ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. Справа№ 925/39/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тарасенко К.В.

Яковлєва М.Л.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 21.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.07.2019 (повний текст складено 22.07.2019)

у справі №925/39/14 (суддя Боровика С.С.)

за скаргою №49/1-33 від 11.01.2019 Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. у зведеному виконавчому провадженні за АСВП №56485039

у справі за позовом прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Черкаській області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір`я"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Білозірська сільська рада Черкаського району, Городищенська районна державна адміністрація Черкаської області,

про стягнення 600069,34 грн штрафу та повернення самовільно зайнятих земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.07.2019 у справі №925/39/14 у задоволенні скарги №49/1-33 від 11.01.2019 Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А., суд виходив з того, що начальник Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. діяв в межах своїх повноважень, ним не було порушено вимог Закону України "Про виконавче провадження" при проведенні перевірки зведеного виконавчого провадження №56485039 та скасуванні постанов про відкриття виконавчих проваджень №56426140 та №56426327, тому відсутні підстави для визнання його дій незаконними та скасування постанови від 27.12.2018; вимога про зобов`язання Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вжити заходів до відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказів Господарського суду Черкаської області у справі №925/39/14 від 04.12.2017 є похідною, тому задоволенню не підлягає.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, заступник прокурора Черкаської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу №49/1-33 від 11.01.2019 Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення скарги, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються вимоги, аналогічні тим, які викладено у скарзі на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. При цьому апелянт стверджує, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам прокуратури щодо пред`явлення прокурором виконавчих документів до виконання в межах строку, який визначено господарським судом Черкаської області. Висновок щодо законності пред`явлення виконавчих документів до виконання у межах строків, які були визначені судом, а також відкриття виконавчих проваджень за ними викладено в постанові Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 у справі №925/39/14, тобто є преюдиційно встановленими в силу вимог ч.4 ст.75 ГПК України. Також скаржник стверджує, що поза увагою суду залишились доводи прокурора щодо переривання строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.07.2019 у справі №925/39/14. Розгляд апеляційної скарги призначено на 19.09.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір`я" просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування ухвали суду є безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судове засідання апеляційної інстанції представники стягувача, органу виконання судових рішень, третіх осіб не з`явились.

Оскільки явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників учасників справи про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників стягувача, органу виконання судових рішень, третіх осіб.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу №49/1-33 від 11.01.2019 Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А.

В судовому засіданні представник боржника заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Господарським судом Черкаської області 22.05.2017 частково задоволено позов керівника прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Черкаській області (Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області) до товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір`я", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Білозірська сільська рада Черкаського району, Городищенська районна державна адміністрація Черкаської області, про стягнення 600069,34 грн. штрафу та повернення самовільно зайнятих земельних ділянок.

Після повернення справи із суду касаційної інстанції, господарським судом Черкаської області видано накази про примусове виконання рішення від 04.12.2017, в яких суд визначив строк пред`явлення наказів до виконання - 04.12.2020.

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури 18.01.2018 звернувся до Черкаського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із заявами про відкриття виконавчих проваджень за наказами господарського суду Черкаської області у справі №925/39/14, тобто в межах визначеного в наказі судом першої інстанції строку.

Державним виконавцем Черкаського ВДВС 18.01.2018 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №55572445, №55575042 з примусового виконання наказів Господарського суду Черкаської області №925/39/14 від 04.12.2017 про стягнення з ТОВ "Приват-Агро-Білозір`я" до загального фонду Державного бюджету України шкоди нарахованої за самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в сумі 600069,34 грн., з яких: 259736 грн. 05 коп. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орлівецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту загальною площею 204,67 га та 340333 грн. 29 коп. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Білогірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту загальною площею 268,18 га.

Постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №925/39/14 від 18.04.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04.07.2018, частково задоволено скарги ТОВ "Приват-Агро-Білозір`я" та визнано протиправними дії державного виконавця Черкаського ВДВС Нечипоренка Ю.І. щодо винесення постанов від 18.01.2018 про відкриття виконавчих проваджень №55575042 та №55572445; зобов`язано скасувати постанови державного виконавця Черкаського ВДВС Нечипоренка Ю.І. від 18.01.2018 про відкриття виконавчих проваджень №55575042 та №55572445; зобов`язано державного виконавця Черкаського ВДВС Нечипоренка Ю.І. повернути Черкаській місцевій прокуратурі накази господарського суду Черкаської області від 04.12.2017 на підставі пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з тим, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду у справі №925/39/14 від 18.04.2018 державним виконавцем Черкаського ВДВС 05.05.2018 виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання.

Черкаською місцевою прокуратурою після отримання повідомлень про відмову у відкритті виконавчого провадження та наказів господарського суду Черкаської області, 17.05.2018 направлено їх на виконання до Соборного ВДВС у відповідності до вимог постанови Київського апеляційного господарського суду у справі №925/39/14 від 18.04.2018.

Державним виконавцем Соборного ВДВС 17.05.2018 відкрито виконавче провадження №56426327 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/39/14 від 04.12.2017 про стягнення з ТОВ "Приват-Агро-Білозіря" до загального фонду Державного бюджету України шкоди нарахованої за самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в сумі 600069,34 грн., з яких: 259736 грн. 05 коп. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орлівецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту загальною площею 204,67 га.

18.05.2018 державним виконавцем Соборного ВДВС відкрито виконавче провадження №56426140 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/39/14 від 04.12.2017 про стягнення з ТОВ "Приват-Агро-Білозіря" до загального фонду Державного бюджету України шкоди нарахованої за самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в сумі 600069, 34 грн. з яких: 340 333 грн. 29 коп. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту загальною площею 268,18 га.

