господарським судом встановлено, що на виконання умов зазначеного договору, продавцем було передано, а покупцем прийнято відповідне майно, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 21.07.2017. Крім того, на виконання п. 3.2 договору покупцем було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 540 760,00 грн, що підтверджується випискою з банківської установи та платіжними дорученнями №98 від 21.07.2017 на суму 401 760,00 грн, та №236 від 04.10.2017 на суму 139 000,00 грн.

2.10. 21.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, відповідно до п. 1.1 якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором нерухоме майно - будівлі ферми великої рогатої худоби відділення №10, що знаходяться за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с.Сеньківка, вул. Миру, 87.

2.11. Згідно з п 1.2 договору іпотеки заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 11 145 600,00 грн, що є еквівалентом 430 000,00 доларів США, з урахуванням ПДВ, за курсом НБУ на день укладення цього договору.

2.12. У відповідності до п. 2.4 договору іпотеки іпотекодержатель має право, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем договору, задовольнити свої забезпечені вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного з своїх обов`язків, встановлених п.п. 2.1.1-2.1.9 цього договору, вимагати дострокового виконання іпотекодавцем договору, а у разі невиконання - задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; у разі виникнення права звернення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до приписів чинного законодавства України, зокрема, Законів України «Про іпотеку» тощо.

2.13. 06.12.2017 позивач направив відповідачу заяву-вимогу про усунення порушення (в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку») №30/11/2017-02 від 30.11.2017, у якій повідомив відповідача про наявність у нього заборгованості за договором купівлі-продажу від 21.07.2107 у розмірі 11 056 649,33 грн та повідомив, що у разі непогашення зазначеної заборгованості у тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги, позивачем буде зареєстровано право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки, або вчинено виконавчий напис, що також призведе до зміни власника відносно майна, що на даний час належить відповідачу, як іпотекодавцю на праві власності та є предметом договору. Вказана вимога була повернута засобами поштового зв`язку за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується відповідною довідкою ПАТ «Укрпошта».

2.14. 12.09.2018 директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» складено заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про те, що у зв`язку з істотним та тривалим порушенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» зобов`язань за договором купівлі-продажу від 21.07.2017 в частині оплати вартості майна, Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» прийнято рішення про односторонню відмову від договору. Позивач у вказаній заяві просив відповідача вважати договір купівлі-продажу розірваним з моменту отримання цієї заяви та повернути у зв`язку з цим майно протягом наступних 7 робочих днів.

2.15. Матеріалами справи підтверджується, що 08.10.2018 вказану заяву із супровідним листом було направлено на адресу відповідача засобами кур`єрської доставки, та вручено представнику відповідача Пацкун Н.В. 22.10.2018.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 у справі №911/2428/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» 335 807,41 грн 3% річних та 5 084,30 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

3.2. Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що договір купівлі-продажу від 21.07.2017 припинив свою дію 01.11.2017, а тому не може бути розірваним у встановленому законом порядку, оскільки розірвати можливо лише той договір, який є чинним. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимога позивача про визнання розірваним договору, у тому числі з конкретної дати (з 22.10.2018), за своєю суттю є вимогою про встановлення юридичного факту, який може встановлюватися судом лише під час вирішення спору про право, а тому така вимога позивача не може виступати самостійним предметом спору і відповідати способу захисту, який би, в даному випадку, призвів до захисту або поновлення права позивача.

Також, місцевим господарським судом було зроблено висновок про те, що у позивача, з урахуванням укладеного договору іпотеки, відсутні перешкоди щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а тому вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» про повернення у власність нерухомого майна, яке було предметом договору іпотеки, є передчасною.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги лист позивача від 08.10.2018, в якому містилася нотаріально посвідчена заява про відмову позивача від договору купівлі-продажу, оскільки згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань станом на 22.10.2018 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» був Ріпик В .В, а доказів того, що у ОСОБА_2 , яка отримала вказаний лист, наявні повноваження діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач», учасниками справи надано не було.

