УХВАЛА

м. Київ

28.10.2019Справа № 910/14013/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Члена Правління ГБК Печерський,Члена ГБК Печерський ОСОБА_2

до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації

про скасування реєстрації змін,

УСТАНОВИВ:

Член Правління ГБК Печерський, Член ГБК Печерський ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про скасування змін відомостей, які були внесені 01.10.2018 року № 8014700 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців щодо ГБК Печерський на підставі Протоколу № 4 Зборів уповноважених ГБК Печерський від 27 вересня 2018 року.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 вищенаведену позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків або номера і серії паспорта позивача;

- визначення чітко особи, якій пред`явлено позовну вимогу (відповідача);

- вказання, чи передбачено обраний позивачем спосіб захисту законом або позивачем обрано інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів та у такому випадку навести відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту;

- надання нормативно-правового обгрунтування заявленої позивачем позовної вимоги;

- зазначення/ надання доказів недійсності та незаконності рішень Зборів уповноважених ГБК Печерський від 24 вересня 2018 року та від 27 вересня 2018 року, які оформлені відповідними протоколами № 1 від 24.09.2018 та № 4 від 27.09.2018.

Наведеною ухвалою суду встановлено позивачу строк на усунення недоліків зустрічної позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

21.10.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивач подав "Уточнену позовну заяву з урахуванням вимог ухвали Господарського суду м. Київ від 10.10.2019 по справі № 910/14013/19 про скасування реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб від 01.10.18 року № 8014700" (далі - Уточнена позовна заява) з доданими до неї документами.

Відповідно до Уточненої позовної заяви позивач визначив відповідачем Дарницьку районну у місті Києві державну адміністрацію, до якої звернувся з такими вимогами: "Відповідачу юридичній особі: Дарницькій районній у місті Києві Державній адміністрації, Код ЄДРПОУ - 37388222, структурному підрозділу: Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців" скасувати зміни відомостей, які були з порушенням ст. 28 пункту 1 підпункту 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені 01.10.2018 року № 8014700 в "Єдиний державний реєстр юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців" щодо ГБК Печерський на підставі "Протоколу № 4 Зборів уповноважених ГБК Печерський від 27 вересня 2018 року".

Однак, проаналізувавши зміст Уточненої позовної заяви і доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 недоліки позовної заяви позивачем усунуто не в повному обсязі, з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 позивачу встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом визначення особи, якій пред`явлено позовну вимогу (відповідача).

При цьому в наведеній ухвалі суду в обгрунтування не дотримання позивачем п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України суд зазначив, зокрема, таке:

"Відповідачем за даною позовною заявою на стор. 1 позовної заяви визначено Дарницьку районну у місті Києві державну адміністрацію Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та вказано ідентифікаційний код цієї юридичної особи - 37388222. Проте, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань вірним повним найменуванням юридичної особи за ідентифікаційним кодом 37388222 є Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація. Отже, позивачем не вірно вказано найменування юридичної особи відповідача".

В Уточненій позовній заяві (пункт 2) позивач зазначив відповідачем Дарницьку районну у місті Києві державну адміністрацію, код ЄДРПОУ - 37388222. Натомість повне найменування такої юридичної особи вказано не вірно. Суд наголошує, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань вірним повним найменуванням юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37388222, тобто юридичної особи, визначеної відповідачем за поданим позовом, є Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація.

Наведене свідчить, що відповідач не усунув відповідний недолік позовної заяви. Отже, позовну заяву подано без додержання вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 позивачу встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом вказання, чи передбачено обраний позивачем спосіб захисту законом або позивачем обрано інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів та у такому випадку навести відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

В Уточненій позовній заяві (пункт 3.1) позивач зазначив, що "обрав спосіб захисту своїх прав законом, а саме Відповідачем були грубо порушені конкретні норми законів, на які ми вказуємо і саме цим порушенням були порушені права Позивача і Позивач вимагає виконання Відповідачем саме цих порушених Відповідачем норм законів".

