РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.10.2019 м. Київ Справа № 910/4676/19

За позовом: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР";

до відповідача-1: міністерства оборони України;

до відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 ;

за участю: генеральної прокуратури України;

про: стягнення 10.025.535,00 грн.

Суддя Балац С.В.
Секретар судового засідання Радецька Ю.О.
Представники:
прокурор у справі: Голуб Є.В.;

позивача: Жидкий А.М.;

відповідача-1: Остапенко С.П.;

відповідача-2: не з`явився.

С У Т Ь С П О Р У :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до міністерства оборони України про стягнення 10.025.535,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2018 внаслідок надзвичайної ситуації, а саме вибухів боєприпасів на території 6-го арсеналу міністерства оборони України поблизу смт. Дружба в Ічнянському районі Чернігівської області виникла пожежа на комплексі будівель елеватора, який належить позивачу за адресою: м. Ічня, вулиця Бунівка, 166 А, внаслідок чого позивачу завдано матеріальну шкоду в сумі 10.025.535,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 16.04.2019 (суддя Гулевець О.В.) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4676/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 23.05.2019 № 05-23/1218 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/4676/19 у зв`язку з відсутністю допуску до державної таємниці у судді Гулевець О.В. в результаті якого вказану справу передано на розгляд судді Балац С.В.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням відсутності доведення вини відповідача у вчиненні злочину за фактом пожежі та розміру заподіяних збитків.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про призначення у справі комплексної судової експертизи.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про: відсутність вироку суду в якому встановлений факт диверсії не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності, оскільки диверсія це злочин проти національної безпеки; факт пожежі є загальновідомим та зафіксований поданими до суду доказами; позивач не отримував відшкодування від жодної установи чи організації; відповідачем подані до суду документи, які свідчать про штучне засекречування матеріалів даної справи.

Ухвалою господарського суду від 27.05.2019 справу № 910/4676/19 прийнято до провадження судді Балац С.В. та вирішено, що дана справа має бути розглянута в порядку (за правилами) загального позовного провадження та підлягає призначенню до розгляду в підготовчому (закритому) засіданні. Підготовче засідання призначене на 26.06.2019.

До господарського суду надійшла заява прокурора про вступ у справу.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав про

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких, зокрема, вказав про те, що відсутність вироку суду про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності може негативно вплинути на встановлення обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

В підготовчому засіданні 26.06.2019 оголошено перерву до 17.07.2019.

До господарського суду надійшла заява позивача про залучення до участі у справі військової частини НОМЕР_1 в якості співвідповідача.

В підготовчому засіданні 17.07.2019 суд на місці, зокрема, ухвалив:

- залучити до участі у справі військову частину НОМЕР_1 в якості співвідповідача (відповідача-2);

- відкласти підготовче засідання на 14.08.2019.

До господарського суду надійшли відзив та заперечення відповідача-2 в яких викладені підстави для відмови у задоволенні позову, які є аналогічними з позицією відповідача-1.

В підготовчому засіданні 14.08.2019 оголошено перерву до 09.09.2019.

В підготовчому засіданні 09.09.2019 суд на місці ухвалив:

- відмовити у задоволенні клопотання відповідача-1 про призначення експертизи приймаючи до уваги тягар доведення та заперечення позивача проти задоволення такого клопотання;

- закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.09.2019.

До господарського суду надійшло клопотання позивача про поновлення пропущеного строку для подання доказу (акту виконання робіт з розмінування місцевості від 15.10.2018 № 02-15.10/2) та долучення такого доказу до матеріалів справи.

До господарського суду надійшло клопотання позивача про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні.

В судовому засіданні суд на місці ухвалив:

- відхилити клопотання позивача про повернення справи до розгляду в підготовчому засіданні, оскільки таке клопотання не ґрунтується на нормах Господарського процесуального кодексу України;

- визнати поважними причини неподання позивачем доказу (акту виконання робіт з розмінування місцевості від 15.10.2018 № 02-15.10/2) та поновити строк для подання такого доказу;

- оголосити перерву до 16.10.2019.

