ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2019 р. Справа№ 910/2109/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Хрипуна О.О.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03 червня 2019 року (повний текст складено 03.06.2019 р.)

у справі № 910/2109/19 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 8827,11 грн., -

в с т а н о в и в :

1.ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

1.1.1. ТОВ "Ричел" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергетична компанія "Енергоатом" про стягнення 8827,11 грн., з яких 8117,77 грн. пені та 709,34 грн. 3 % річних (а.с. 6-11).

1.1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не своєчасно виконував свої грошові зобов`язання за договором № 53-123-01-18-04080 від 29.01.2018, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього 8117,77 грн. пені та 709,34 грн. 3 % річних.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції;

1.2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03 червня 2019 року у справі №910/2109/19 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь ТОВ "Ричел" 640,22 грн. 3% річних та 139,33 грн. судового збору. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 8117,77 грн. та 3% річних у розмірі 69,12 грн. - відмовлено (а.с. 154-160).

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги;

1.3.1. ТОВ "Ричел" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 03 червня 2019 року у справі №910/2109/19. В апеляційній скарзі викладено прохання: скасувати Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 р. в частині відмови у стягненні з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь ТОВ "РИЧЕЛ" пеню у розмірі 8 117,77 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині, де стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РИЧЕЛ" пеню у розмірі 8 117,77 грн. та судові витрати.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. Розподіл справи

2.1.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2019 року, апеляційна скарга ТОВ"Ричел" у судовій справі № 910/2109/19 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.1.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/2109/19 за апеляційною скаргою ТОВ "Ричел" на рішення Господарського суду міста Києва від 03 червня 2019 року у справі № 910/2109/19 вирішено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу;

2.2.1 У апеляційній скарзі позивач зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені. Позивач посилається на те, що оскільки договір укладено у порядку, визначеному законодавством про державні закупівлі, позивач не міг додати до нього умови про застосування до покупця відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Тому, оскільки договором не визначено розміру відповідальності за порушення грошового зобов`язання, позивач вважає, що до відповідача може бути застосована відповідальність у вигляді пені, у визначеному Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

2.3.1 Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про помилковість нарахування пені, з огляду на відсутність закону, який би визначав її розмір та те, що сторонами такий розмір не узгоджено.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи;

3.1.1. 29.01.2018 між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" (покупець) та ТОВ "Ричел" (постачальник) укладено договір на постачання товару № 53-123-01-18-04080, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти та сплатити товар - код CPV31710000-6 по ДК 021:2015- електронне обладнання, у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 12-17).

3.1.2. Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору загальна вартість товару складає: разом - 497800, 00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20 % - 99560, 00 грн., всього з ПДВ - 597360, 00 грн. За даним договором оплата відбувається на протязі 45 днів після постачання товару, згідно специфікації № 1 (додаток до договору № 1), та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 договору.

3.1.3. Пунктом 3.1, 3.2 договору передбачено, що постачання здійснюється: з 01.02.2018 по 04.05.2018 транспортом постачальника, з обов`язковою присутністю представника постачальника, на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство" відповідно до Правил Інкотермс-2010.

3.1.4. Згідно п. 3.3 договору, датою постачання є дата отримання товару на складі покупця з відміткою в накладній про прийняття товару.

3.1.5. Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою. Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1. цього договору та закінчується 31.12.2019 (п.п. 12.1 та 12.2. договору).

3.1.6. Листом № 29/05 від 29.05.2018 позивачем надано відповідь на претензію відповідача, в якій позивач просив переглянути нарахований позивачем розмір пені та здійснити його перерахунок з урахуванням наявної заборгованості у відповідача з оплати поставленого товару, та провести взаємозаліків зустрічних вимог по оплаті пені з урахуванням заборгованості по оплаті пені у розмірі 3547, 77 грн. (а.с. 41-43).

3.1.7. 15.11.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1, в якій просив сплатити пеню та 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань (а.с. 44-46).

3.1.8. 04.12.2018 відповідач надав відповідь на претензію № 32/20436, в якій повідомив про безпідставність нарахування пені, оскільки, це не передбачено договором та вказав на порушення ЦК України при здійсненні розрахунку (а.с. 47-48).

