РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.11.2019Справа № 910/11774/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Постач»

про стягнення 99 579,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж» (надалі -«Немішаївський агротехнічний коледж») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Постач» (надалі - ТОВ «Роял Постач») про стягнення 99 579,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було оплачено вартість товару згідно договору про закупівлю товару за державні кошти №88 від 10.12.2018, а відповідачем належним чином зобов`язання по поставці товару не виконано, в зв`язку з чим позивач просить повернути на його користь вартість непоставленого товару у розмірі 99 579,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначити строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала направлена на адресу місцезнаходження ТОВ «Роял Постач» поштовим відправлення за №451, проте відправлення повернулось до суду із зазначенням причини повернення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Вказаний лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 11.09.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

10.12.2018 між Немішаївським агротехнічним коледжем (замовник) та ТОВ «Техойл ЛТД», правонаступником якого є ТОВ «Роял Постач», (учасник) був укладений договір про закупівлю товару за державні кошти №88 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого учасник зобов`язується у 2018 році замовникові поставити товари, зазначені в специфікації, а замовник - прийняти і оплатити такі товари: 09130000-9 - Нафта і дистиляти (Бензин А-92, дизельне паливо, газ).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування видів товару, що поставляються учасником за умови цього договору, одиниці їх виміру, їх вартість, строки та терміни їх надання визначені у специфікації, що є невід`ємною частиною останнього.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна цього договору становить: 173 880,00 грн. (сто сімдесят три тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ: 28 980,00 грн. (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору оплата товару замовником здійснюється шляхом безготівкових розрахунків у національній валюті України за реквізитами учасника визначеними у цьому договорі. У разі затримки бюджетного фінансування замовника як бюджетної державної установи замовник має право оплатити товар учасника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надходження коштів на поточний рахунок замовника.

Строк поставки товару: з дня укладення договору до 31 грудня 2018 року (п. 5.1 Договору).

Місце поставки товару: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, будинок 4 (п. 5.2 Договору).

Учасник поставляє замовнику товар відповідно до специфікації та заявок замовника (п. 5.3 Договору).

Відповідно до специфікації, яка є додатком №1 до Договору, учасник взяв на себе зобов`язання з поставки бензину А-92 у кількості 2 600,00 літрів, дизельного палива - 1 000,00 літрів та газу - 4 000,00 літрів на загальну суму 173 880,00 грн.

На виконання умов Договору, відповідач виставив позивачу рахунки-фактури №ЛТ-0000354 від 11.12.2018 на суму 107 460,00 грн. та №ЛТ-0000388 від 27.12.2018 на суму 66 420,00 грн., які були повністю оплачені Немішаївським агротехнічним коледжом, що підтверджується платіжними дорученнями №291 від 12.12.2018 та №341 від 27.12.2018.

Згідно видаткових накладних №ЛТТ-001045 від 11.12.2018 та №ЛТТ-001049 від 27.12.2018 ТОВ «Техойл ЛТД» передало позивачу бланки дозволу на отримання бензину А-92, дизельного палива та газу у зазначеній в специфікації кількості на загальну суму 173 880,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання з передачі товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 99 579,00 грн.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи (платіжні доручення №291 від 12.12.2018 та №341 від 27.12.2018) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача суму вартості товару у розмірі 173 880,00 грн. на підставі Договору.

В свою чергу, відповідачем передано позивачу бланки дозволу, що підтверджують право покупця на отримання палива, на суму 173 880,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №ЛТТ-001045 від 11.12.2018 та №ЛТТ-001049 від 27.12.2018.

Із змісту вказаних видаткових накладних вбачається, що право власності на пальне переходить в момент оплати або фактичного отримання на АЗС.

В той же час, позивач стверджує, що відповідач лише частково передав йому оплачений товар на суму 74 301,00 грн., а на АЗС відмовляли в передачі товару за пред`явленими бланками дозволу у зв`язку з відсутністю оплати за товар відповідачем.

Отже, право отримати паливо було реалізоване позивачем на суму 74 301,00 грн., що не заперечується відповідачем.

24.06.2019 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів за невиконання умов договору №142 від 24.06.2019, в якій Немішаївський агротехнічний коледж просив ТОВ «Техойл ЛТД» виконати зобов`язання за Договором у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Згідно частини 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 23.07.2014 у справі №910/12382/13.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту передачі оплаченого на підставі Договору товару на загальну суму 99 579,00 грн.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, із реалізацією покупцем його права на повернення передоплати за договором, правочин, що витікає з цього договору, припиняється та виникає нове грошове зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 25.05.2018 у справі №925/125/14.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, у відповідача виникло грошове зобов`язання по поверненню позивачу передоплати у розмірі 99 579,00 грн., а строк його виконання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 99 579,00 грн. згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Немішаївського агротехнічного коледжу про стягнення з ТОВ «Роял Постач» заборгованості у розмірі 99 579,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Постач» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 24; ідентифікаційний код 41850141) на користь Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж» (07854, Київська обл., Бородянський р-н, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, будинок 4; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 33295412) заборгованість у розмірі 99 579 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий