ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2019 р. Cправа № 902/456/19

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В.,, при секретарі судового засідання Кузьменко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького, 6, м. Київ 01601)

до: Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" (вул. Вишнева, буд.24, м. Вінниця, 21037)

про стягнення 213733,2 грн.

Представники сторін не з`явились

ВСТАНОВИВ :

06.06.2019 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №14/4-752 від 28.05.2019 Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з позовними вимогами до Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" про стягнення 213733,20 грн., з яких: 130702,68 грн. - пеня, 36080,88 грн. - 3% річних та 46949,64 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору № 3103/1718-ТЕ-1 від 12.09.2017.

Ухвалою від 07.06.2019 року відкрито провадження у справі №902/456/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.07.2019. Встановлено учасникам справи строк для вчинення процесуальних дій до 20.07.2019.

Ухвалою від 23.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/456/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 20.08.2019.

25.07.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечує та просить суд застосувати спеціальну позовну давність.

02.08.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечує доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

20.08.2019 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому останній просить відмовити у позові, а в разі задоволення зменшити штрафні санкції та розстрочити виконання рішення суду строком на 1 рік.

Ухвалою від 20.08.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу № 902/456/19 для судового розгляду по суті на 18 вересня 2019 р.

Ухвалою від 18.09.2019 провадження у справі № 902/456/19 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах, у справі № 908/885/18.

03.10.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 07.10.2019 для розгляду даного клопотання призначено судове засідання на 24.10.2019.

17.10.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, в зв`язку з неможливістю представника бути присутнім в судовому засіданні 24.10.2019.

18.10.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд клопотання про поновлення провадження у справі за відсутності представника позивача та призначити судове засідання на іншу дату.

На визначену судом дату 24.10.2019 представники сторін не з`явились.

Суд розглянувши клопотання позивача про поновлення провадження у справі, встановив, що підстави зупинення провадження у справі відпали, тому на підставі ст. 230 ГПК України ухвалою від 24.10.2019 поновлено провадження у справі.

Суд розглянувши клопотання сторін про відкладення розгляду справи на іншу дату, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Як зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 20.08.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу № 902/456/19 для судового розгляду по суті.

Строк розгляду справи по суті збігає 19.09.2019, разом з тим 18.09.2019 ухвалою зупинено провадження у справі, тобто для розгляду справи по суті залишився один день.

Згідно ч. 2 ст. 230 ГПК України з дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.

З огляду на викладене, в зв`язку з закінченням процесуальних строків для розгляду справи, суд відмовляє в задоволені клопотань сторін про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання сторін.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 24.10.2019 судом долучено до матеріалів справи вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

12.09.2017 Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Постачальник за договором, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Вінницяоблтеплоенерго» (Споживач за договором, відповідач у справі) укладено договір постачання природного газу № 3103/1718-ТЕ-1(далі за текстом Договір).

За умовами пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2 Договору визначено що природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 4150 тис. куб. метрів, у тому числі по місяцях (тис.куб.метрів): жовтень 2017 року 500; листопад 2017 року 650; грудень 2017 року 950; січень 2018 року 800; лютий 2018 року 700; березень 2018 року 550.

В пункті 3.7 Договору сторони узгодили, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу Споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий місяць означає повне виконання постачальником своїх зобов`язань в частині постачання природного газу за цим договором у відповідному місяці (п. 3.10. Договору).

Згідно пунктів 5.1-5.4 Договору ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положенням. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін. Ціна за 1000 куб. метрів газу на дату укладення договору становить 4942,00 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5930,40 грн. Постачання природного газу споживачеві за ціною, визначеною в пункті 5.2. цього Договору, здійснюється за умови: - наявності у споживача відповідної ліцензії на виробництво теплової енергії (у випадках, передбачених законодавством); - виконання споживачем, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 191 Закону України «Про теплопостачання», обов`язку щодо відкриття рахунка із спеціальним режимом використання; - дотримання вимог пункту 12 Положення. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Порядок та умови проведення розрахунків за Договором сторони погодили в розділі 6 Договору, зокрема, умовами пункту 6.1. Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Згідно з п. 6.3 Договору оплата за природний газ здійснюється таким чином, зокрема, споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством у разі коли на споживача станом на 30 вересня 2015 року поширюється дія статті 191 Закону України «Про теплопостачання».

