УХВАЛА

м. Київ

06.11.2019Справа № 910/10570/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс

«Арктика»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлогістика»

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне підприємство «Дніпровський краєвид 07»

про стягнення 113 061, 30 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Тоцька А.О. за ордером серії КВ № 744815 від 07.11.2018;

Капалкіна О.С. за довіреністю б/н від 01.10.2019;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 113 061, 30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено Договір № 25/12/14-1, на виконання умов якого позивач надав відповідачу в оренду майно. Відповідач обов`язки за договором належним чином не виконав, орендну плату за період з 01.07.2016 по 31.07.2016 не сплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. 13.03.2017 року позивач уклав з Приватним підприємством "Дніпровський краєвид 07" Договір, відповідно до умов якого відступив останньому право вимоги до відповідача. Оскільки предметом Договору відступлення права вимоги є виключно заборгованість зі сплати орендної плати, позивач вирішив звернутись до суду для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.08.2019 у справі № 910/10570/19 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

20.08.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2019 відкрито провадження у справі № 910/10570/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позов, відповідно до змісту якого відповідач просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Крім того, 11.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі та заяву про застосування строків позовної давності.

13.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлогістика» про розгляд справи № 910/10570/19 за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення, на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне підприємство «Дніпровський краєвид 07», судове засідання призначено на 09.10.2019 року.

09.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи подано заяву про заміну сторони правонаступником, відповідно до змісту якої третя особа просить суд замінити позивача у справі № 910/10570/19 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» на його правонаступника - Приватне підприємство «Дніпровський краєвид 07».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2019 судове засідання відкладено на 22.10.2019 року.

21.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані заперечення щодо поданого третьою особою клопотання про заміну позивача у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 06.11.2019 року.

06.11.2019 року на електронну пошту господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату та продовження строку проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів.

У судовому засіданні 06.11.2019 року судом було розглянуто заяву третьої особи про заміну правонаступником та вирішено відмовити в її задоволенні, враховуючи наступне.

Положеннями статті 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Особа, звертаючись до суду із заявою про заміну позивача (стягувача) з примусового виконання наказу господарського суду у справі на його правонаступника у зв`язку з переходом до останнього права вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги повинна довести належними та допустимими доказами, за яким саме правочином до неї перейшли права вимоги відносно боржника і який обсяг цих прав.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 516 Цивільного кодексу України).

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Разом з тим, суд зазначає, що виходячи із суті процесуального правонаступництва та положень статті 52 Господарського процесуального кодексу України, інститут процесуального правонаступництва застосовується в тому випадку, якщо після звернення особи з відповідним позовом до суду та відкриття провадження у справі, така особа вибуває зі спірних правовідносин, в тому числі, у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги.

Проте, в даному випадку, укладення Договору про відступлення права вимоги, на який третя особа посилається як на підставу для здійснення процесуального правонаступництва, відбулось 13.03.2017 року, більш ніж за 2 роки до моменту звернення позивача до суду з даним позовом.

При цьому, у позовній заяві позивач звертає увагу на те, що предметом відступлення на користь третьої особи права вимоги до відповідача була виключно визначена таким договором заборгованість по сплаті орендної плати, в той час як право на отримання будь-яких інших нарахувань, в т.ч. 3% річних та інфляційних втрат, залишилося за позивачем.

З урахуванням зазначеного, суд залишає подану третьою особою заяву про заміну сторони у справі її правонаступником без задоволення.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи та враховуючи зміст відзиву на позов, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати розгорнутий та обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, а відповідача, у свою чергу, зобов`язати розгорнутий та обґрунтований контррозрахунок заявлених позовних вимог.

Водночас, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12.08.2019 у справі № 914/1979/18, згідно з якою з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Частиною 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 3 Господарського процесуального кодексу України якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує "процесуальну" справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubov and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Так, ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальні провадження.

Бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (Niderost-Huber v. Switzerland (Нідерьост-Хубер проти Швейцарії), § 30).

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 183, і Surmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, за результатами проведеного судового засідання, з метою забезпечення всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, суд вважає за необхідне оголосити у судовому засіданні перерву з урахуванням розумних строків, з повідомленням учасників справи про дату, час і місце проведення наступного судового засідання.

Керуючись статтями 52, 216, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства «Дніпровський Краєвид 07» про заміну позивача у справі № 910/10570/19 його правонаступником.

2. Оголосити у судовому засіданні перерву до 04.12.19 р. о 16:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44-в, корпус Б, зал № 8.

3. Зобов`язати позивача у строк до 18.11.2019 року подати розгорнутий та обґрунтований розрахунок заявлених позовних вимог.

4. Зобов`язати відповідача у строк до 27.11.2019 року подати розгорнутий та обґрунтований контррозрахунок заявлених позовних вимог.

5. Продовжити позивачу строк для подання відповіді на відзив до 18.11.2019 року.

6. Продовжити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 28.11.2019 року.

7. Викликати у судове засідання представників учасників справи, яким необхідно при собі мати документи, що підтверджують їх повноваження відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України.

8. Явку представників учасників справи у судове засідання визнати обов`язковою.

9. Зобов`язати позивача надати суду у судовому засіданні оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду).

10. Усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду до початку судового засідання, призначеного на 04.12.2019 року, через відділ діловодства господарського суду міста Києва з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 Господарського процесуального кодексу України.

11. Звернути увагу учасників справи на положення статей 74, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

12. Попередити позивача про те, що у разі, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, позов може бути залишений без розгляду відповідно до пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

13. Попередити учасників справи, що відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

14. Звернути увагу учасників справи на те, що копії письмових доказів, які подаються повинні бути оформлені у відповідності до вимог частини 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003).

15. Попередити учасників справи, що при невиконанні процесуальних обов`язків, зокрема ухиленні від вчинення дій, покладених судом на сторону, до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України.

16. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку її функціонування.

17. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині відмови у задоволенні заяви про заміну сторони її правонаступником до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

18. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://ki.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.11.2019 року.

Суддя В.С. Ломака