ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2019 р. Справа№ 910/1550/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 16.07.2019 (повний текст рішення складено 30.07.2019)

у справі № 910/1550/19 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБРЕМОНТ"

до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

про стягнення 88 360,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРУБРЕМОНТ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (відповідач) про стягнення 88 360,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю порушенням відповідачем умов Договору № від 29.12.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБРЕМОНТ" 48 608 (сорок вісім тисяч шістсот вісім) грн. 43 коп. інфляційних втрат, 92 (дев`яносто дві) грн. 49 коп. пені, 53 (п`ятдесят три) грн. 71 коп. процентів річних та 1 059 (одну тисячу п`ятдесят дев`ять) грн. 95 коп. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №910/1550/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням судом норм процесуального та матеріального права. Звертаючи при цьому увагу, що рішенням Господарського суду Харківської області від 18.09.2018 у справі №922/1643/18 за результатами розгляду справи за позовом відповідача до позивача про стягнення з останнього штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору, було встановлено порушення зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБРЕМОНТ" виконання умов договору та стягнуто з останнього на користь АТ «Укртрансгаз» в сообі філії УМГ «Київтрангаз» пеню в сумі 761 393,40 грн. та штраф в сумі 290 625,86 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №910/1550/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Яковлєва М.Л., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 задоволено клопотання Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №910/1550/19.

Відновлено Акціонерному товариству "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №910/1550/19.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №910/1550/19.

Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 29.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРУБРЕМОНТ" та Акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" укладено договір № .

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов цього Договору роботи будівельно-монтажні, інші (Ремонт ізоляційного покриття МГ ЄДК Ду-100.0 на 157,67км-160,57км (L=2900m) в Диканському ЛВУМГ) (далі - послуги), в повному обсязі відповідно до вимог чинної нормативної і технічної документації, а Замовник зобов`язується-на умовах Договору прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.

Пунктами 2.1. - 2.6. Договору передбачено, що склад та обсяги послуг, що доручаються до надання Виконавцю, визначені кошторисною документацією, яка с невід`ємною частиною Договору (Додаток № 1). Передбачені Договором послуги Виконавець надає із своїх матеріалів та відповідає перед Замовником за їх якість і відповідність вимогам, установленим нормативними документами та кошторисною документацією (Додаток №1). Передбачені цим Договором послуги Виконавець надає в умовах діючого виробництва, яке є об`єктом підвищеної небезпеки. Якість матеріалів, що використовуються Виконавцем при наданні послуг, повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам. Виконавець має всі необхідні дозволи, ліцензії, сертифікаті для надання послуг, зазначених в п. 1.1. цього Договору. Передбачені цим Договором послуги Виконавець надає у відповідності до технічного завдання (Додаток №3), який є невід`ємною частиною Договору.

Пунктами 3.1. - 3.7. Договору сторони погодили, що ціна Договору становить 14 753 305,70 грн. з ПДВ (20%). Ціна договору не може бути збільшена, якщо інше не передбачено законодавством України. Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Обсяг закупівлі може зменшуватись, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. Оплата за надані послуги здійснюється проміжними платежами на підставі актів здачі-приймання наданих послуг в строк не пізніше 90 (дев`яноста) робочих днів з дати їх підписання уповноваженими представниками Сторін. Остаточний розрахунок за Договором Замовник здійснює протягом 90 (дев`яноста) робочих днів з дня підписання уповноваженими представниками Сторін кінцевого акту здачі-приймання наданих послуг. Оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів Виконавця, або іншими способами, не забороненими чинним законодавством України.

Згідно з п. п. 4.1., 4.2. Договору Виконавець зобов`язується надати послуги протягом 180 ( днів з дати отримання від Замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок надання послуг та надати послуги з обов`язковим дотриманням погодженого із Замовником Графіку надання послуг, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток №2). Місце надання послуг: Диканське ЛВУМГ, 38500, вул. Куйбишева, 65, смт Диканька, Полтавська обл.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останнім не оплачено акт виконаних робіт за червень 2017 року на загальну суму 937 961,11 грн., який зі сторони відповідача підписаний без зауважень. Відповідачем будь-яких доказів оплати вказаного Акту до матеріалів справи не надано.

Пунктом 10.4. Договору передбачено, що за порушення строку остаточного розрахунку більш ніж на 30 робочих днів, Замовник сплачує пеню в розмірі 0,001 облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості неоплачених послуг, але не більше 3 відсотків від суми неоплачених послуг.

Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача 16 035,00 грн. 3% річних, 19 509,59 грн. пені та 48 608,43 грн. інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що роботи за Договором позивачем у повному обсязі не виконані; надані позивачем розрахунки відсотків річних та пені не відповідають умовами Договору та вимогам чинного законодавства України.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 48 608,43 грн. інфляційних втрат, 92,49 грн. пені та 53,71 грн. процентів річних є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У задоволення решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив у зв`язку їх необґрунтованістю та невідповідністю умовам Договору

Розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Кодексу визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 837-864 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 839 ЦК України передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 10.4. Договору передбачено, що за порушення строку остаточного розрахунку більш ніж на 30 робочих днів, Замовник сплачує пеню в розмірі 0,001 облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості неоплачених послуг, але не більше 3 відсотків від суми неоплачених послуг.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем нараховано пеню з розрахунку 0,01% від розміру заборгованості за кожний день прострочення (період з 01.07.2018 по 25.01.2019), на суму 19 509,59 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність нарахування пені за прострочення оплати виконаних робіт за Договором у розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожний день прострочення, так як п. 10.4. Договору сторони передбачили нарахування пені у розмірі 0,001 облікової ставки НБУ за кожний день прострочення; а також про застосування ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відтак, колегією суддів перевірено здійснений судом першої інстанції розрахунок суми пені (за період з 01.07.2018 по 30.12.2018 - 183 дні), у розмірі 0,001 облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, за яким сума пені, що підлягає стягненню з відповідача, складає 92,49 грн.

Також, позивач просив стягнути з відповідача 48 608,43 грн. інфляційних втрат та 16 035,00 грн. 3% річних.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.5. Договору сторони домовились, що у разі прострочення Замовником строку оплати послуг, останній сплачує Виконавцю 0,01% річних, від простроченої суми, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість нарахування 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України, так як п. 10.5. Договору сторони встановили інший розмір процентів річних - 0,01%.

Таким чином, судом здійснено власний розрахунок процентів річних (0,01%), відповідно до якого сума нарахованих процентів складає 53,71 грн.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що розрахунок інфляційних втрат на суму 48 608,43 грн. позивачем виконано вірно, а тому колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Твердження скаржника щодо встановлених рішенням Господарського суду Харківської області від 18.09.2018 у справі №922/1643/18 обставин про неналежне виконання умов договору зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБРЕМОНТ" та стягнення з останнього на користь АТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Київтрангаз» штрафних санкцій, судовою колегією відхиляються як такі, що не мають значення для вирішення даного спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 48 608,43 грн. інфляційних втрат, 92,49 грн. пені та 53,71 грн. процентів річних є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У задоволення решти позовних вимог судом першої інстанції правомірно відмовлено у зв`язку їх необґрунтованістю та невідповідністю умовам Договору.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №910/1550/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №910/1550/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/1550/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

А.І. Тищенко