Разом з тим, оскільки судом встановлено, що зобов`язання відповідача за договором купівлі-продажу не є припиненими, та останній є таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що місцевим господарським судом було надано невірну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи, та допущено неправильне застосування норм матеріального права. Апелянт вважає, що судом першої інстанції було помилково встановлено, що спірний договір припинив свою дію 01.11.2017, оскільки зобов`язання за цим договором на вказану дату не припинилися.

4.3. Позивач вважає, що судом першої інстанції не надано належного обґрунтування, чому саме обраний позивачем спосіб захисту - вимога про визнання договору розірваним з 22.10.2018, не може бути застосований за наявності у нього права як іпотекодержателя звернути стягнення на іпотечне майно. На думку скаржника, наявність права звернути стягнення на майно, що перебуває в іпотеці за іпотечним договором, не виключає можливості позивача заявити вимогу про розірвання договору купівлі-продажу з підстав невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати майна, яке було предметом купівлі-продажу.

4.4. Також скаржник вважає, що судом помилково не було взято до уваги докази отримання листа позивача про розірвання спірного договору через відсутність доказів того, що ОСОБА_2 була наділена повноваженнями діяти від імені відповідача, в тому числі приймати поштову кореспонденцію, оскільки на момент отримання такого листа ОСОБА_2 була єдиним засновником та учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» та мала право вчиняти будь-які правочини від імені відповідача.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

5.1. Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 01.05.2019 позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2019 у справі №911/2428/18.

6.2. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019 справу №911/2428/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2019 вказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» на рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2019 у справі №911/2428/18, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань, справу призначено до розгляду. Зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

6.4. Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у зв`язку з перебуванням суддів у відпустках, склад колегії суддів неодноразово змінювався.

Так, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2019 для розгляду апеляційної скарги у справі №911/2428/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г. судді - Дідиченко М.А., Ткаченко Б.О.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» на рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2019 у справі №911/2428/18 прийнято до провадження вказаною колегією суддів, повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 справу №911/2428/18 призначено до розгляду на 25.09.2019.

6.6. Представник відповідача у судове засідання 25.09.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до інформації, отриманої з пошукової системи поштових відправлень ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення з копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 про призначення справи до розгляду на 25.09.2019, надісланою на адресу відповідача та під час доставки, відповідачу не вручене з відміткою: «з інших причин». Крім того, у матеріалах справи наявні поштові відправлення з копіями ухвал Північного апеляційного господарського суду про призначення апеляційної скарги до розгляду та оголошення перерв у судовому засіданні, які були надіслані на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуті установою поштового зв`язку з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і не вручена підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відтак, судова колегія зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

6.7. Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представник відповідача, що не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Участь представників відповідача у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

6.8. Представник позивача у судовому засіданні 25.09.2019 надав суду пояснення по справі, в яких підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

7. Джерела права й акти їх застосування

7.1. Господарський кодекс України

Згідно з ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно з ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

7.2. Цивільний кодекс України

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частинами 1, 4 ст. 631 Цивільного кодексу України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Частинами 1, 4 ст. 694 Цивільного кодексу України встановлено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

Абзацом 2 ч. 1, ч. 2 ст. 695 Цивільного кодексу України передбачено, що істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

7.3. Закон України «Про іпотеку»

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

7.4. Господарський процесуальний кодекс України

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що строк дії спірного договору купівлі-продажу закінчився 01.11.2017, з огляду на наступне.

У пункті 3.2 спірного договору сторонами погоджено, що повний розрахунок відповідачем має бути проведений до 01.11.2017. Разом з тим, сторонами не було узгоджено саме строк дії договору.

Враховуючи ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України, якою встановлено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору, судова колегія зауважує, що проведення розрахунку відповідачем не є єдиним зобов`язанням сторін, що виникло на основі спірного договору. Так, згідно з п. 6.13 договору до повного розрахунку за цим договором покупець не вправі відчужувати предмет цього договору у будь-який спосіб.