3.1.9. До матеріалів справи долучено видаткові накладні на підтвердження обставин щодо поставки товару, підписані та скріплені печатками сторін: № 274 від 07.05.2018 на суму 58120,56 грн, № 309 від 22.05.2018 на суму 19380,00 грн, № 316 від 24.05.2018 на суму 969,60 грн, № 346 від 30.05.2018 на суму 4355,40 грн, № 353 від 04.06.2018 на суму 452,40 грн, № 216 від 11.04.2018 на суму 111940,56 грн, № 167 від 20.03.2018 на суму 121740,84 грн, № 219 від 13.04.2018 на суму 61559,89 грн, № 275 від 07.05.2018 на суму 4173,66 грн, № 310 від 22.05.2018 на суму 9341,04 грн, № 347 від 30.05.2018 на суму 1999,20 грн, № 360 від 06.06.2018 на суму 1200,48 грн, № 215 від 11.04.2018 на суму 34589,24 грн, № 273 від 07.05.2018 на суму 292,60 грн, № 308 від 24.05.2018 на суму 4811,88 грн, № 345 від 30.05.2018 на суму 1282,56 грн, № 359 від 06.06.2018 на суму 3081,60 грн, № 225 від 17.04.2018 на суму 372,00 грн, № 276 від 07.05.2018 на суму 2384,33 грн, № 311 від 22.05.2018 на суму 18458,40 грн, № 317 від 24.05.2018 на суму 309,60 грн, № 220 від 13.04.2018 на суму 3116,52 грн, № 312 від 22.05.2018 на суму 132600,00 грн, № 410 від 02.07.2018 на суму 827,64 грн. Загальна вартість товару, що була поставлена згідно вищезазначених видаткових накладних складає 597360,00 грн. (а.с. 50-85)

3.1.10. На підтвердження оплати відповідач отриманого товару, позивач долучив картки рахунку 361, відповідно до яких відповідачем було сплачено позивачу 597360,00 грн.

3.1.11. Отже отриманий згідно вищезазначених видаткових накладних товар оплачений у повному обсязі.

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин;

3.2.1. Між сторонами справи виникли правовідносини щодо поставки.

3.2.2. Сторонами не заперечуються на спростовуються обставини, що зазначений у видаткових накладних товар був поставлений позивачем і в подальшому оплачений відповідачем у повному обсязі проте з порушенням визначеного договором строку.

3.2.3. Згідно ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

3.2.4. Враховуючи положення ч. 2 ст. 269 ГПК України, те, що позивачем подано апеляційну скаргу, в якій викладено незгоду з оскаржуваним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, межами перегляду справи судом апеляційної інстанції є вимоги щодо стягнення пені.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

3.3.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені з огляду на те, що укладеним сторонами договором не передбачено можливості притягнення відповідача до відповідальності за порушення грошового зобов`язання у вигляді стягнення пені. При цьому ні договором ні актами цивільного законодавства не визначено розмір пені, який має стягуватись на невиконання грошового зобов`язання за договором поставки, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено лише обмеження розміру пені.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду:

3.4.1. Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем умов договору в частині здійснення своєчасних розрахунків за поставлений товар, проте умовами укладеного сторонами договору не передбачено відповідальності за вчинене порушення грошового зобов`язання у вигляді пені.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

4.1.1. Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено наявності підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді пені, з огляду на що колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги про стягнення пені є такими, що задоволенню не підлягають.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

4.2.1. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

4.2.2. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

4.2.3. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - матеріали справи не містять.

4.2.4. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться

4.2.5. Враховуючи положення зазначених правових норм з урахуванням відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

4.2.6. Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

4.2.7. Виконання зобов`язання може забезпечуватися в т.ч. неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

4.2.8. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України).

4.2.9. Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.2.10. Згідно частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

4.2.11. Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

4.2.12. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

5.1.1. Колегія суддів зазначає про помилковість тверджень скаржника щодо можливості застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати пені, оскільки укладеним сторонами договором можливості застосування такої відповідальності не передбачено.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 546 та ч. 1 ст. 547 ЦК України, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлені у задоволенні вимог про стягнення пені за порушення грошового зобов`язання оскільки сторонами не укладався відповідний письмовий правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання відповідачем у вигляді неустойки у формі пені, чинним законодавством України також не встановлено нарахування пені у спірних правовідносинах.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

6.1.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення пені є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, рішення суду в оскаржуваній частині прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

6.1.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03 червня 2019 року у справі №910/2109/19 залишити без змін.

6.1.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на рішення Господарського суду міста Києва від 03 червня 2019 року у справі №910/2109/19 залишити без задоволення.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на рішення Господарського суду міста Києва від 03 червня 2019 року у справі №910/2109/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського міста Києва від 03 червня 2019 року у справі №910/2109/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ричел".

4. Справу №910/2109/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 28.10.2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

О.О. Хрипун