Розділом 8 Договору передбачена відповідальність сторін за цим Договором. Так, відповідно до п. 8.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 (пункт 8.2 Договору).

Пунктом 12.1 Договору визначено, що Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 р. до 31 березня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

11.01.2018 між сторонами підписано Додаткова угода №1 до договору постачання природного газу № 3103/1718-ТЕ-1 від 12.09.2017 з гідно умов якої, сторони погодили:

Викласти пункт 3.4 розділу 3 «Порядок та умови передачі природного газу» Договору в наступній редакції: «3.4. Постачальник застосовує процедуру подання номінацій та реномінацій відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Номінація надається в обсязі необхідному споживачу за цим договором за умови виконання споживачем вимог пункту 12 Положення. При цьому, Сторони домовилися, що при визначенні рівня розрахунків споживача за використаний природний газ суми нарахованих (оформлених) та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256, враховуються виключно за умови надання споживачем постачальнику оригіналу Акту звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги та житлові субсидії, між виробником теплової енергії та головним розпорядником коштів місцевого бюджету, станом на перше число місяця, що передує місяцю постачання природного газу.»;

Викласти абзац третій пункту 6.1 розділу 6 «Порядок та умови проведення розрахунків» Договору в наступній редакції: «Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.»

Викласти пункт 8.2 та пункт 8.3 розділу 8 «Відповідальність сторін» Договору в наступній редакції: « 8.2. У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256.» « 8.3. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього договору, підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256 не звільняє споживача від обов`язку сплатити на користь постачальника платежі відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості за цим Договором.»

Викласти підпункт 4) пункту 113 розділу 11 «Інші умови» Договору в наступній редакції:« 4) будь-які спільні протокольні рішення або надані споживачем будь-які документи щодо оформлених та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, протоколи нарад, дво- та багатосторонніх зустрічей, листування між сторонами: не можуть бути використані для внесення змін до цього договору; можуть бути застосовані до відносин за цим договором тільки після підписання сторонами окремого додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору.»

Решта умов цього договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами.

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання Сторонами і діє з 01 січня 2018 року.

01.04.2018 між сторонами підписано Додаткова угода №2 до договору постачання природного газу № 3103/1718-ТЕ-1 від 12.09.2017 з гідно умов якої, сторони погодили:

Додати пункт 2.1 розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» договору абзацом у наступній редакції: «Постачальник передає Споживачу в період з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 370 тис.куб.м., у тому числі по місяцях (тис.куб.м.): квітень 2018 року 250; травень 2018 року 120.

Викласти розділ 12 «Строк дії договору» договору у наступній редакції: « 12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 р. по 31 травня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.»

Решта умов цього договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами.

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання Сторонами і поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами станом на 31 березня 2018 року.

04.06.2018 між сторонами підписано Додаткова угода №3 до договору постачання природного газу № 3103/1718-ТЕ-1 від 12.09.2017 з гідно умов якої, сторони погодили:

Додати пункт 2.1 розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» договору абзацом у наступній редакції: «Постачальник передає Споживачу в період з 01 червня 2018 року по 31 липня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 160 тис.куб.м., у тому числі по місяцях (тис.куб.м.): червень 2018 року 80; липень 2018 року 80.

Викласти розділ 12 «Строк дії договору» договору у наступній редакції: « 12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 р. по 31 липня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.»

Решта умов цього договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами.

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання Сторонами і поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами станом на 31 травня 2018 року.

