РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2112/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (м. Харків)
до Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (м. Харків)
про стягнення 4792170,52 грн,
за участю представників:

позивача - адв. Коноплі О.М. (довіреність від 08.10.2018);

відповідача - адв. Корнієнко О.В. (ордер серії ПТ №117945 від 04.02.2019);

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго (позивач) подало Господарському суду Харківської області позовну заяву, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства Міськелектротранссервіс (відповідач) 419299,50 грн - КРЕ, 349416,25 грн реактивна енергія, 69883,25 грн ПДВ на реактивну енергію, 3473192,75 грн пеня, 291531,73 грн 3% річних, 608146,54 грн інфляційні втрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №37 від 19.03.2012 щодо проведення розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №922/2112/19 та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 31.07.2019 об 11:30 год.

29.07.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що причиною несвоєчасної сплати ним заборгованості за електричну енергію є неперерахування з місцевого бюджету коштів на погашення вартості електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №37 від 19.03.2012 в повному обсязі, причини несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов`язання не залежать від нього. Також відповідач у відзиві просить зменшити розмір пені за період грудень 2018 р. травень 2019 р. у загальному розмірі 3473192,75 грн на 90%, тобто до 347319,28 грн, який прийнято судом до розгляду.

30.07.2019 позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 5572406,28 грн заборгованості, з яких: 1199535,26 грн КРЕ (з яких 999612,72 грн перетікання реактивної енергії, 199922,54 грн ПДВ), 3473192,75 грн пеня, 291531,73 грн 3% річних, 608146,54 грн інфляційні втрати.

В підготовчому засіданні 31.07.2019 представником позивача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду заяви про збільшення позовних вимог, яке судом задоволено, проте керуючись ч. 8 ст. 80 ГПК України, суд не прийняв до розгляду докази, додані до заяви, оскільки вони надані з порушенням встановленого судом строку та без заяви про його продовження. Крім того, за усним клопотанням представника відповідача судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 11.09.2019 об 11:30 год.

07.08.2019 позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив про відсутність підстав для зменшення пені на 90% та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

27.08.2019 відповідач надав відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якому просить зменшити розмір пені за період грудень 2018 р. травень 2019 р. у загальному розмірі 3473192,75 грн на 90%, тобто до 347319,28 грн, посилаючись на можливість створення тяжких наслідків для пасажирських перевезень у межах всього міста Харкова, вплинувши на їх безпеку.

Заявою від 11.09.2019 позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у сумі 11704,00 грн, обґрунтовуючи їх стягнення поданням до суду заяви про збільшення позовних вимог та додаткову сплату судового збору в зазначеному розмірі.

Відповідачем 11.09.2019 подані додаткові пояснення до відзиву на заяву про збільшення позовних вимог, в якому зазначає про те, що станом на 11.09.2019 заборгованість за перетікання реактивної енергії (КРЕ) за січень 2019 р. травень 2019 р. відповідачем сплачено у повному обсязі, що підтверджується копіями наданих платіжних доручень, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України є підставою для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог. При цьому, відповідач зауважує, що його заборгованість перед позивачем за перетікання реактивної енергії (КРЕ) складає 417786,44 грн за період вересень 2018 р. листопад 2018 р. В іншій частині позовних вимог відповідач підтримує раніше викладені пояснення та заперечення, клопотання про зменшення пені на 90% з підстав викладених раніше.

В підготовчому засіданні 11.09.2019 судом, керуючись п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України відхилено заяву позивача про збільшення позовних вимог та про залишення без розгляду доказів, доданих до цієї заяви; відхилено заяву позивача про стягнення судових витрат з відповідача; залишено без розгляду відзив відповідача на заяву про збільшення позовних вимог, оскільки зазначена заява була відхилена. Судом також залишено без розгляду додаткові пояснення до відзиву на заяву про збільшення позовних вимог, оскільки зазначена заява була відхилена.

В підготовчому засіданні 11.09.2019 судом задоволено клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання для надання додаткових пояснень у справі, постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.09.2019 об 11:30, про що повідомлено сторін.

19.09.2019 відповідачем надано пояснення з питання щодо різниці в розмірі боргу по реактивній енергії за період вересень грудень 2018 р., в яких він навів свої доводи стосовно розрахунку боргу за перетікання реактивної енергії (КРЕ) на підставі наданого розрахунку, рахунків на оплату, актів приймання-передачі. Відповідач стверджує, що станом на 19.09.2019 його заборгованість перед позивачем за перетікання реактивної енергії (КРЕ) складає 417786,44 грн за період вересень листопад 2018 р., і проти позовних вимог про їх стягнення відповідач не заперечує. У задоволенні позовних вимог в розмірі 1513,06 грн за грудень 2018 року відповідач просить відмовити, оскільки ця заборгованість відповідачем погашена. В іншій частині позовних вимог відповідач підтримує раніше викладені пояснення та заперечення, клопотання про зменшення пені на 90% з підстав викладених раніше.

25.09.2019 позивач надав письмові пояснення, в яких зауважив про те, що внаслідок здійснених оплат відповідачем, його заборгованість за перетікання реактивної енергії (КРЕ) за грудень 2018 року в розмірі 1513,06 грн повністю погашена, в зв`язку з чим розмір його заборгованості за період з 01.09.2018 по 30.11.2018 складає 417786,44 грн, яка визнана відповідачем. Крім того, позивач вважає правомірним нарахування відповідачу пені у розмірі 3473192,75 грн, 291531,73 грн 3% річних, 608 146,54 грн інфляційні втрати. Підстав для зменшення нарахування відповідачу пені на 90% позивач не вбачає.

В підготовчому засіданні 25.09.2019 суд, керуючись п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України, постановив протокольну ухвалу, якою не прийняв до розгляду письмові пояснення позивача, оскільки останній змінив в них розмір позовних вимог та не надав доказів відправки їх відповідачу. Крім того, суд не прийняв до розгляду письмові пояснення відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2019 об 11:00 год, про що повідомлено сторін.

21.10.2019 відповідач подав до суду клопотання, в якому просив провадження в частині позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за перетікання реактивної енергії за грудень 2018 року в розмірі 1513,06 грн закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В судовому засіданні 21.10.2019 відповідач підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити. На підставі ч. 2. ст. 216 ГПК України судом постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 24.10.2019 о 12:00 год.

Після перерви 24.10.2019 було продовжено судове засідання та ухвалено рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

19.03.2012 між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) укладено договір про постачання електричної енергії №37 (надалі - договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовується при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є невід`ємними частинами.

Договір є пролонгованим на 2019 рік відповідно до умов пункту 9.4 договору.

Згідно з п. 2.2.2 договору постачальник електричної енергії зобов`язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням умов розділу 6 договору, відповідно до додатку №1 "Договірні величини електроспоживання".

Відповідно до п. 2.3 договору споживач зобов`язався щомісяця у встановлений договором строк надавати постачальнику звіт про обсяги спожитої електричної енергії розрахунковий період за встановленою формою (додаток №9 до договору "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії").

Згідно з п. 2.3.3 договору споживач зобов`язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку №2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 3.1 договору постачальник має право одержувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором.

Пунктом 7.5 договору визначено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатку №2 "Порядок розрахунків" (у відповідності до додатку №3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовують при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію") оформлюється звіт про обсяг спожитої електричної енергії у формі додатку №9 до договору "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії" до цього договору. Також оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію; акт результатів розмірів електричної потужності.

За умовами абз. 2 п. 5 додатку №2 "Порядок розрахунків" до договору за результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток №20 "Акт про використану електричну енергію", який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди б/н від 02.06.2015 до договору для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами "Харківенергозбуту" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 25 операційних днів з дня отримання.

Згідно з абз. 5 п. 5 додатку №2 "Порядок розрахунків" до договору в разі неявки споживача для отримання рахунків постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином за період березень 2018 року, жовтень грудень 2018 року, поставив відповідачу електричну енергію у відповідності до умов договору, що підтверджується звітами про обсяги спожитої електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс" за вказаний період, які складені споживачем та підписані уповноваженими представниками сторін.

За результатами розрахункового періоду (з урахуванням оплат) та на підставі звітів, АТ Харківобленерго надані КП Міськелектротранссервіс рахунки №0037 за використану електричну енергію за період березень 2018 р., жовтень - грудень 2018 року.

У відповідності до п. 1 додаткової угоди від 02.06.2015 строк оплати настав через 25 операційних днів з дня їх отримання, а саме:

- рахунок за березень 2018 року отриманий уповноваженим представником відповідача (на підставі наказу №73 від 02.01.2018) Гаврюшиним Ю.П. 04.04.2018, що підтверджується підписом у книзі реєстрації видачі документації споживачам за березень 2018 року - строк оплати настав 15.05.2018;

- рахунок за жовтень 2018 року отриманий уповноваженим представником відповідача (на підставі наказу №23 від 02.01.2018) Скрипкіною Т.І. 05.11.2018, що підтверджується підписом у книзі реєстрації видачі документації споживачам за жовтень 2018 року - строк оплати настав 11.12.2018;

- рахунок за листопад 2018 року отриманий уповноваженим представником відповідача Скрипкіною Т.І. 05.12.2018, що підтверджується підписом у книзі реєстрації видачі документації споживачам за листопад 2018 року - строк оплати настав 17.01.2019;

- рахунок за грудень 2018 року отриманий уповноваженим представником відповідача (на підставі наказу №32 від 8.01.2019) Гаврюшиним Ю.П. 09.01.2019, що підтверджується підписом у книзі реєстрації видачі документації споживачам за грудень 2018 року - строк оплати настав 14.02.2019.

В той же час відповідач свої зобов`язання щодо оплати боргу за спожиту електричну енергію виконав несвоєчасно та не в повному обсязі.

Як стверджує позивач у позовній заяві, заборгованість з компенсації перетікання реактивної електроенергії за період вересень 2018 р. - грудень 2018 р. складає 419299,50 грн, де 349416,25 грн - тарифна складова та 69883,25 грн - ПДВ 20%.