Однак, подальший зміст пункту 3.1, а також пунктів 3.2, 3.3, 3.4 Уточненої позовної заяви не містить зазначення норми закону, якою передбачено обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав саме шляхом скасування змін відомостей, які були внесені 01.10.2018 року № 8014700 в "Єдиний державний реєстр юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців" щодо ГБК Печерський на підставі "Протоколу № 4 Зборів уповноважених ГБК Печерський від 27 вересня 2018 року" . Фактично у пунктах 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Уточненої позовної заяви позивач зазначає норми Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", які, на його думку, були порушені державним реєстратором при внесенні оскаржуваних змін до відомостей про юридичну особу (№ 8014700 від 01.10.2018 року) та не зазначає норму закону, якою передбачено обраний позивачем спосіб захисту.

Разом з цим, в Уточненій позовній заяві позивачем не зазначено, що ним обрано інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів, а рівно не наведено відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту.

Наведене свідчить, що відповідач не усунув відповідний недолік позовної заяви. Отже, позовну заяву подано без додержання вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, враховуючи, що в Уточненій позовній заяві позивач, зазначаючи про рішення Зборів уповноважених ГБК Печерський від 24.09.2018 та від 27.09.2018, які оформлені протоколами № 1 від 24.09.2018 та № 4 від 27.09.2018, повідомив суд про подання ним іншого позову "...1) де відповідачем є юридична особа ГБК Печерський, 2) де позивач надає докази, що вказане Рішення зборів не є повністю дійсним, 3) де позивач відстоює свої права визнати підстави для внесення змін відомостей повністю недійсними", суд вважає за доцільне звернути увагу позивача на таке.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Аналіз судової практики свідчить, що у розгляді вимог щодо реєстраційних дій, які заявлялися у корпоративних спорах, сформувалося два підходи.

Згідно з першим підходом суди розглядали такі вимоги як похідні та задовольняли їх чи відмовляли у задоволенні залежно від того, чи було задоволено основну вимогу, чи відмовлено в її задоволенні (постанови КГС ВС від 28.03.2018 у справі № 911/1529/17, від 02.05.2018 у справі № 910/20357/16, від 27.06.2018 у справі № 907/651/17, від 08.08.2018 у справі № 907/679/17, від 04.09.2018 у справі № 915/593/17).

Згідно з другим підходом зазначені вимоги не підлягають задоволенню, зважаючи на положення статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо, зокрема, визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу (п. 2 ч. 1 Закону України).

У постанові КГС ВС від 03.04.2018 у справі № 914/758/17 щодо вимоги про скасування державної реєстрації змін до установчих документів та відомостей про юридичну особу колегією суддів зазначено таке. Така вимога є передчасною, недоцільною, оскільки порядок скасування державної реєстрації змін до установчих документів та відомостей про юридичну особу, внесених на підставі протоколу загальних зборів учасників, рішення яких визнається недійсним, визначений законом і є наслідком визнання недійсним рішення загальних зборів.

У постанові від 02.05.2018 у справі № 910/807/17 КГС ВС також погодився з висновками господарських судів, зауваживши таке. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відділу державної реєстрації вчинити певні дії, зокрема щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів товариства, господарські суди правильно зазначили про те, що з урахуванням вимог частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" дії щодо внесення запису про скасування державної реєстрації змін до установчих документів мають проводитися державним реєстратором лише після отримання відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, а тому відсутнє порушення прав позивача в цій частині позовних вимог.

У постанові від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17, Велика палата Верховного Суду наголосила на тому, що спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства. Вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення до ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту в ефективний спосіб.

Отже, усунення позивачем не всіх недоліків, що були зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 10.10.2019, тобто часткове усунення недоліків, не може вважатись усуненням недоліків у розумінні ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 щодо усунення недоліків позовної заяви, відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Члена Правління ГБК Печерський,Члена ГБК Печерський ОСОБА_2 вважати неподаною та повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.10.2019 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 254-257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. В. Гумега