Наведене свідчить про те, що спірний договір є чинним протягом існування зобов`язання відповідача не здійснювати відчуження майна, тобто строк дії спірного договору мав закінчитися лише після проведення відповідачем повного розрахунку з позивачем. Таким чином, на момент прийняття позивачем рішення про односторонню відмову від спірного договору - 12.09.2018, строк його дії не закінчився.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення чинного законодавства України передбачають право сторони договору розірвати договір, зокрема, у разі істотного порушення договору другою стороною, а також право продавця відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару, якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар.

Судова колегія враховує, що чинним законодавством прямо не встановлений момент, з якого договір слід вважати розірваним. Однак, оскільки одностороння відмова від договору не потребує від сторони досягнення домовленості з іншою стороною на її вчинення, колегія суддів вважає, що моментом розірвання договору у таких випадках слід вважати момент вручення стороні відповідного повідомлення.

Таким чином, позивач скористався своїм правом, передбаченим законом, та повідомив відповідача про відмову від договору у встановленому цим договором порядку, тобто виконав усі вимоги закону, необхідні для вчинення такої дії. Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що договір купівлі-продажу є розірваним, починаючи з 22.10.2018, у зв`язку з відмовою від нього продавця. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі №910/18830/17.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку позов подано у відповідності до приписів ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України та має місце спір про право, а саме право позивача на розірвання договору, яке позивач вважає порушеним. Відтак, вимога позивача у даній справі виступає самостійним предметом спору. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 28.03.2018 у справі №917/1152/17.

8.3. Судова колегія також, вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що передчасною є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» про повернення у власність та фактичне володіння нерухомого майна, оскільки на думку місцевого суду, у позивача відсутні перешкоди щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про іпотеку».

Так, відповідно до положень ч. 6 ст. 3 та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель у разі порушення боржником основного зобов`язання має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки. Водночас, вказані правові норми не встановлюють обов`язку іпотекодержателя відновлювати свої порушені права виключно у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки та не обмежують право іпотекодержателя на відновлення своїх прав іншим способом.

Із системного аналізу ст. ст. 692, 694, 695 Цивільного кодексу України вбачається, що несплата покупцем за договором купівлі-продажу повної ціни товару, в тому числі прострочення ним сплати чергового платежу за проданий товар у кредит, надає право продавцю, як вимагати оплати суми боргу, неустойки та відшкодування збитків шляхом звернення стягнення на заставлений товар, так і відмовитись від договору та вимагати повернути проданий товар у свою власність. На переконання колегії суддів, вибір способу відновлення своїх порушених прав залежить виключно від особистої волі продавця.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, зазначаючи про передчасність вимог позивача щодо повернення майна у власність позивача, не навів належних доводів, чому обраний позивачем та передбачений ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України спосіб судового захисту не може бути застосований за наявності іншого способу захисту - звернення стягнення на предмет іпотеки. Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що, якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, то продавець набуває право вимоги такої оплати, або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 Цивільного кодексу України. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі №910/4892/17.

8.4. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, підпис якої міститься на повідомленні про вручення відповідачу нотаріальної заяви про односторонню відмову від спірного договору, станом на дату отримання відповідного листа, 22.10.2018, була єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач». Наведене спростовує висновки суду першої інстанції про недоведеність повноважень ОСОБА_2 діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач».

8.5. Також колегія суддів вважає помилковими висновки місцевого господарського суду про те, що вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості нотаріальних послуг у розмірі 112 956,00грн є недоведеною, оскільки в матеріалах справи наявні докази оплати позивачем вказаної суми на рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Збирит О.В., а саме копія платіжного доручення №79 від 21.07.2017 з призначенням платежу «оплата за послуги нотаріуса (посвідчення договору купівлі-продажу будівлі ВРХ відділення №10) згідно рахунку б/н від 21.07.2017».

8.6. Разом з тим, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача є обґрунтованими. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судова колегія вважає його арифметично правильним. Тобто, в цій частині прийняте судом першої інстанції рішення слід залишити без змін.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. З урахуванням викладеного, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу від 21.07.2017 та повернення у власність та фактичне володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» будівлі нерухомого майна, що було предметом спірного договору купівлі-продажу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» на рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2019 у справі №911/2428/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2019 у справі №911/2428/18 скасувати частково в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання розірваним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збирит О.В., про що в реєстрі внесено запис за №997 - на підставі односторонньої відмови від нього Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон»; про повернення у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» нерухоме майно за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2017 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач»; про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» 112 956 грн суми вартості нотаріальних послуг сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» під час нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2017.

