ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

31.10.2019м. ДніпроСправа № 904/4990/19

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Севеко", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про забезпечення позову

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Севеко" про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 07.11.2016 у справі № 214/9128/14-ц.

В обґрунтування вказаної заяви Фізична особа ОСОБА_1 вказала, що вона має намір звернутись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Севеко" про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено перелік заходів забезпечення позову.

Як зазначалось вище, заявник просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 07.11.2016 у справі № 214/9128/14-ц.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Відповідно положень статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Положеннями ст. 328 ГПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача визнати такий виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому слід звернути увагу, що, відповідно до положень наведеної статті, право визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, (що буде мати наслідком припинення стягнення за таким виконавчим документом) має лише суд, який цей виконавчий документ видав.

Жодною нормою чинного законодавства України не надано права суду зупиняти виконання судового рішення, прийнятого іншим судом.

За таких обставин, в задоволенні заяви Фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 07.11.2016 у справі № 214/9128/14-ц - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, ст. 140, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 07.11.2016 у справі №214/9128/14-ц - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 31.10.2019 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Ніколенко