ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1900/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

при секретарі судового засідання Граматик Г.С.

за участю представників:

від позивача Моісєєв Д.А.,

від відповідача не з`явився,

від третьої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Тайм Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю Іст Оілс Україна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Грінтур Екс, про стягнення заборгованості в сумі 437419,26 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Євро-Тайм Агро звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Іст Оілс Україна про стягнення заборгованості в сумі 437419,26 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2 від 16.11.2018 р. щодо здійснення оплати за поставлений товар.

Зокрема, позивач вказує, що 16 листопада 2018 р. між ТОВ Євро-Тайм Агро та ТОВ Іст Оілс Україна було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2, відповідно до умов якого позивач зобов`язується здійснити поставку зерна врожаю 2018 року українського походження, а відповідач - прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна договору становить загальну вартість (ціну) товару, поставленого в період дії цього договору, відповідно до додатків до нього.

Згідно п. 2.3 договору оплата кожної партії товару (що поставляється як залізничним, так і автомобільним транспортом), що вказана у додаткових угодах до цього договору, проводиться наступним чином: 80% - протягом трьох банківських днів з дати поставки товару, якщо інший термін не передбачений відповідною додатковою угодою, та за умови надання позивачем наступних документів, а саме: рахунку-фактури на оплату товару; видаткової накладної на поставлений товар, виписаної датою поставки (у разі поставки товару на умовах FCA або СРТ) або видаткової накладної на поставлений товар, виписаної датою переоформлення складської квитанції (у разі поставки товару на умовах EXW); реєстраційних документів, визначених у п.8.7 цього договору; 20% - протягом п`яти банківських днів з дати реєстрації податкової накладної.

Пунктом 2.4 договору визначено, що при поставці товару на умовах FCA або СРТ залізничним транспортом оплата загальної кількості відвантаженого товару проводиться відповідачем за умови надання окрім документів, визначених у п. 2.3 цього договору, також наступних документів: податкової накладної на кількість поставленого товару, виписаної датою вивантаження товару в пункті вивантаження в електронному вигляді; завіреного печаткою позивача реєстру відвантажених вагонів із зазначенням дати відправки та дати вивантаження в пунктів вивантажена, відвантаженої та вивантаженої ваги в пунктів вивантаження, номера вагонів та номера накладних.

Відповідно до п. 3.2 договору строки поставки кожної партії товару або його частини визначаються у додаткових угодах до цього договору.

Згідно п. 3.3 договору моментом поставки товару залізничним транспортом (незалежно від порядку та умов оплати товару) вважається дата вивантаження товару в пункті вивантаження.

Згідно укладених додаткових угод до договору позивач зобов`язується здійснити поставку кукурудзи 3-го класу врожаю 2018 року, а відповідач - прийняти та оплатити товар.

Позивач зазначає, що відповідно до умов договору та додаткових угод до договору поставка товару здійснюється на умовах СРТ залізничним транспортом, оплата товару проводиться по факту поставки на умовах, викладених у договорі.

Як вказує позивач, на виконання умов укладеного між позивачем та відповідачем договору та відповідно до залізничних накладних на товар № 34580944, № 34589291, № 34603712, № 34615328, № 34621292, № 34634311, № 34688721 протягом 10.12.2018 р. - 20.12.2018 р. зі сторони позивача було здійснено сім відправлень партій товару - зерна кукурудзи, код вантажу ЄТСНВ 015006, загальною масою 453600 кг на адресу ТОВ Грінтур Екс у власність відповідача. Сумарна вартість поставленого за договором товару становить 4291198,32 грн.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору за фактом поставки товару позивачем було виписано і зареєстровано податкові накладні № 20 від 28.11.2018 р., № 21 від 28.11.2018 р., № 1 від 02.12.2018 р., № 17 від 18.12.2018 р., № 18 від 19.12.2018 р., № 21 від 20.12.2018 р., № 10 від 15.01.2019 р. Проте, як вказує позивач, відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем частково і сплатив на користь останнього 3853779,32 грн. Таким чином, як стверджує позивач, станом на момент пред`явлення позову заборгованість відповідача становить 437419,26 грн.

Також позивач зазначає, що згідно інформації, наданої ТОВ Грінтур Екс, увесь поставлений товар за вказаними накладними було відвантажено на експорт морськими суднами. При цьому позивач зазначає, що відповідач визначив одержувачем товару при його перевезенні залізничним транспортом саме ТОВ Грінтур Екс. Весь товар, поставку якого здійснював позивач на умовах поставки СРТ, було здійснено саме через ТОВ Грінтур Екс як вантажоотримувача.

З огляду на вищезазначене, позивач вказує, що отримання перевізником - ТОВ Грінтур Екс відповідно до погоджених сторонами до застосування правил СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс (в редакції 2010 року), породжує для TOB Іст Оілс Україна обов`язок по сплаті вартості поставленого за договором товару.

Проте, як стверджує позивач, наприкінці січня 2019 року відповідач перестав здійснювати оплати за поставлений товар, зв`язатись з представниками відповідача стало неможливо, при цьому пояснень стосовно затримки здійснення оплати позивач так і не отримав.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.07.2019 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Тайм Агро (вх. № 1950/19) залишено без руху, оскільки позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми основного боргу за відповідними накладними, що заявлена до стягнення, а також належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

18.07.2019 р. ТОВ Євро-Тайм Агро подано до господарського суду заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 2-3388/19), в якій позивачем наведено обґрунтований розрахунок суми основного боргу за відповідними накладними, що заявлена до стягнення, а також додано опис вкладення у цінний лист від 17.07.2019 р. та накладну № 219, що підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.07.2019 р. позовну заяву ТОВ Євро-Тайм Агро прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1900/19 за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання з викликом учасників справи призначено на 09.08.2019 р. Також вказаною ухвалою суду запропоновано позивачу надати до суду письмове обґрунтування щодо зазначення у позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю Грінтур Екс в якості третьої особи, а також щодо наявності підстав для залучення вказаного Товариства до участі у даній справі.

У підготовчому засіданні 09.08.2019 р. представником позивача було надано суду письмові пояснення щодо залучення ТОВ Грінтур Екс в якості третьої особи.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 19.07.2019 р. до участі у справі № 916/1900/19 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Грінтур Екс в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, при цьому підготовче засідання відкладено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.09.2019 р. у справі № 916/1900/19 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, при цьому підготовче засідання відкладено на 01 жовтня 2019 р. з огляду на неявку сторін і третьої особи.

У підготовчому засіданні 01.10.2019 р. представник позивача просив суд задовольнити клопотання про витребування доказів, що було подане до господарського суду разом з позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.10.2019 р. у справі № 916/1900/19 витребовано у ТОВ Грінтур Екс та у ТОВ Іст Оілс Україна інформацію та документи щодо визначення ТОВ Грінтур Екс одержувачем товару при його перевезенні залізничним транспортом в межах договору поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2 від 16.11.2018 р., укладеного між ТОВ Євро-Тайм Агро та ТОВ Іст Оілс Україна, та щодо відвантаження товару на експорт морськими судами, який було поставлено відповідно до залізничних накладних № 34580944, № 34589291, № 34603712, № 34615328, № 34621292, № 34634311, № 34688721 протягом 10.12.2018 р. 20.12.2018 р. в рамках договору № 1611/2 від 16.11.2018 р., укладеного між ТОВ Євро-Тайм Агро та ТОВ Іст Оілс Україна. Також вказаною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 18.10.2019 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.10.2019 р. у справі № 916/1900/19 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 01 листопада 2019 р.

18.10.2019 р. від третьої особи надійшла до суду заява на виконання вимог ухвали суду від 01.10.2019 р., в якій третьою особою було повідомлено, що сільськогосподарська продукція (зерно кукурудзи), яке було поставлено на зерновий термінал ТОВ Грінтур Екс (в якості вантажоодержувача) в Миколаївському морському порту відповідно до залізничних накладних № 34580944, № 34589291, № 34603712, № 34615328, № 34621292, № 34634311, № 34688721, була відвантажена на наступні морські судна: теплохід POLLUX - зерно кукурудзи згідно залізничної накладної № 34688721; теплохід GEKI STAR - зерно кукурудзи згідно залізничної накладної № 34580944; теплохід HARVEST PLAINS - зерно кукурудзи згідно залізничних накладних № 34603712, № 34615328, № 34634311, № 34621292, № 34589291. При цьому, на підтвердження повідомленого третя особа надала засвідчені належним чином копії здавальних актів ТОВ Грінтур Екс № 79 від 16.01.2019 р., № 69 від 19.12.2019 р., № 71 від 21.12.2018 р., № 71 від 21.12.2018 р.

Так, у судовому засіданні господарського суду 01 листопада 2019 року по справі № 916/1900/19 було протокольно оголошено перерву до 06 листопада 2019 року, про що під розписку повідомлено представника позивача.

05.11.2019 р. представником позивача надані до господарського суду письмові пояснення щодо заявлених вимог з урахуванням поданих третьою особою доказів.

У судові засідання 01.11.2019 р. та 06.11.2019 р. представники відповідача та третьої особи не з`явились.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлений судом належним чином за юридичною адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, надіслані судом копії ухвал суду були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, з позначкою вибули.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

16 листопада 2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Євро-Тайм Агро (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Іст Оілс Україна (покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2, відповідно до п. 1.1 якого позивач як постачальник зобов`язується поставити, а відповідач як покупець - прийняти та оплатити зерно врожаю 2018 року українського походження (товар). Ціна та порядок її визначення, найменування, асортимент, строки і умови поставки товару визначаються додатковими угодами до даного договору. Постачальник засвідчує покупцю відсутність обмежень і заборон на відчуження, а також прав третіх осіб на товар і наявність всіх повноважень представника постачальника на укладення цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна договору становить загальну вартість (ціну) товару, встановленого в період дії цього договору відповідно до додатків нього.

За умовами п. 2.2 договору сторонами встановлена ціна договору в гривнях.

В п. 2.3 договору сторони погодили, що оплата кожної партії товару (що поставляється як залізничним, так і автомобільним транспортом), що вказана у додаткових угодах до цього договору, проводиться наступним чином: 80% - протягом трьох банківських днів з дати поставки товару, якщо інший термін не передбачено відповідною додатковою угодою, та за умови надання постачальником наступних документів: рахунку-фактури на оплату товару; видаткової накладної на поставлений товар, виписаної датою поставки (у разі поставки товару на умовах FCA або СРТ) або видаткової накладної на поставлений Товар, виписаної датою переоформлення складської квитанції (у разі поставки товару на умовах EXW); реєстраційних документів, що визначені п. 8.7. цього договору; 20% - протягом (п`яти) банківських днів з моменту реєстрації постачальником податкової накладної. При виставленні рахунку-фактури постачальних уточнює на який рахунок необхідно здійснювати плачу за товар.

Згідно п. 2.4 договору при поставці товару на умовах FCА або СРТ залізничним транспортом оплата загальної кількості відвантаженого товару проводиться покупцем за умови надання окрім вказаних в п. 2.3 договору документів також наступних документів: податкової накладної на кількості поставленого товару, виписаної датою вивантаження товару в електронному вигляді; завіреного печаткою постачальника реєстру відвантажених вагонів із зазначенням дати підправки та дати вивантаження в пункті вивантаження, відвантаженої ваги, вивантаженої ваги в пункті вивантаження, номерів вагонів та номерів накладних із реквізитами отримувача.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що строки поставки кожної партії товару або її частини визначаються в додаткових угодах до цього договору. Поставка кожної партії товару можлива частинами, але в будь-якому разі не пізніше строків, що визначені та встановлені сторонами в додаткових угодах до цього договору. Поставка товару пізніше термінів, вказаних та визначених сторонами в додаткових угодах до цього договору, можлива тільки з письмової згоди покупця.

Моментом поставки товару залізничним транспортом (незалежно від порядку та умов оплати товару)вважається дата вивантаження товару в пункті вивантаження. Моментом поставки товару автотранспортом вважається дата вивантаження товару в пункті вивантаження (п. 3.3 договору).

Згідно п. 4.1 договору товар, що поставляється за цим договором, повинен відповідати встановленим вимогам ДСТУ, вказаним у додатковій угоді до цього договору, а також типовим для такого товару медико-біологічним вимогам і санітарним нормам якості продовольчі сиротиш і продуктів харчування та відповідати основним показникам. Основні якісні показники товару сторони також визначають в додаткових угодах до цього договору. Товар повинен бути якісним, мати колір властивий здоровому зерну, без карантинних шкідників, без під карантинних рослин, не містити сторонній запах та не мати скритої зараженості. Товар, який містить зерна, пошкоджені головнею, не приймається.

Відповідно до п. 4.2 договору поставка неякісного товару вважається невиконанням або відмовою виконання постачальником взятих по себе зобов`язань. Покупець має право не приймати та не оплачувати неякісний товар.

За умовами п. 4.3 договору у разі, якщо кількість або якісні характеристики товару будуть відрізнятись від заявлених покупець за власним вибором має право відмовитися від прийняття такого товару або зменшити ціну товару на суму, необхідну для усунення такої невідповідності.

В п. 4.4 договору сторони погодили, що остаточна якість товару визначається згідно з сертифікатами, виданими Виробничо-технологічною лабораторією портового терміналу або елеватора - пункту вивантаження, із якими сторони погоджуються беззаперечно.

За положеннями п. 4.5 договору остаточна кількість поставленого товару визначається за даними пункту вивантаження - портового терміналу або елеватора, із якими сторони погоджуються беззаперечно.

Згідно п. 2.4 договору останній вважається укладеним з моменту його підписання та оформлення належним чином і діє 30 червня 2019 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Також, 16 листопада 2018 року між ТОВ Євро-Тайм Агро (постачальник) та ТОВ Іст Оілс Україна (покупець) укладена додаткова угода № 1 до договору № 1611/2 від 16.11.2018 р., згідно п. 1 якої постачальник зобов`язується поставити наступний товар, а покупець прийняти й оплатити вказаний нижче товар в строки і на умовах, передбачених в основному договорі та цій додатковій угоді: кукурудза 3-го класу врожаю 2018 року в кількості 64,000 тони вартістю 4166,67 грн./т. на загальну суму 320000,26 грн. (в т.ч. ПДВ 53333,38 грн.). Пунктом 2 вказаної додаткової угоди сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити на користь покупця загальну кількість товару в термін до 30 листопада 2018 року на умовах СРТ залізничним транспортом: порт Южний. Згідно п. 3 даної додаткової угоди якість товару повинна відповідати медико-біологічним вимогам і санітарним нормам якості і продовольчої сировини і харчових продуктів, а також наступним основним показникам: вологість - 14.0% максимум; зернова домішка 10,0 % максимум, у т.ч. биті - 5,0% максимум, пошкоджені - 5% макс.,(з них макс. 2% пошкоджених температурою); смітна домішка 2,0% максимум; генетично модифіковані об`єкти не допускаються; карантинні об`єкти (в т.ч. амброзія, фузаріоз і тд) - не допускаються. Всі інші показники повинні відповідати встановленим вимогам. Радіоактивність нерадіоактивний, 600 Береклів/кг максимум по Цезію 134 і 137. В п. 4 даної додаткової угоди сторони погодили, що оплата за вказаний в даній додатковій угоді товар проводиться по факту поставки товару відповідно до строків, порядку та умов основного договору. Відповідно до п. 5 угоди ця додаткова угоди є невід`ємною чистиною основного договору, складена у двох екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони та діє з урахуванням вимог та умов основного договору.