3. В цій частині прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити повністю.

4. Визнати розірваним з 22.10.2018 договір купівлі-продажу будівель нерухомого майна, що був укладений 21 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Збирит Оленою Вікторівною, про що в реєстрі внесено запис за №997, - на підставі односторонньої відмови від нього Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон».

5. Повернути у власність та фактичне володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» будівлі нерухомого майна (будівлі ферми великої рогатої худоби відділення №10 (десять)), що знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Сеньківка, вул. Миру 87 (вісім десять сім), що були предметом купівлі-продажу за договором купівлі-продажу будівель нерухомого майна, укладеним 21 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Збирит Оленою Вікторівною, про що в реєстрі внесено запис за № 997, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 208, а саме: будинок тваринника (літера А-І) площею 213,9 кв.м., санпропускник з прибудовою (літера Б-І) площею 451,5 кв.м., молоко блок з прибудовами (літера В-І) площею 235,8 кв.м., вагова з навісом (літера Г-І) площею 10,4 кв.м., пункт штучного запліднення (літера Д-І) 61,7 кв.м., трансформаторні - 2од. (літера Є-І, О-І) площею 33,3 кв.м., корівник (літера Ж-І) площею 1107,5 кв.м., корівник з прибудовами (літера 3-І) площею 1582 кв.м., сіносховище з прибудовою (літера К-І) площею 974,3 кв.м., навіс (літера Л-І) площею 403,7 кв.м., ангар д/техніки (літера М-І) площею 723,4 кв.м., корівник з прибудовами (літера Н-І) площею 1592,8 кв.м., корівник з прибудовами (літера П-І) площею 1548,4 кв.м., ветаптека (літера Р-І) площею 65,2 кв.м., бойня (літера С-І) площею 17,3 кв.м., свинарник (літера Т-І) площею 570,5 кв.м., корівник з прибудовами (літера У-І) площею 1585,8 кв.м., телятник з прибудовами (літера Ф-І) площею 855,4 кв.м., млин (літера Ц-I) площею 80,9 кв.м., сарай (літера Ч-І) площею 152 кв.м., телятник з прибудовами (літера Ш-І) площею 1072,4 кв.м., дробівка з прибудовою та навісами (літера Х-І) площею 103,3 кв.м., кормоцех (літера Щ-І) площею 160,9 кв.м., сіносховище з прибудовою (літера Ю-І) площею 972,5 кв.м., корівник з прибудовами (літера Я-І) площею 896 кв.м., огорожі площею 2102 кв.м.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул.Юрківська, буд. 34-а, ідентифікаційний код 41097122) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» (08320, Київська обл., Бориспільський р-н, с.Велика Олександрівка, вул. Соборна, буд. 59, ідентифікаційний код 32054570) 112 956 (сто дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн суми вартості нотаріальних послуг сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» під час нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2017.

7. Судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції розподілити заново.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул.Юрківська, буд. 34-а, ідентифікаційний код 41097122) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» (08320, Київська обл., Бориспільський р-н, с.Велика Олександрівка, вул. Соборна, буд. 59, ідентифікаційний код 32054570) 189 895 (сто вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 92 коп судового збору.

8. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2019 у справі №911/2428/18 залишити без змін.

9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродпромпостач» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул.Юрківська, буд. 34-а, ідентифікаційний код 41097122) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Агро-регіон» (08320, Київська обл., Бориспільський р-н, с.Велика Олександрівка, вул. Соборна, буд. 59, ідентифікаційний код 32054570) 284 789 (двісті вісімдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) грн 88 коп судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

10. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2019 у справі №911/2428/18 в частині, що залишена без змін судом апеляційної інстанції.

11. Матеріали справи №911/2428/18 повернути до Господарського суду Київської області.

12. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 04.11.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Дідиченко

Б.О. Ткаченко