УХВАЛА

01 листопада 2019 року м.Харків Справа № 913/577/19

Провадження №15/913/577/19

Суддя Смола С.В., розглянувши матеріали

за позовом керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області (вул.Д.Менделєєва, буд.65, м.Лисичанськ Луганської області, 92700) в інтересах держави в особі

позивача Державної служби України з безпеки на транспорті (пр.Перемоги, буд.14, м.Київ, 01135)

до Товариства з додатковою відповідальністю «Лисичанський желатиновий завод» (м.Лисичанськ Луганської області, 93109)

про стягнення 31 536 грн 31 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області 21.10.2019 звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Лисичанський желатиновий завод» (далі ТДВ «Лисичанський желатиновий завод») про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортним засобом у сумі 31 536 грн 31 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Житомирській області 13.03.2019 здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки DAF модель FT XF 105,410 реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу марки Krone SD реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на які зареєстровано за ТДВ «Лисичанський желатиновий завод».

За результатами вказаного контролю складений акт №0020354 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксовано порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». До вказаного акту проведений розрахунок від 13.03.2019 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 1 061,1 євро, що еквівалентно 31 536 грн 31 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2019 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.

Ухвалою господарського суду від 22.10.2019 позовну заяву керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області залишено без руху, оскільки прокурором у позовній заяві не було обґрунтовано наявність у Державної служби України з безпеки на транспорті права на звернення до суду з заявленим позовом. Надано прокурору строк на усунення недоліків протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №519 ухвала суду від 22.10.2019 отримана Лисичанською місцевою прокуратурою 24.10.2019.

28.10.2019 в межах встановленого судом строку на усунення недоліків керівник Лисичанської місцевої прокуратури звернувся до суду з заявою від 28.10.2019 №31-1242 вих.19 про усунення недоліків в позовній заяві, в якій з посиланням на приписи Конституції, Цивільного кодексу України, Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Положення про Державну службу з безпеки на транспорті обґрунтував наявність у Державної служби України з безпеки на транспорті права на звернення до суду з заявленим позовом.

Відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали позовної заяви у сукупності із заявою про усунення недоліків, господарський суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам ст.ст.162-164 ГПК України); підстав для їх повернення чи відмови у відкритті провадження не встановлено.

Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 06.06.2018 (справа №820/1203/17), спір про стягнення плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування в дохід Державного бюджету України підлягає розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу сторін), оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів.

Відповідачем у справі є юридична особа - ТДВ «Лисичанський желатиновий завод», з огляду на що в силу положень ст.27 ГПК України спір має розглядатися господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

В силу положень ч.4 ст.236 ГПК України вказані висновки враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.

Згідно з ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції України).

Положення п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, який набрав чинності з 15.07.2015, визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої, абзацу 1 частини третьої та абзацу 1 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Таким чином, прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

Аналіз положень ч.ч.3-4 ст.53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва керівником Лисичанської місцевої прокуратури інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті з наведеними позовними вимогами, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 зі змінами та доповненнями (далі Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки, серед іншого, є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до пп.пп.2, 15, 27 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених завдань здійснює, зокрема державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

На думку господарського суду з наведених положень законодавства випливає, що Укртрансбезпека могла самостійно звернутися до суду з заявленими позовними вимогами.

Крім того, Лисичанська місцева прокуратура звернулась до Укртрансбезпеки з листом, у якому просила повідомити чи подавалась нею позовна заява про стягнення з ТДВ «Лисичанський желатиновий завод» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 1 061,1 євро, яка за офіційним курсом, встановленим Національним банком України, складає 31 536 грн 31 коп. Також просила повідомити чи планується Укртрансбезпекою вжиття заходів щодо стягнення вказаних коштів з ТДВ «Лисичанський желатиновий завод» у судовому порядку.

Листом №051395 Укртрансбезпека повідомила Лисичанську місцеву прокуратуру про те, що ані Конституцією, ані законами України Укртрансбезпеку не наділено правом на звернення до суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів. Положення про Укртрансбезпеку не містить норми щодо можливості стягнення вказаних коштів у судовому порядку. Також просила звернутися до суду для забезпечення захисту інтересів держави.

Суд відзначає, що не зважаючи на наявність у Укртрансбезпеки повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом, вона протягом тривалого часу не вжила заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Суд зауважує, що сам факт незвернення Укртрансбезпеки з позовом до суду про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 1 061,1 євро, яка за офіційним курсом, встановленим Національним банком України, складає 31 536 грн 31 коп. свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження відносно вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 15.10.2019 (справа №903/129/18), які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.

Вимога щодо попереднього повідомлення Укртрансбезпеки про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави з заявленим позовом виконана заявником, що підтверджується листом від 16.10.2019 №31-1010 вих.19.

За таких обставин господарський суд погоджується з твердженням заявника, що позивачем не вжито заходів, спрямованих на стягнення заявлених коштів, та наявність у даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Статтею 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 1 ст.247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч.5 ст.12 ГПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку позивачем до стягнення заявлено суму 31 536 грн 31 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100 грн 00 коп.), тобто дана справа є малозначною.

Відповідно до ч.1 ст.250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.5 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У прохальній частині позовної заяви заявник просив викликати у судове засідання представників сторін та повідомити Лисичанську місцеву прокуратуру про день і час слухання справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням заявника та представників сторін з огляду на клопотання заявника.

Керуючись ст.ст.12, 53, 174, 176, 232 - 234, 247, 250, 252 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Підтвердити підстави представництва керівником Лисичанської місцевої інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті з заявленими позовними вимогами.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

3. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням заявника та сторін.

4. Розгляд справи по суті призначити на 25 листопада 2019 року о 14 год. 30 хв.

5. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м.Харків, проспект Науки, 5, в залі судових засідань №108.

6. Явку заявника позову та представників сторін визнати необов`язковою.

7. Довести до відома відповідача, що у відповідності до ч.1 ст.251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У випадку подання відзиву відповідачу слід подати до суду докази його надіслання (надання) заявнику позову та позивачу з усіма додатками.

8. Звернути увагу відповідача, що він повинен подати суду докази разом з поданням відзиву (ч.3 ст.80 ГПК України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (відповідно до ст.178 ГПК України).

9. Встановити заявнику позову та позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. У випадку подання заявником позову та позивачем відповіді на відзив подати суду докази її надіслання (надання) іншим учасникам справи.

10. Встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. У випадку подання відповідачем заперечень подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

11. Звернути увагу заявника позову та сторін на порядок подання відповіді на відзив та заперечень, встановлений ст.ст.166, 167 ГПК України.

12. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

13. Звернути увагу учасників судового процесу, що відповідно до п.5.27 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; підпис такої особи засвідчується відбитком печатки підприємства, установи, організації (за наявності); засвідчуватись має кожна сторінка документу.

14. Звернути увагу учасників справи на процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.46 ГПК України, зокрема в частині строків подання до суду заяв про збільшення/зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстави позову та доказів направлення копій таких заяв та доданих до них документів іншим учасникам справи, а також щодо наслідків неподання таких доказів суду (ч.ч.2, 3, 5 ст.46 ГПК України).

15. Звернути увагу учасників справи на порядок подання доказів, встановлений у ст.80 ГПК України, та наслідки неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи. У випадку неможливості учасником справи самостійно надати докази - він вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строки, встановлені у ч.ч.2, 3 ст.80 ГПК України (ч.1 ст.81 ГПК України).

16. Звернути увагу учасників справи, що при визначенні строків отримання ними процесуальних документів від суду та від інших учасників справи, з метою недопущення зловживанням процесуальними правами, судом враховуються Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.11.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя С. Смола