Наразі з матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2018 року між ТОВ Євро-Тайм Агро (постачальник) та ТОВ Іст Оілс Україна (покупець) була укладена додаткова угода № 1 до договору № 1611/2 від 16.11.2018 р., згідно п. 1 якої постачальник зобов`язується поставити наступний товар, а покупець прийняти й оплатити вказаний нижче товар в строки і на умовах, передбачених в основному договорі та цій додатковій угоді: кукурудза 3-го класу врожаю 2018 року в кількості 64,000 тони вартістю 4166,67 грн./т. на загальну суму 320000,26 грн. (в т.ч. ПДВ 53333,38 грн.). Пунктом 2 вказаної додаткової угоди сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити на користь покупця загальну кількість товару в термін до 30 листопада 2018 року на умовах СРТ залізничним транспортом: порт Южний. Згідно п. 3 даної додаткової угоди якість товару повинна відповідати медико-біологічним вимогам і санітарним нормам якості і продовольчої сировини і харчових продуктів, а також наступним основним показникам: вологість - 14.0 % максимум; зернова домішка 10,0 % максимум, у т.ч. биті - 5,0% максимум, пошкоджені - 5% макс.,(з них макс. 2% пошкоджених температурою); смітна домішка 2,0% максимум; генетично модифіковані об`єкти не допускаються; карантинні об`єкти (в т.ч. амброзія, фузаріоз і тд) - не допускаються. Всі інші показники повинні відповідати встановленим вимогам. Радіоактивність нерадіоактивний, 600 Береклів/кг максимум по Цезію 134 і 137. В п. 4 даної додаткової угоди сторони погодили, що оплата за вказаний в даній додатковій угоді товар проводиться по факту поставки товару відповідно до строків, порядку та умов основного договору. Відповідно до п. 5 угоди ця додаткова угоди є невід`ємною чистиною основного договору, складена у двох екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони та діє з урахуванням вимог та умов основного договору.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір, який за своєю правовою природою відноситься до договору поставки, є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов спірного договору поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2 від 16.17.2017 р. позивачем - ТОВ Євро-Тайм Агро як постачальником, який виступив також вантажовідправником, залізничним транспортом був відправлений на адресу покупця обумовлений договором товар, а саме було здійснено відправлення вантажу кукурудзи у залізничних вагонах на адресу вантажодержувача ТОВ Грінтур Екс, що оформлено залізничними накладними від 10.12.2018 р. № 34580944; від 11.12.2018 р. № 34589291; від 12.12.2018 р. № 34603712; від 13.12.2018 р. № 34615328; від 14.12.2018 р. № 34621292; від 15.12.2018 р. № 34634311; від 18.12.2018 р. № 34688721.

При цьому, як встановлено судом, за вказаним договором № 1611/2 від 16.17.2017 р. ТОВ Євро-Тайм Агро за період з 10.12.2018 року по 20.12.2018 року було здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 4291198,32 грн. (з т.ч. ПДВ), що підтверджується:

- видатковою накладною від 28.11.2018 р. № 180, відповідно до якої поставлено і передано товар на суму 333500,27 грн. (в т.ч. ПДВ 55583,38);

- видатковою накладною від 28.11.2018 р. № 181, відповідно до якої поставлено і передано товар на суму 328250,27 грн. (в т.ч. ПДВ 54708,38);

- видатковою накладною від 02.12.2018 р. № 183, відповідно до якої поставлено і передано товар на суму 642000,52 грн. (в т.ч. ПДВ 107000,52);

- видатковою накладною від 18.12.2018 р. № 199, відповідно до якої поставлено і передано товар на суму 994959,00 грн. (в т.ч. ПДВ 165826,50);

- видатковою накладною від 19.12.2018 р. № 200, відповідно до якої поставлено і передано товар на суму 661215,00 грн. (в т.ч. ПДВ 110202,50);

- видатковою накладною від 20.12.2018 р. № 203, відповідно до якої поставлено і передано товар на суму 998274,00 грн. (в т.ч. ПДВ 166379,00);

- видатковою накладною від 15.01.2019 р. № 9, відповідно до якої поставлено і передано товар на суму 332999,26 грн. (в т.ч. ПДВ 55499,88).

Водночас, як вбачається із наданих ТОВ Грінтур Екс копій здавальних актів від 16.01.2019 р. № 79, від 19.12.2018 р. № 69, від 21.12.2018 р. № 71, що були оформлені при завантаженні продукції на морські судна, товар кукурудза 3-го класу 2018 р. врожайності згідно залізничної накладної № 34688721 завантажена 15.01.2019 р. на теплохід POLLUX; згідно залізничної накладної № 34580944 завантажена 18.12.2018 р. на теплохід GEKI STAR; згідно залізничних накладних № 34603712 та № 34615328 завантажена 19.12.2018 р. на теплохід HARVEST PLAINS; згідно залізничних накладних № 34634311, № 34621292 та № 34589291 завантажена 20.12.2018 р. на теплохід HARVEST PLAINS.

При цьому з вказаних здавальних актів вбачається, що відвантаження товару на експорт морськими судами здійснювалось на підставі договору № 19/06/2018-2, а експортером товару визначено ТОВ Іст Оілс Україна, який є покупцем за спірним договором поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2 від 16.11.2018 р., що свідчить про отримання відповідачем обумовленого спірним договором товару. При цьому непідписання з боку ТОВ Іст Оілс Україна видаткових накладних від 28.11.2018 р. № 180, від 28.11.2018 р. № 181, від 02.12.2018 р. № 183, від 18.12.2018 р. № 199, від 19.12.2018 р. № 200, від 20.12.2018 р. № 203, від 15.01.2019 р. № 9 зумовлено тим, що отримувачем товару в залізничних накладних передбачено ТОВ Грінтур Екс, який не наділений повноваженнями на їх підписання.

Разом з тим за фактом поставки обумовленого договором поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2 від 16.11.2017 р. позивачем було виписано та зареєстрованого наступні податкові накладні: від 28.11.2018 р. № 21 на суму 273541,89 грн. (ПДВ 54708,378 грн.), від 28.11.2018 р. № 20 на суму 277916,89 грн. (ПДВ 55583,378 грн.), від 02.12.2018 р. № 1на суму 535000,43 грн. (ПДВ 107000,086 грн.), від 18.12.2018 р. № 17 на суму 829132,50 грн. (ПДВ 165826,50 грн.), від 19.12.2018 р. № 18 на суму 551012,50 грн. (ПДВ 110202,50 грн.), від 20.12.2018 р. № 20 на суму 831895,00 грн. (ПДВ 166379,00 грн.), від 15.01.2019 р. № 10 на суму 277499,38 грн. (ПДВ 55499,876 грн.).

Так, у відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить до висновку про належне виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем згідно вищевказаних вантажних документів і накладних, що повністю узгоджується з умовами укладеного сторонами договору.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отримання відповідачем поставленого з боку позивача товару є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити поставлений товар відповідно до умов договору поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2 від 16.11.2017 р., а також чинного законодавства на підставі оформлених відповідно до умов договору видаткових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Так, за умовами п. 2.3 договору оплата кожної партії товару (що поставляється як залізничним, так і автомобільним транспортом), що вказана у додаткових угодах до цього договору, проводиться наступним чином: 80% - протягом трьох банківських днів з дати поставки товару, якщо інший термін не передбачено відповідною додатковою угодою, та за умови надання постачальником наступних документів: рахунку-фактури на оплату товару; видаткової накладної на поставлений товар, виписаної датою поставки (у разі поставки товару на умовах FCA або СРТ) або видаткової накладної на поставлений Товар, виписаної датою переоформлення складської квитанції (у разі поставки товару на умовах EXW); реєстраційних документів, що визначені п. 8.7. цього договору; 20% - протягом (п`яти) банківських днів з моменту реєстрації постачальником податкової накладної. При виставленні рахунку-фактури постачальних уточнює на який рахунок необхідно здійснювати плачу за товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач частково розрахувався за отриманий товар, що був поставлений залізничним транспортом згідно залізничних накладних, на суму 3853779,32 грн., а саме 04.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 266800,00 грн. згідно платіжного доручення № 3592 від 04.12.2018 р. на суму 266800,00 грн.; 05.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 200000,00 грн. згідно платіжного доручення № 3629 від 04.12.2018 р. на суму 200000,00 грн.; 07.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 200000,00 грн. згідно платіжного доручення № 3692 від 07.12.2018 р. на суму 200000,00 грн.; 11.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 200000,00 грн. згідно платіжного доручення № 3753 від 11.12.2018 р. на суму 200000,00 грн.; 13.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 66700,27 грн. згідно платіжного доручення № 3795 від 13.12.2018 р. на суму 66700,27 грн.; 13.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 128250,27 грн. згідно платіжного доручення № 3796 від 13.12.2018 р. на суму 128250,27 грн.; 13.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 55050,00 грн. згідно платіжного доручення № 3797 від 13.12.2018 р. на суму 55050,00 грн.; 17.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 186950,52 грн. згідно платіжного доручення № 3874 від 17.12.2018 р. на суму 186950,52 грн.; 18.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 300000,00 грн. згідно платіжного доручення № 3923 від 18.12.2018 р. на суму 300000,00 грн.; 19.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 350000,00 грн. згідно платіжного доручення № 3980 від 19.12.2018 р. на суму 350000,00 грн.; 21.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 16060,00 грн. згідно платіжного доручення № 4048 від 21.12.2018 р. на суму 16060,00 грн.; 21.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 283940,00 грн. згідно платіжного доручення № 4049 від 21.12.2018 р. на суму 283940,00 грн.; 26.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 255755,00 грн. згідно платіжного доручення № 4105 від 21.12.2018 р. на суму 255755,00 грн.; 26.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 44245,00 грн. згідно платіжного доручення № 4106 від 26.12.2018 р. на суму 44245,00 грн.; 27.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 59425,00 грн. згідно платіжного доручення № 4133 від 27.12.2018 р. на суму 59425,00 грн.; 27.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 240575,00 грн. згідно платіжного доручення № 4134 від 27.12.2018 р. на суму 240575,00 грн.; 28.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 93220,00 грн. згідно платіжного доручення № 4174 від 28.12.2018 р. на суму 93220,00 грн.; 28.12.2018 р. здійснено оплату в розмірі 206780,00 грн. згідно платіжного доручення № 4175 від 28.12.2018 р. на суму 206780,00 грн.; 10.01.2019 р. здійснено оплату в розмірі 121150,00 грн. згідно платіжного доручення № 32 від 10.01.2019 р. на суму 121150,00 грн.; 10.01.2019 р. здійснено оплату в розмірі 78855,00 грн. згідно платіжного доручення № 33 від 10.01.2019 р. на суму 78855,00 грн.; 17.01.2019 р. здійснено оплату в розмірі 3009,00 грн. згідно платіжного доручення № 97 від 17.01.2019 р. на суму 3009,00 грн.; 17.01.2019 р. здійснено оплату в розмірі 714,00 грн. згідно платіжного доручення № 98 від 17.01.2019 р. на суму 714,00 грн.; 17.01.2019 р. здійснено оплату в розмірі 133200,00 грн. згідно платіжного доручення № 99 від 17.01.2019 р. на суму 133200,00 грн.; 17.01.2019 р. здійснено оплату в розмірі 63100,00 грн. згідно платіжного доручення № 100 від 17.01.2019 р. на суму 63100,00 грн.; 18.01.2019 р. здійснено оплату в розмірі 100000,00 грн. згідно платіжного доручення № 115 від 18.01.2019 р. на суму 100000,00 грн.

Відтак, сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 437419,26 грн. (4291198,32,00 грн. поставленого товару 3853779,32 грн. сплаченого відповідачем).

При цьому докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем отриманого товару згідно умов договору поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2 від 16.11.2017 р., в матеріалах справи відсутні. Так, несплатою позивачу у повному обсязі вартості отриманого товару за вказаними накладними в межах спірного договору поставки сільськогосподарської продукції № 1611/2 від 16.11.2017 р. відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за цим договором, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відтак, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості в розмірі 437419,26 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Тайм Агро обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6561,29 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Тайм Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю Іст Оілс Україна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Грінтур Екс, про стягнення заборгованості в сумі 437419,26 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Товариства обмеженою відповідальністю Іст Оілс Україна (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 8, офіс 32/3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Тайм Агро (16544, Чернігівська область, Бахмацький район, с. Курінь, вул. Ватутіна, буд. 64; ) заборгованість в сумі 437419/чотириста тридцять сім тисяч чотириста дев`ятнадцять/грн. 26 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 6561/шість тисяч п`ятсот шістдесят одна/грн. 29 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2019 р.

Суддя В.С. Петров