В закритому судовому засіданні 16.10.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи прокурора, позивача, відповідача-1 та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує, що 09.10.2018 внаслідок надзвичайної ситуації, а саме вибухів боєприпасів на території 6-го арсеналу міністерства оборони України поблизу смт. Дружба в Ічнянському районі Чернігівської області виникла пожежа на комплексі будівель елеватора, який належить позивачу за адресою: м. Ічня, вулиця Бунівка, 166 А.

В результаті вказаної події за твердженнями позивача повністю знищено:

- зерносушарку Brice-Baker SCN-16/72 (1 шт.), 2014 року випуску в складі трьох суміжних камер у вигляді вертикальних шахт: камера гарячого теплоносія, камера сушильна, камера відпрацьованого теплоносія, криші зерносушарки;

- конвеєр ТСЦ-400/28м (1 шт.) 2014 року випуску;

- конвеєр ТСЦ-400Н/13,5мБ,<10, (1шт.) 2014 року випуску;

- оперативну ємкість для зерна місткістю 120 т.;

- 200 т. кукурудзи урожаю 2018, яка була завантажена до сушильної камери та оперативної ємкості зерна.

Вказані обставини позивач обґрунтовує: актом про пожежу від 12.10.2018, актом про надзвичайну подію (пожежу) від 12.10.2018, актом про пошкодження майна від 23.10.2018 та експертним висновком Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 12.10.2018 серії ЧН № 049374.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини, позивачем заявлена до стягнення сума збитків в розмірі 10.025.535,00 грн. на підставі ст.ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписами пункту 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювана збитків;

- причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Водночас, частиною 5 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Так, за фактом пожежі 09.10.2018, яка спричинила вибухи боєприпасів на території відповідача-2, управлінням служби безпеки України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні від 09.10.2018 № 0000021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 113 Кримінального кодексу України (диверсія) та статтею 425 Кримінального кодексу України (недбале ставлення до військової служби). Також у вказаному кримінальному провадженні підлягає встановленню розмір майнової шкоди, яка заподіяна фізичним та юридичним особам внаслідок вчинення злочину, а також причини виникнення пожежі.

Приписами частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При цьому, станом на момент вирішення спору по суті, матеріали справи не містять документів щодо кримінального провадження від 09.10.2018 № 0000021, в розумінні приписів частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких можливо встановити як винних осіб, так і розмір майнової шкоди, яка заподіяна фізичним та юридичним особам внаслідок вчинення злочину.

Вказані обставини свідчать про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами складових частин збитків, наявність яких могла б бути підставою для їх стягнення з відповідачів, а саме:

- наявність вини відповідачів за фактом пожежі 09.10.2018, яка спричинила вибухи боєприпасів на території відповідача-2;

- вартості втраченого, пошкодженого або знищеного майна;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками.

Також суд вказує, що відповідачем-1, з метою встановлення суми збитків, заявлених позивачем до стягнення подане до суду клопотання про призначення у даній справі комплексної експертизи.

Однак, позивач заперечив проти задоволення судом вказаного клопотання у зв`язку з чим, судом було відмовлено в його задоволенні в підготовчому засіданні 09.09.2019 з огляду на тягар доказування, що свідчить про те, що позивач свідомо відмовився від проведення комплексної експертизи з метою встановлення дійсного розміру збитків, заявлених останнім до стягнення.

Крім того, в поданих позивачем до суду документах в обґрунтування заявлених вимог (акт про пожежу від 12.10.2018, акт про надзвичайну подію (пожежу) від 12.10.2018, акт про пошкодження майна від 23.10.2018) вказані лише ймовірні причини пожежі та орієнтовний розмір збитків, а також не подано жодного первинного документу, який підтверджує кількість кукурудзи врожаю 2018 як до пожежі так і після неї.

Судом також не приймається до уваги поданий позивачем експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 12.10.2018 серії ЧН № 049374, оскільки позивачем не доведено як вини відповідачів так і розміру завданих збитків, тобто ті обставини, які мають бути встановлені у кримінальному провадженні від 09.10.2018 № 0000021, та в подальшому у вироку суду.

Решта доводів та заперечень сторін даного спору судом до уваги не приймається, враховуючи встановлені вище судом підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04 листопада 2019 року

Суддя С.В. Балац