ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/2936/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

представники сторін не з`явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019

у складі колегії суддів: Лавриненко Л. В. (головуючої), Аленіна О. Ю.,

Філінюка І. Г.

та ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.05.2019

у складі судді Найфлейш В. Д.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком"

про визнання банкрутом

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2019 відкрито провадження у справі № 916/2936/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком".

2. 14.02.2019 Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській області звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про визнання грошових вимог до боржника у сумі 9 466 811,5 грн (основний борг) та 3 842,00 грн (судовий збір). Заборгованість складається:

- з орендної плати у сумі 4 319 723,72 грн та пені у сумі 1 910 999,80 грн за договором оренди цілісного майнового комплексу від 14.09.2007;

- з заборгованості по кредиту у сумі 277 320,63 грн та відсоткам за користування кредитом в сумі 10 667,35 грн за кредитним договором грошових коштів від 14.09.2007;

- з залишку невикористаних амортизаційних відрахувань, нарахованих на державне орендоване майно - цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Укрспецобладнання" у сумі 2 948 100,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

3. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.05.2019 у справі № 916/2936/18, окрім іншого, визнано Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській області кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком" з грошовими вимогами у сумі 4 973 937,75 грн.

4. Ухвала місцевого господарського суду мотивована наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком" перед кредитором:

- заборгованості за договором оренди у розмірі 960 195,56 грн, стягнутої відповідно до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у справі № 916/1471/16;

- заборгованості з орендної плати за період з 12.06.2016 по 17.01.2019 у розмірі 3 629 666,68 грн та 384 075,51 грн пені.

До того ж суд відхилив доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком" щодо наявності у Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській області грошового зобов`язання перед боржником за кредитним договором грошових коштів від 14.09.2007 у сумі 2 916 233,96 грн, пославшись на наявність у боржника права на звернення до суду з позовом про стягнення з Фонду Державного майна відповідної суми грошових коштів в окремому позовному провадженні.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

5. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 у справі № 916/2936/18 вищезазначена ухвала місцевого господарського суду залишена без змін.

6. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками та рішенням місцевого господарського суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції від 05.09.2019 та ухвалою місцевого господарського суду від 30.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській області кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком" з грошовими вимогами у сумі 2 057 703,79 грн.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/2936/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019.

9. Ухвалою Верховного Суду від 02.10.2019 відкрито касаційне провадження за вищезазначеною касаційною скаргою; датою проведення судового засідання визначено 24.10.2019.

10. У засідання суду касаційної інстанції 24.10.2019 учасники справи явку уповноважених представників не забезпечили, хоча про час та дату судового засідання сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком")

11. Судами попередніх інстанцій проігноровано факт сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком" по кредитному договору від 14.09.2007 грошових коштів у сумі 1 962 130,63 грн (тіло кредиту) та 954 103,33 грн (проценти), що разом становить 2 916 233,96 грн та відповідно наявність у Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській області грошового зобов`язання перед боржником на зазначену суму.

12. Скаржник стверджує, що саме у Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській області існує грошове зобов`язання перед боржником по поверненню 2 916 233,96 грн і при розгляді кредиторських вимог суди повинні були це врахувати та відповідно зменшити їх розмір на зазначену суму.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

13. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

14. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

15. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

16. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

17. За приписами статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя);

грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

18. За змістом статей 524, 533-535 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

19. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

20. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, у постановах Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 910/8399/17, від 03.09.2018 у справі № 910/5811/16.

21. Статтею 23 Закону про банкрутство визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

22. Виходячи з вимог статті 25 Закону про банкрутство обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

23. Так, у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника, незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.

24. Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

25. Отже, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

26. До того ж, слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство (стаття 25 Закону про банкрутство).

27. Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом.

28. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

29. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18.

30. Місцевий господарський суд розглянувши реєстр вимог кредиторів, встановив, що останній складений у відповідності до положень статті 25 Закону про банкрутство, містить відомості щодо всіх визнаних судом кредиторів, розміри їх вимог за грошовими зобов`язаннями із зазначенням черговості задоволення кожної вимоги.

31. Доводам скаржника про необхідність зменшення грошових вимог Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській області було надано оцінку судами попередніх інстанцій та встановлено, що запропонований боржником спосіб припинення зобов`язання за своєю правовою природою є зарахуванням, яке має відбуватись відповідно до вимог частини 8 статті 45 Закону про банкрутство.

32. Частиною 8 статті 45 Закону про банкрутство передбачено, що погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів) у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

33. Таким чином, застосування заліку зустрічних однорідних вимог у ліквідаційній процедурі є можливим за умови настання черги такої вимоги та відсутності заперечень інших кредиторів проти погашення заборгованості шляхом такого заліку, чого не мало місця у цій справі.

34. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 911/483/18.

Щодо суті касаційної скарги

35. Наведені у касаційній скарзі аргументи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваних судових актів попередніх інстанцій.

36. Згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

37. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

38. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

39. Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

40. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

41. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

42. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

43. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 Господарського процесуального кодексу України).

44. Ураховуючи наведене вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком" та необхідність залишення постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 та ухвали Господарського суду Одеської області від 30.05.2019 у справі № 916/2936/18 без змін.

Судові витрати

45. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін оскаржуваних судових актів попередніх інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал "Юсеком" залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.05.2019 у справі № 916/2936/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді О. В. Васьковський
Л. Й. Катеринчук