01.08.2018 між сторонами підписано Додаткова угода №4 до договору постачання природного газу № 3103/1718-ТЕ-1 від 12.09.2017 з гідно умов якої, сторони погодили:

Додати пункт 2.1 розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» договору абзацом у наступній редакції: «Постачальник передає Споживачу в період з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 80 тис.куб.м., у тому числі по місяцях (тис.куб.м.): серпень 2018 року 80.

Викласти розділ 12 «Строк дії договору» договору у наступній редакції: « 12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 р. по 31 серпня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.»

Решта умов цього договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами.

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання Сторонами і поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами станом на 31 травня 2018 року.

03.09.2018 між сторонами підписано Додаткова угода №5 до договору постачання природного газу № 3103/1718-ТЕ-1 від 12.09.2017 з гідно умов якої, сторони погодили:

Додати пункт 2.1 розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» договору абзацом у наступній редакції: «Постачальник передає Споживачу в період з 01 вересня 2018 року по 30 вересня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 100 тис.куб.м..

Викласти розділ 12 «Строк дії договору» договору у наступній редакції: « 12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 р. по 30 вересня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.»

Решта умов цього договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами.

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання Сторонами і поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами станом на 31 серпня 2018 року.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору постачання природного газу № 3103/1718-ТЕ-1 від 12.09.2017 та Додаткових угод до нього, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 23898592,78 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, від 30.11.2017, від 31.12.2017, від 31.01.2018, від 28.02.2018, від 31.03.2018, від 30.04.2018, від 31.05.2018, від 30.06.2018, від 31.07.2018, від 31.08.2018 та від 30.09.2018. (а.с. 48-59).

Зазначені вище акти приймання-передачі природного газу за жовтень 2017 року вересень 2018 року підписані представниками постачальника та споживача і скріплені печатками підприємств.

Звернувшись до суду з позовом у даній справі про стягнення з Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" про стягнення 130702,68 грн - пені, 36080,88 грн - 3% річних та 46949,64 грн - інфляційних втрат, позивач зазначив, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати отриманого природного газу не виконав, розрахунки за поставлений природний газ здійснив хоча і в повному обсязі, однак з порушенням встановлених Договором строків оплати. У зв`язку з цим, посилаючись на порушення відповідачем умов п. 6.1 Договору, на підставі ст., ст. 549, 625, 611, 612 ЦК України, ст., ст. 230-232 ГК України позивач нарахував відповідачу 213733,20 грн штрафних санкцій.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити у зв`язку з наступним.

Частинами 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічний припис містить статті 526 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зі змісту викладених вище приписів законодавства, а також аналізу Договору, вбачається, що обсяги поставленого позивачем газу та суми, що підлягали до сплати за кожен окремий місяць поставки природного газу встановлюється саме підписаними між сторонами актами приймання-передачі природного газу, які в розумінні статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні є первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складаються під час здійснення господарських операцій, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення.

Як встановлено Договором оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів.

З матеріалів справи встановлено, що вартість поставленого природного газу за Договором постачання природного газу № 3103/1718-ТЕ-1 від 12.09.2017 та Додаткових угод до нього була оплачена відповідачем: частково шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок позивача в порядку, встановленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, в межах строків оплати, визначених в Договорі; частково (інша частина вартості природного газу) - за рахунок коштів Державного бюджету, отриманих на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 Головним Управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької облдержадміністрації, КП «Вінницяоблтеплоенерго» та НАК «Нафтогаз України» складено та підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, які укладались у 2017 році, а саме:

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 4224 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 12.12.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 4225 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 12.12.2017.

На виконання зазначених спільних протокольних рішень, позивачу перераховано кошти за спожитий природний газ в загальній сумі 1991510,00 грн, що підтверджується наявними в справі доказами.

Отже розрахунки між сторонами Договору постачання природного газу від 12.09.2017 № 3103/1718-ТЕ-1 здійснювались двома способами: укладенням спільних протокольних рішень та коштами, які перераховувались відповідачем на користь позивача виключно з рахунку зі спеціальним режимом використання у відповідності до п. 6.3 Договору.