Приймаючи до уваги, що відповідач надав суду докази сплати заборгованості за перетікання реактивної енергії за грудень 2018 року у сумі 1513,06 грн після відкриття провадження у справі, а позивач підтвердив зазначений факт у судовому засіданні та зазначив у клопотанні від 25.09.2019, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо стягнення суми заборгованості за перетікання реактивної енергії за період з 01.09.2018 по 30.11.2018 в сумі 417786,44 грн суд зазначає, що зазначена заборгованість підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем у судовому засіданні та у клопотанні від 21.10.2019.

З огляду на вищенаведене, позивачем доведено факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання за договором з оплати електроенергії за вересень листопад 2018 року в сумі 417786,44 грн.

Частиною 2 статті 193 ГК України передбачено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6 додатку №2 "Порядок розрахунків" до договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування від суми боргу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання основного грошового зобов`язання за договором з оплати електроенергії за вересень грудень 2018 року позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 3473192,75 грн, 3% річних у сумі 291531,73 грн та інфляційні втрати у сумі 608146,54 грн.

Відповідно до п. 5 додатку №2 "Порядок розрахунків" до договору рахунки вважаються отримані відповідачем з дня їх відправлення та відповідно до умов п. 1 Додаткової угоди б/н від 02.06.2015 до договору мають бути оплаченими протягом 25 операційних днів з дня їх отримання, однак відповідач у зазначений строк рахунки не оплатив.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання за договором з оплати електроенергії за вересень грудень 2018 року, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% у сумі 291531,73 грн та інфляційних втрат у сумі 608146,54 грн обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 3473192,75 грн пені суд зазначає наступне.

Відповідач звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру пені на 90%, в обґрунтування якого зазначає, що підставами для зменшення розміру пені є наступні обставини: відсутність вини відповідача в несвоєчасній оплаті заборгованості за електроенергію, оскільки причиною несвоєчасної оплати є затримки в перерахуванні коштів із місцевого бюджету, виключно з якого фінансується відповідач; неприбутковість підприємства, навіть збитковість; незавдання збитків іншим учасникам господарських відносин; соціальна значимість підприємства відповідача; забезпечення електропостачання всього міського електротранспорту міста Харкова та надання можливості найбіднішим верствам населення нашого міста користуватись транспортними послугами. Окрім того, відповідач зазначив, що стягнення штрафних санкцій може створити тяжкі наслідки для пасажирських перевезень у межах всього міста Харкова, що вплине на їх безпеку, так як трамвайні колії та контактний провід трамваїв та тролейбусів потребують постійного ремонту, а подекуди знаходяться в аварійному стані та потребують заміни.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені на 90% відповідачем надано податкову декларацію з податку на прибуток за перше півріччя 2019 року, з якої вбачається, що відповідач у звітний період поніс збитки у сумі 10529478,00 грн.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Як встановлено судом, відповідач фінансується виключно з місцевого бюджету. Договірні відносини за договором про постачання електричної енергії №37 від 19.03.2012 існують між сторонами з 2012 року та мають довготривалий характер, оскільки договір пролонгований на 2019 рік. Таким чином, за весь час дії договору відповідач не міг не знати про визначені умовами підписаного відповідачем договору строки виконання зобов`язань щодо оплати рахунків.

Враховуючи доводи відповідача щодо несвоєчасного перерахування йому з місцевого бюджету коштів на погашення вартості електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №37 від 19.03.2012, збитки підприємства, що відображені у поданій податковій декларації за перше півріччя 2019 року, можливість створення тяжких наслідків для пасажирських перевезень у межах всього міста Харкова, вплинувши на їх безпеку, а також доводи позивача про те, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання, приймаючи до уваги баланс інтересів сторін, значний розмір пені у порівнянні з сумою заборгованості відповідача перед позивачем, суд дійшов висновку про правомірність зменшення розміру пені на 50%.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у сумі 1736596,38 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за КРЕ в сумі 417786,44 грн, пені в сумі 3473192,75 грн, інфляційних в сумі 608146,54 грн, 3% річних в сумі 291531,73 грн.

За таких обставин, суд вважає решту позовних вимог обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню частково - заборгованості за КРЕ в сумі 417786,44 грн, пені в сумі 1736596,38 грн, інфляційних в сумі 608146,54 грн, 3% річних в сумі 291531,73 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 193, 233 Господарського кодексу України, ст. 525, 526, 530, 551, 610 - 612, 625, 629, 714 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 46, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з КП "Міськелектротранссервіс" заборгованості за перетікання реактивної енергії за грудень 2018 року в сумі 1513,06 грн.

В решті позову відмовити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (61001, м. Харків, вул. Актюбінська, 24. Код ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149. Код ) заборгованість за КРЕ в сумі 417786,44 грн, пеню в сумі 1736596,38 грн, інфляційні в сумі 608146,54 грн, 3% річних в сумі 291531,73 грн і судовий збір у сумі 45833,89 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "04" листопада 2019 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua/.