24.05.2018 постановою державного виконавця Соборного ВДВС об`єднано виконавчі провадження №56426140 та №56426327 у зведене виконавче провадження №56485039.

У подальшому, ухвалою Господарського суду Черкаської області у справі №925/39/14 від 26.11.2018 виправлено строк пред`явлення наказу до виконання з 04.12.2020 на 05.10.2017.

Начальником Соборного ВДВС 27.12.2018, з власної ініціативи, з урахуванням ухвали Господарського суду Черкаської області від 26.11.2018 проведено перевірку зведеного виконавчого провадження №56485039.

За результатами проведеної перевірки зведеного виконавчого провадження №56485039 начальником Соборного ВДВС винесено постанову про перевірку виконавчого провадження, якою постанови про відкриття виконавчих проваджень за наказами Господарського суду Черкаської області у справі №925/39/14 від 04.12.2017 скасовано.

Абзацом 2 частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

28.12.2018 постановою державного виконавця Соборного ВДВС поновлено вчинення виконавчих дій та відповідно до постанови від 28.12.2018 скасовано постанови про відкриття виконавчих проваджень та заходи примусового виконання у виконавчих провадженнях №№56426140 та 56426327.

Згідно повідомлень державного виконавця Соборного ВДВС від 28.12.2018 виконавчі документи повернуто стягувачу без прийняття до виконання.

На думку скаржника, начальник Соборного ВДВС в порушення вимог статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" без зазначення правових норм, яким суперечать постанови про відкриття виконавчих проваджень за наказами Господарського суду Черкаської області від 04.12.2017 у справі №925/39/14, прийнято рішення про їх скасування у зв`язку з чим керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 звернувся до суду зі скаргою на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. у зведеному виконавчому провадженні за АСВП №56485039, в якій просив:

- визнати неправомірними дії начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Овсюк О.А. по скасуванню постанови про відкриття виконавчих проваджень та заходи примусового виконання у виконавчих провадженнях: №56426140 та №56426327;

- визнати неправомірною постанову начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Овсюк О.А. від 27.12.2018 про перевірку виконавчого провадження;

- зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вжити заходів до відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказів Господарського суду Черкаської області у справі №925/39/14 від 04.12.2017.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права (ч.1 ст.341 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Колегія суддів вважає, що скаржником було дотримано процесуальний строк для подання скарги.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині 1 статті 12 Закону України № 1404-VIII, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частини 1, 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження").

Як встановлено вище, на підставі заяви Черкаської місцевої прокуратури від 15.11.2017, після повернення справи із суду касаційної інстанції, Господарським судом Черкаської області 04.12.2017 видано накази, при цьому суд визначив строк пред`явлення наказів до виконання - 04.12.2020, прокурором пред`явлено їх до виконання 18.01.2018.

Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом (стаття 117 ГПК у редакції, чинній на час видачі наказу). Аналогічно це питання врегульовано статтею 328 ГПК у чинній редакції.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області у справі №925/39/14 від 26.11.2018 виправлено строк пред`явлення наказу до виконання з 04.12.2020 на 05.10.2017.

Натомість, колегія суддів звертає увагу на те, що під час звернення прокурора до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження негайно після отримання наказів, вказані накази, з визначеним судом строком пред`явлення наказів до виконання - 04.12.2020, були чинними, а тому прокурором пред`явлено відповідні накази в межах встановленого строку для пред`явлення виконавчих документів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до п.1 ч.4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що строк пред`явлення виконання наказів Господарського суду Черкаської області було перервано під час відкриття виконавчих проваджень Черкаським ВДВС.

Також, колегією суддів встановлено, що начальником Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А., при прийнятті рішення про скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень за наказами Господарського суду Черкаської області від 04.12.2017 у справі №925/39/14, не зазначено правових норм, яким суперечать вищевказані постанови, що є порушенням положень Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що державним виконавцем Соборного ВДВС без наявності достатніх на те правових підстав повернуто стягувачу без прийняття до виконання накази Господарського суду Черкаської області від 04.12.2017 у справі №925/39/14, про що складено відповідне повідомлення.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2, викладених у скарзі на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. у зведеному виконавчому провадженні за АСВП №56485039, в якій скаржник просив визнати неправомірними дії начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Овсюк О.А. по скасуванню постанови про відкриття виконавчих проваджень та заходи примусового виконання у виконавчих провадженнях: №56426140 та №56426327; визнати неправомірною постанову начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Овсюк О.А. від 27.12.2018 про перевірку виконавчого провадження; зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вжити заходів до відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказів Господарського суду Черкаської області у справі №925/39/14 від 04.12.2017.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у судовому рішенні місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні скарги керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. у зведеному виконавчому провадженні за АСВП №56485039, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга заступника прокурора Черкаської області підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Черкаської області від 22.07.2019 у справі №925/39/14 - скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про задоволення скарги.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на Соборний відділ ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у відповідності до вимог ст. 344 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281 - 283, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.07.2019 у справі №925/39/14 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким задовольнити скаргу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 на дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. у зведеному виконавчому провадженні за АСВП №56485039.

Визнати неправомірними дії начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. по скасуванню постанови про відкриття виконавчих проваджень та заходи примусового виконання у виконавчих провадженнях №№56426140 та 56426327.

Скасувати постанову начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. від 27.12.2018 про перевірку виконавчого провадження.

Зобов`язати Соборний відділ ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вжити заходи до відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказів Господарського суду Черкаської області у справі №925/39/14 від 04.12.2017.

Стягнути з Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на користь Прокуратури Черкаської області 1921 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ з зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

повний текст постанови складено та підписано 01.11.2019

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді К.В. Тарасенко

М.Л. Яковлєв