Відповідно до розділу 1 вищевказаних протокольних рішень, предметом Спільних протокольних рішень є організація проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Згідно пункту 2.5 розділу 2 протокольних рішень визначено порядок проведення взаєморозрахунків, а саме: Сторона 3 (КП «Вінницяоблтеплоенерго») перераховує Стороні останній (Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України») кошти за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 12.09.2017 № 3103/1718-ТЕ-1 із записом у графі «призначення платежу» «Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, за природний газ за 2017 рік, договір від 12.09.2017 № 3103/1718-ТЕ-1».

Розділом 3 протокольних рішень передбачено, що з метою реалізації цього Спільного протокольного рішення Сторони зобов`язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року № 493/688; перерахувати кошти наступній Стороні, а Сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього Спільного протокольного рішення; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим Спільним протокольним рішенням.

Сторони, що підписали це Спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови Уряду від 11.01.2005 № 20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України (розділ 4 Спільних протокольних рішень).

За умовами вищевказаних Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі Договору постачання природного газу від 12.09.2017 № 3103/1718-ТЕ-1.

Так, за змістом розділу 3 Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, сторони зобов`язалися перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням.

Таким чином, підписання сторонами Спільних протокольних рішень та виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата за природний газ за Договором № 3103/1718-ТЕ-1 підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень. Тим самим сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, надані відповідно до договору. Тобто, враховуючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі договору.

На виконання зазначених протокольних рішень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 та Договору постачання природного газу від 12.09.2017 № 3103/1718-ТЕ-1, відповідачем проведено розрахунки із позивачем за отриманий природний газ за рахунок наданих державою на погашення заборгованості коштів, що підтверджено наявною в матеріалах справи банківською випискою.

В подальшому, зазначений Порядок, затверджений постановою КМУ № 20 від 11.01.2005, втратив чинність 01.01.2018, та після цієї дати вартість пільг компенсувалася відповідачу згідно Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій за період з жовтня 2017 по вересень 2018, крім вище зазначених протокольних рішень, між сторонами проводились оплати відповідно до постанови КМУ від 04.03.02 № 256.

Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи банківської виписки всі розрахунки (крім спільних протокольних рішень та розрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.03.02 № 256) відповідача з позивачем проводились на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки".

Відповідно до абз. 2 п. 6.1. Договору сторони погодили що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Проте, Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, спільний наказ Міненерго та Мінфіну України від 03.08.2015 № 493/688, а з 01.01.2018 Постанова Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002, якими затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію та постанова Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладеного між ними договору, оскільки мають імперативно регулюючий характер.

Для застосування штрафних санкцій та відповідальності за прострочку виконання грошового зобов`язання необхідною умовою є факт невиконання або прострочки виконання зобов`язання.

Укладаючи спільні протокольні рішення та проводячи розрахунки за договором постачання природного газу від 12.09.2017 № 3103/1718-ТЕ-1 позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію та після 01.01.2018, вартість пільг компенсувалася відповідачу згідно Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002.

Постановою Кабінету міністрів України від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 №951 та від 21.02.2018 №114, запроваджено новий механізм фінансування субвенцій на надання пільг та житлових субсидій населенню.

Затверджений постановою КМУ від 04.03.2002 р. № 256 Порядок визначає, зокрема, відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання).

Відповідно до п.8.1 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 р. № 256, кошти на оплату пільг і субсидій за електричну енергію, природний газ, послуги з транспортування, розподілу та постачання природного газу, тепло-, водопостачання і водовідведення, отримані від головних розпорядників місцевих бюджетів згідно з пунктом 8 цього Порядку, використовуються суб`єктами господарювання, розрахунки з якими здійснюються за рахунок таких коштів, за цільовим призначенням з урахуванням вимог цього пункту.

Згідно з ч. 3 п. 8-1 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 р. № 256 суб`єктами господарювання, які мають ліцензію на розподіл природного газу, кошти, отримані згідно з абзацами другим, сьомим, дев`ятим та чотирнадцятим цього пункту, спрямовуються на оплату природного газу оптовим продавцям та власникам ресурсу природного газу (в тому числі ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України").

Відповідно до ч. 23 п. 8-1 Порядку усі учасники розрахунків, що проводяться згідно із цим пунктом, у графі "Призначення платежу" платіжних доручень додатково зазначають" постанова Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256" та вказують вид послуги (енергоносія), за який проводиться розрахунок.

Згідно з ч. 25 п. 8-1 Порядку казначейство не пізніше ніж протягом наступного операційного дня після надходження платіжних доручень учасників розрахунків, передбачених цим пунктом, здійснює їх виконання.

Отже, зі змісту вищезазначеної Постанови вбачається, що змінився порядок оплати, а саме пунктом 8.1. Постанови нормативно закріплено порядок використання коштів на оплату суб`єктами господарювання, зокрема, які здійснюють постачання природного газу, в разі отримання таких коштів від головних розпорядників місцевих бюджетів, укладення додаткових спільних протокольних рішень згідно зі змінами, внесеними в Постанову Кабінету Міністрів України уже не вимагається.

Відповідачем було здійснено розрахунки за поставлений природний газ у порядку, встановленому постановою Кабінету міністрів України від 11.01.2005 № 20 та постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256, за рахунок коштів Державного та місцевого бюджетів після їх надходження в установленому порядку. Відповідачем було додержано вимог наведених постанов Кабінету міністрів України щодо порядку проведення розрахунків, іншого позивачем не доведено.

Як було зазначено, пунктом 8.2 Договору встановлено, що у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1 Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Разом з тим, вказаними постановами КМУ визначено інший порядок розрахунків за поставлений природний газ.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

При цьому положення норм наведених постанов Кабінету міністрів України є обов`язковим для учасників розрахунків, виходячи з їх змісту. Відтак, строки та порядок здійснення розрахунків за поставлений природний газ визначаються саме нормами наведених постанов Кабінету міністрів України. Відтак, з огляду на те, що відповідачем було сплачено позивачу за поставлений природний газ з дотриманням порядку, визначеного постановою Кабінету міністрів України від 11.01.2005 № 20, постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256 та постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217, відповідачем не було порушено свої зобов`язання перед позивачем, що виключає можливість застосування до нього відповідальності у вигляді пені за прострочення виконання зобов`язання.

Відсутність порушення зобов`язання з оплати поставленого газу з боку відповідача також виключає можливість стягнення з нього інфляційних втрат та 3% річних, оскільки ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлює обов`язок боржника сплатити суму боргу з украхуванням індексу інфляції та 3% річних виключно у разі порушення боржником грошового зобов`язання перед кредитором. Відсутність порушення грошового зобов`язання унеможливлює застосування до нього положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на те, що відповідачем було сплачено за поставлений природний газ у відповідності з вимогами, встановленими постановами Кабінету міністрів України від 11.01.2005 № 20 та від 4 березня 2002 р. N 256, відсутнє порушення грошового зобов`язання з боку відповідача.

Правову позицію про відсутність підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із не підтвердженням позивачем наявності суми боргу, яка була б несвоєчасно сплачена покупцем (споживачем) природного газу за рахунок власних коштів, наведено у постановах ухвалених Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у справах № 918/181/18, № 918/910/15, № 902/514/18, № 907/864/17 та в постанові Верховного Суду у справі № 908/885/18.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на додержання відповідачем вимог законодавства щодо проведення розрахунків за поставлений природний газ.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231-233, 238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 04 листопада 2019 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул.Б.Хмельницького, 6, м. Київ 01601)

3 - відповідачу (вул. Вишнева, буд.24, м. Вінниця, 21037)