РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2019Справа № 910/11869/19
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА" (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЮРКІВСЬКА, будинок 28, офіс 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 37037544)
до проДержавного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) стягнення 4 856,00 грн.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (далі-Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі- Відповідач) про стягнення 4 856,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вартість Продукції, поставленої Позивачем Відповідачу, сплачена останнім з порушенням строків, передбачених умовами Договору поставки № 53-129-01-17-00956 від 17.02.2017 року, у зв`язку з чим Позивач просить стягнути 3% річних у сумі 4 856,00 грн., нарахованих за період з 10.03.2017 року по 28.03.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.09.2019 року направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 09.09.2019 року уповноваженим особам Сторін ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" є 01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/11869/19 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ", зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2017 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Автокомплект» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (Постачальник) укладений Договір поставки № 53-129-01-17-00956, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити бензини автомобільні (Продукція) виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ», ВАТ «НАФТАН», «ORLEN Lietuva» для потреб ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК`Енергоатом», а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Згідно з п. 1.2. Договору поставки № 53-129-01-17-00956 найменування, одиниці виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікаціях. які є невід`ємною частиною Договору.

За умовами п.п. 3.1., 3.2. Договору поставки № 53-129-01-17-00956 сума Договору складає 3 302 060,40 грн., у тому числі ПДВ 20% - 550 343,40 грн.. Ціна за кожну одиницю Продукції встановлена в національній валюті України і зазначена в специфікаціях.

У п.п. 4.1., 4.2. Договору поставки № 53-129-01-17-00956 сторонами погоджено, що Покупець сплачує вартість Продукції за ціною, зазначеною в Специфікаціях, в національній валюті України шляхом банківського переказу на поточний рахунок Постачальника. Оплата поставленої Продукції за Специфікаціями здійснюється Покупцем за кожну партію, що поставляється, протягом 10 робочих днів від дати підписання акту приймання-передачі поставленої Продукції.

Оплата Покупцем частини вартості поставленої партії Продукції, розмір якої відповідає сумі податку на додану вартість, здійснюється виключно після надання Постачальником податкової накладної (розрахунку коригування), оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку. (п. 4.3. Договору поставки № 53-129-01-17-00956).

Пунктом 5.4. Договору поставки № 53-129-01-17-00956 передбачено, що датою поставки вважається дата видаткової накладної на Продукцію, що підтверджує надходження Продукції на склад Вантажоодержувача.

Належне виконання Постачальником свого зобов`язання щодо поставки Продукції підтверджується підписанням Сторонами акту приймання-передачі Продукції (п. 5.11. Договору поставки)

Згідно з п. 10.1 Договору поставки № 53-129-01-17-00956 він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.06.2017 року, а в частині оплати за поставлену Продукцію, до повного розрахунку. Стосовно виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, передбачених Договором, Договір діє до закінчення терміну дії гарантії на Продукцію.

Між Позивачем та Відповідачем підписані Специфікації, що є Додатками № 1 та № 2 до Договору № 53-129-01-17-00956 від 17.02.2017 року, а саме:

- № 1, в якій сторони узгодили найменування ТМЦ - Бензин автомобільний А-92 Євро5-Е(5), кількість - 60,010 т, за ціна - 22 000,00 грн. за тонну, вартість - 1 320 220,00грн.; Бензин автомобільний А-95 Євро5-Е(5), кількість - 61,664 т, ціна - 23 000,00 грн. за тонну, вартість - 1 418 272,00 грн. Загальна сума поставки 3 286 190,40 грн., у тому числі ПДВ 20% - 547 689,40 грн., строк поставки - до 31.01.2017 року.

- № 2, в якій сторони узгодили найменування ТМЦ - Бензин автомобільний А-95 Євро5-Е(5), кількість - 0,575 т, ціна - 23 000,00 грн. за тонну, вартість - 13225,00 грн. Загальна сума поставки 15 870,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 2 645,00 грн., строк поставки - до 31.01.2017 року

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки № 53-129-01-17-00956 Позивач на підставі видаткових накладних № ОБ-ТД03892 від 17.02.2017 року на суму 665 270,40 грн., № ОБ-ТД031893 від 17.02.2017 року на суму 684 231,60 грн., № ОБ-ТД031902 від 17.02.2017 року на суму 651 457,20 грн., № ОБ_ТД031907 від 17.02.2017 року на суму 642 628,80 грн., та № ОБ-ТД031970 від 21.02.2017 року на суму 638 035,20 грн., копії яких наявні в матеріалах справи, поставив Відповідачу Продукцію загальною вартістю 3 281 623,20 грн.

22.02.2017 року між Позивачем та Відповідачем підписані та скріплені печатками підприємств Акти приймання-передачі ТМЦ № 3798 на суму 2 627 718,00 грн. (Специфікація № 1), № 3799 на суму 15 870,00 грн. (Специфікація № 2) та № 3800 на суму 638 035,20 грн. (Специфікація № 1), з яких вбачається, що Позивачем на підставі видаткових накладних здійснено поставку ТМЦ у кількості та якості, обумовлених Сторонами, для ВП «Хмельницька АЕС». Копії Актів наявні в матеріалах справи.

В рахунок оплати вартості Продукції Відповідачем перераховано Позивачу 24.03.2017 року - 15 870,00 грн. та 638 035,20 грн., 29.03.2017 року - 2 627 718,00 грн., що підтверджується копіями виписок з банківського рахунку Позивача, що додані до матеріалів справи.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач, посилаючись на порушення Відповідачем строків оплати вартості поставленої Продукції, визначених п. 4.2. Договору поставки № 53-129-01-17-00956, Позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 3% річних у розмірі 4 856,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СОКАР Україна» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Суд зазначає, що внаслідок укладення Договору поставки № 53-129-01-17-00956 від 17.02.2017 року між сторонами виникли правовідносини поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки № 53-129-01-17-00956 від 17.02.2017 року Позивачем поставлено Відповідачу на підставі Видаткових накладних автомобільні бензини загальною вартістю 3 281 623.20 грн.

На підтвердження факту поставки Продукції 22.02.2017 року сторонами підписані та скріплені печатками підприємств Акти приймання-передачі ТМЦ № 3798 на суму 2 627 718,00 грн. (Специфікація № 1), № 3799 на суму 15 870,00 грн. (Специфікація № 2) та № 3800 на суму 638 035,20 грн. (Специфікація № 1).

Згідно з п. 4.2. Договору поставки № 53-129-01-17-00956 оплата поставленої Продукції за Специфікаціями здійснюється Покупцем за кожну партію, що поставляється, протягом 10 робочих днів від дати підписання акту приймання-передачі поставленої Продукції.

Разом з тим, при укладенні Договору поставки № 53-129-01-17-00956 (п. 4.3.) сторони погодили, що оплата Покупцем частини вартості поставленої партії Продукції, розмір якої відповідає сумі податку на додану вартість, здійснюється виключно після надання Постачальником податкової накладної (розрахунку коригування), оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку. (п. 4.3.).

Враховуючи, що вартість партій Продукції, поставленої Позивачем Відповідачу, менше суми податку на додану вартість за п. 3.1. Договору, Суд зазначає, що у даному випадку застосовується порядок оплати вартості Продукції, встановлений п. 4.2. Договору поставки № 53-129-01-17-00956.

Отже, зважаючи на дату підписання сторонами Актів приймання-передачі ТМЦ - 22.02.2017 року, враховуючи умови п. 4.1. Договору поставки № 53-129-01-17-00956, Відповідач був зобов`язаний здійснити Позивачу оплату вартості Продукції у строк по 08.03.2017 року. Разом з тим, оскільки останній день строку виконання Відповідачем зобов`язання припадає на вихідний день (Міжнародний жіночій день) з врахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, Суд зазначає, що останнім днем строку виконання зобов`язання Відповідачем є 09.03.2017 року.

Водочас, Судом встановлено, що Відповідачем перераховано Позивачу 15 870,00 грн. та 638 035,20 грн. - 24.03.2017 року, 2 627 718,00 грн.-29.03.2017 року, тобто з простроченням виконання зобов`язання. При цьому, Судом враховано, що при здійсненні оплат у призначенні платежу міститься посилання на Договір та акти приймання-передачі.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на порушення строків оплати вартості Продукції за Договором поставки № 53-129-01-17-00956 Позивачем заявлено вимоги про стягнення з Відповідача на його користь 3% річних у розмірі 4 856,00 грн., нарахованих за період з 10.03.2017 року по 28.03.2017 року від суми простроченого платежу окремо за кожним Актом.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Враховуючи, що відповідачем порушені умови п. 4.1. Договору № 53-129-01-17-00956, остаточне виконання зобов`язання здійснено Відповідачем лише 29.03.2017 року, наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, Суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за отриману Продукцію, нарахованих за період з 10.03.2017 року по 28.03.2017 року окремо за кожним актом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОКАР Україна» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 4 856,00 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОКАР Україна» (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЮРКІВСЬКА, будинок 28, офіс 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 37037544) 3% річних у розмірі 4 856,00 грн. (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість грн.. 00 коп.) та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 01 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин