СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. справа №922/1824/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Істоміна О.А., Пушай В.І.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача Самойленко Н.П. (довіреність №3826 від 12.12.2018р.);
від відповідача Толкач Л.М. (довіреність №44 від 29.10.2019р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (номер провадження 2765 Х) Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, смт. Нова Водолага Харківської області
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 02.08.2019р. (повний текст підписано 02.08.2019р.) у м. Харкові
у справі №922/1824/19 (суддя Лавренюк Т.А.)
за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Харків
до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, смт. Нова Водолага Харківської області
про стягнення 100962,63грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», м. Київ в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Харків (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, смт. Нова Водолага Харківської області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 100962,63грн. заборгованості щодо розрахунків за надані послуги зв`язку пільговій категорії населення та не перерахування в повному обсязі грошових коштів в рахунок компенсації витрат Позивача за надані послуги зв`язку громадянам смт. Нова Водолага та Нововодолазького районну Харківської області на пільгових умовах за період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.06.2019р. вирішено здійснювати розгляд справи №922/1824/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2019р. (повний текст підписано 02.08.2019р.) у справі №922/1824/19 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» були задоволені в повному обсязі.

4. Означене рішення суду було обґрунтоване встановленням матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем обов`язку з відшкодування витрат, пов`язаних з наданням Позивачем послуг зв`язку на пільгових умовах відповідним категоріям громадян, які мешкають на території смт. Нова Водолага та Нововодолазького районну Харківської області у 2018р., встановленого імперативними приписами Закону України «Про телекомунікації» та Постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету» №256 від 04.03.2002р. та «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», №295 від 11.04.2012р.

Окрім того, місцевий суд зазначив, що законодавством передбачений обов`язок держави відшкодовувати відповідні витрати та відсутність чіткого розмежування компетенції щодо відшкодування таких витрат між відповідними органами не повинна негативно відображатись на особах, право яких на отримання відшкодування гарантовано державою. Суд зауважив, що до компетенції Відповідача належить забезпечення реалізації на території Нововодолазького району державної політики у сфері соціального захисту населення, і саме Відповідач, відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно із чинним законодавством мають право на соціальні пільги, незалежно від наявності чи відсутності відповідного договору.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районного державної адміністрації (Скаржник), не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою (номер провадження 2765 Х) до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2019р. у справі №922/1824/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- посилання місцевого суду на той факт, що відшкодування витрат, понесених Позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, повинно здійснювати Управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації за рахунок державного бюджету є хибним та не відповідає діючому законодавству, оскільки відповідно до положень Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256, не лише структурні підрозділи районних державних адміністрації, але й об`єднаних територіальних громад, несуть обов`язок відшкодування витрат, з питань соціального захисту населення, а також на отримання субвенцій з державного бюджету. Відтак, об`єднані територіальні громади є також розпорядниками коштів бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, тому такі суб`єкти також мають відповідні фінансові зобов`язання перед операторами, провайдерами телекомунікацій.

- залишено місцевим судом поза увагою, що 28.03.2018р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №17 про відшкодування витрат, пов`язаних з надання пільг на телекомунікаційні послуги на 2018р., умовами якого було обумовлено та визначено суму відшкодування за телекомунікаційні послуги в розмірі 32180,48грн., в межах бюджетних призначень, що були затверджені на 2018р., відтак Позивач повністю погодився з умовами договору, обумовленою сумою та порядком її сплати. Також судом не прийнято до уваги акт звіряння розрахунків, складений між Позивачем та Відповідачем станом на 01.01.2019р., з якого вбачається факт відсутності заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних з наданням Позивачем послуг зв`язку на пільгових умовах відповідним категоріям громадян.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», в межах визначеного апеляційним судом строку, наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, зазначаючи:

- Скаржником безпідставно здійснюється посилання на норми Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256, положення яких передбачає обов`язок територіальних громад нарівні з структурними підрозділами районних державних адміністрацій відшкодовувати витрати на соціальний захист населення, оскільки належним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів, є Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117, приписи якого не відносять об`єднані територіальні громади до числа органів, які беруть участь в процесі відшкодування пільг;

- посилання Відповідача на акт звіряння розрахунків станом на 01.01.2019р., як на відсутність заборгованості перед Позивачем, стосується виконання сторонами договору №17 від 28.03.2018р., правовідносини щодо відшкодування витрат за яким стосувалися пільгових категорії громадян, що проживають на території усіх інших населених пунктах Нововодолазького району (окрім Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади);

- участь держави у формуванні доходів місцевого самоврядування, фінансова підтримка місцевого самоврядування та можливість компенсації державою витрат місцевого самоврядування, не виключає можливість стягнення у грошовій формі спірної суми компенсаційних коштів за надані пільговим категоріям населення послуги з Відповідача, як уповноваженої особи від імені держави на виконання функцій з бюджетних зобов`язань (розпорядника коштів місцевих бюджетів);

- зобов`язання Відповідача існують незалежно від передбачених у Державному бюджеті коштів, що вбачається з постанов, зокрема, Верховного суду України та Вищого господарського суду України, а також практики Європейського суду з прав людини.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 04.09.2019р. для розгляду справи (номер провадження 2765 Х) сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Істоміна О.А., Пушай В.І.

9. Ухвалою від 18.09.2019р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/1824/19 за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, а ухвалою від 15.10.2019р. після проведення підготовчих дій, враховуючи клопотання Скаржника про розгляд скарги з викликом учасників справи, призначила розгляд апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації у судовому засіданні на 04.11.2019р. о 10:30 з повідомленням учасників справи.

10. Враховуючи викладене в п.8 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Істоміна О.А. та Пушай В.І. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

12. У судовому засіданні 04.11.2019р. уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, надав на запитання суду додаткові пояснення.

Представник Позивача у судове засідання 04.11.2019р. також з`явився, проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду.

13. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором телекомунікацій і включений до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Позивач надає телекомунікаційні послуги фізичним особам, в тому числі і тим, що мають визначені законодавством пільги з їх оплати.

15. Позивачем (Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком») в період часу з січня по грудень 2018р. надавалися телекомунікаційні послуги Споживачам, що проживають на території смт. Нова Водолага та Нововодолазького району Харківської області та які мають право на відповідні пільги, передбачені чинним законодавством, зокрема, Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства».

16. На підтвердження означеного факту Позивачем щомісяця протягом зазначеного періоду складалися розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за формою « 2-пільга», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007р. №535 (а.с.а.с.13-74 т.1), які в подальшому електронною поштою (а.с.а.с.76-81 т.1 (зворотна сторона) та засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами (а.с.а.с.82-109 т.1) направлялися Відповідачу. Так, протягом 2018р. Позивачем було надано відповідні послуги на загальну суму 100962,63грн., а саме:

- за січень 2018р. на суму 8001,03грн.;

- за лютий 2018р. на суму 8283,19грн.,

- за березень 2018р. на суму 8712,99грн.,

- за квітень 2018р. на суму 9262,64грн.,

- за травень 2018р. на суму 8489,27грн.,

- за червень 2018р. на суму 8600,69грн.,

- за липень 2018р. на суму 7928,57грн.,

- за серпень 2018р. на суму 8006,71грн.,

- за вересень 2018р. на суму 7572,90грн.,

- за жовтень 2018р. на суму 7847,44грн.,

- за листопад 2018р. на суму 9173,04грн.,

- за грудень 2018р. на суму 8968,96грн.

Матеріали справи також містять лист Відповідача №07-08/173 від 17.01.2018р. (а.с.75 т.1) адресований Позивачу з проханням надавати розрахунки за надані пільги з послуг зв`язку за виключенням абонентів, які проживають на території Нововодолазької об`єднаної територіальної громади.

17. Означені витрати за надані Позивачем телекомунікаційні послуги громадянам на пільгових умовах за період з січня 2018р. по грудень 2018р. Відповідачем компенсовані не були, у зв`язку з чим Позивач звернувся до останнього (Відповідача) з вимогою №26-15/259 від 16.05.2019р. (а.с.111 т.1) про термінову сплату виниклої суми заборгованості в розмірі 100962,63грн.

18. Своєю чергою, Відповідачем до матеріалів було залучено копію договору №17 від 28.03.2018р. про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг з оплати послуг зв`язку (а.с.а.с.130-132 т.1), укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (Підприємство) та Управлінням праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації (Розпорядник), предметом якого, відповідно до умов п.2.1, є проведення відшкодування витрат Позивача, пов`язаних з наданням пільг з оплати послуг зв`язку пільговим категоріям громадян, які проживають на території Нововодолазького району, за виключенням громадян, які проживають на території Нововодолазької об`єднаної територіальної громади. Між тим, додатком 1, що є невід`ємною частиною означеного договору, було викладено перелік населених пунктів Нововодолазької об`єднаної територіальної громади.

Згідно з положеннями додаткової угоди №1 від 22.12.2018р. (а.с.132 т.1 зворотна сторона) до договору №17 від 28.03.2019р., на підставі наданих Підприємством розрахунків Розпорядник відшкодовує йому витрати на відшкодування збитків, пов`язаних з наданням пільг за рахунок загального фонду районного бюджету на 2018р. у сумі 32180,48грн.

18.1. На підтвердження факту повного виконання означеного договору сторонами було складено та підписано акт звіряння розрахунків на надані населенню послуги, на які надаються пільги за рахунок коштів місцевого бюджету станом на 01.01.2019р. (а.с.133 т.1).

18.2. Відповідачем також надано до матеріалів справи копію рішення Нововодолазької селищної ради №810 від 24.01.2017р. (а.с.а.с.141-144 т.1) про об`єднання територіальних громад у Нововодолазьку селищну об`єднану територіальну громаду.

19. Вказані в п.п.14-18 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються так само, як і встановлена місцевим судом обставина нездійснення Відповідачем оплати суми компенсації витрат Позивача за надані послуги зв`язку громадянам смт. Нова Водолага та Нововодолазького району Харківської області на пільгових умовах за період з січня 2018р. по грудень 2018р.

20. Апеляційним судом встановлено, що умови договору №17 від 28.03.2018р. про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг з оплати послуг зв`язку, не застосовуються до розглядуваних правовідносин, оскільки Позивачем заявляються до відшкодування витрати з надання пільг з оплати послуг зв`язку пільговим категоріям громадян, які проживають саме на території Нововодолазької об`єднаної територіальної громади, що не охоплюється означеним договором.

21. Відтак, з огляду на несплачену наразі Відповідачем виниклу суму заборгованості в розмірі 100962,63грн., Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до господарського суду з відповідними позовними вимогами до Управлінням праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, як розпорядника коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення.

22. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про телекомунікації», а також Постанов Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету» №256 від 04.03.2002р., «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», №295 від 11.04.2012р. та положень Бюджетного кодексу України.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

23. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

24. Сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених зобов`язань з компенсації витрат Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» за надані послуги зв`язку громадянам смт. Нова Водолага та Нововодолазького району Харківської області на пільгових умовах за період з січня 2018р. по грудень 2018р.

25. Виходячи з правової природи розглядуваних відносин, останні регламентуються, насамперед, положеннями Закону України «Про телекомунікації», «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012р. (Правила №295), Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. (Порядок №256), Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003р. (Положення №117), положеннями законодавства в бюджетній сфері, а також відповідними нормами Господарського та Цивільного кодексів України в редакціях, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

25. Відсутність укладеного між сторонами договору на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, як вірно було зазначено судом першої інстанції, не впливає на обумовленість виникнення означених зобов`язань з положень законів України та відсутністю умови про обов`язковість укладення такого договору з положень законодавства, що узгоджується із ч.1 ст.174 Господарського кодексу України та ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України.

26. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

27. Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає, що надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов`язком Позивача. Надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян, тоді як чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян за рахунок державних коштів. При цьому, зобов`язання сторін виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.

Висновок щодо цивільної зобов`язальної природи розглядуваних правовідносин узгоджується із позицією, висловленою Великою Палатою Верховного суду у постанові від 10.04.2018р. по справі №927/291/17.

28. Відтак, положеннями п.3 ст.63 Закону України «Про телекомунікації» та п.63 Правил №295 передбачено, що споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій (яким є Позивач) відповідно до законодавства України, що також узгоджується зі ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Своєю чергою, в п.63 Правил №295 передбачено, що встановлені законами пільги з оплати послуг зв`язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Суд відмічає, що обов`язок оператора послуг з надання таких пільг не перебуває у залежності від наявності бюджетних коштів для відшкодування відповідних витрат, а визначається виключно статусом відповідної категорії споживачів, наданого державою.

29. Як правильно відмічають сторони, за змістом п.20-4 ст.91 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування витрат на пільговий зв`язок окремим категоріям громадян віднесено до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів.

Своєю чергою, а змістом ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання щодо пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

30. Позиція Скаржника фактично зводиться до обґрунтування неналежності свого статусу в межах цієї справи як відповідача через утворення об`єднаної територіальної громади, адже за змістом п.3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення крім керівників головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, також визначені і керівники виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

31. Можливість перебування у статусі головного розпорядника бюджетних коштів також і відповідних виконавчих органів місцевих рад/територіальних громад та приписи п.20-4 ст.91 Бюджетного кодексу України щодо віднесення видатків на пільговий зв`язок саме до видатків місцевого бюджету за висновком колегії суддів не вказує на помилковість залучення Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації належним відповідачем за розглядуваними позовними вимогами, оскільки:

31.1. У п.19 ч.1 ст.12, п.10 ч.1 ст.13, п.18 ч.1 ст.14, п.20 ч.1 ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; п.18 ст.61, п.10 ст.62, п.17 ст.63, п.19 ст.64 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; п.11 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»; ч.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.4 ч.3 ст.13 Закону України «Про охорону дитинства» установлено пільги з оплати за послуги зв`язку для окремих категорій осіб.

31.2. Означена категорія осіб, що законами мають пільги з оплати зв`язку, кореспондується із переліком осіб, визначених в абз.3 пп.«б» п.4 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України.

31.3. Водночас, ч.1 ст.102 Бюджетного кодексу України передбачає, що видатки місцевих бюджетів, передбачені у пп.«б» п.4 ч.1 ст.89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

31.4. За змістом п.3 Положення №117 саме структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій є уповноваженими органами у розумінні цього Положення, які за змістом його п.п.10, 11 і здійснюють взаємодію (у тому числі розрахунки) з суб`єктами, що надають відповідні послуги пільговикам.

32. За висновком судової колегії апеляційного суду, співставлення змісту п.3 Порядку №256 відносно кола головних розпорядників бюджетних коштів зі змістом п.3 Положення щодо визначення уповноваженого органу в розглядуваних правовідносинах, з урахуванням того, що Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації єдиний суб`єкт, що відповідає обом вимогам, останнє і має виступати належним Відповідачем за розглядуваними вимогами, що само по собі не впливає на статус видатків бюджету для фінансування зобов`язань перед Позивачем (п.29 цієї постанови).

Відтак, доводи Відповідача щодо доцільності відшкодування Позивачу понесених ним витрат, пов`язаних з наданням пільг, саме Нововодалазькою селищною об`єднаною територіальною громадою є необґрунтованими, оскільки об`єднана територіальна громада не має повноважень з питань праці та соціального захисту населення, які б дозволили надати їм статус уповноваженого органу у розумінні п.3 Положення №117, тоді як законних підстав для втрати визначеної для Відповідача компетенції у розглядуваних правовідносинах стосовно території району, на якій було утворено об`єднану територіальну громаду, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до правової позиції, сформульованої Європейським судом з прав людини в п.п.70, 71 рішення по справі «Рисовський проти України» від 20.11.2011р. щодо принципу «належного урядування», державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Дійсно, Позивач не є учасником бюджетних відносин, таким чином проблеми, які виникають у Держави через бюджетну денцентралізацію в таких відносинах (у тому числі щодо розмежування функцій та повноважень між державними органами та органами місцевого самоврядування відносно забезпечення належного функціонування державних програм соціального захисту та підтримки) в контексті означеного принципу «належного урядування», не тільки не звільняють Позивача від виконання встановленого державою обов`язку з надання послуг пільговим категоріям населення (без права стягувати з них оплату), але й не звільняють державу, в особі Відповідача як уповноваженого органу, від обов`язку здійснити відповідну компенсацію у відповідності до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

Наразі, практика Європейського суду з прав людини є джерелом права для національних судів у відповідності до ст.17 Закону України від 23.02.2006р. №3477-ІV та ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України.

33. Матеріали справи також не містять відомостей надходження на адресу Позивача інформації щодо корегування Відповідачем кількості осіб, які у встановленому законом порядку користувалися телекомунікаційними послугами на пільгових умовах, як і відсутні будь-які заперечення щодо здійснених Позивачем розрахунків видатків за 2018р. на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг форми №2-пільга.

34. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, належних доказів припинення означених обов`язків Відповідача у будь-який визначений діючим законодавством спосіб до матеріалів справи у відповідності до приписів ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України Скаржником надано не було, так само, як і вмотивованих і доведених заперечень щодо обсягу наданих телекомунікаційних послуг відповідним споживачам, що мають пільги.

Ухилення від відшкодування державою в особі відповідного органу (в розглядуваному випадку Відповідача) витрат, понесених Позивачем у зв`язку із наданням послуг пільговій категорії споживачів, є фактичним примушенням Позивача всупереч ч.1 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.14 Цивільного кодексу України до безплатного надання таких послуг (фінансування їх за рахунок власних коштів) або до відмови/обмежені у надані таких послуг пільговій категорії населення, що не відповідає ст.3 Конституції України, заважаючи на чинність законів, якими ці пільги запроваджені та гарантуються.

35. Апеляційний суд додатково зауважує, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань в світлі правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішеннях по справам «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р. та «Бакалов проти України» від 30.11.2004р., що також узгоджується з позицією викладеною в постановах Верховного Суду України по справі №11/446 від 15.05.2012р., справі №3-28гс12 від 15.05.2012р., а також постановою №905/2358/16 від 22.03.2017р. Колегія суддів, досліджуючи зміст означених судових актів, дійшла висновку про співпадіння фактичних обставин цих справ із розглядуваної в контексті прив`язування розрахунків до бюджетного фінансування, з урахуванням чого не вбачає підстав для незастосування означених правових позицій в розглядуваній справі.

36. Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає належних підстав для звільнення держави в особі Відповідача від виконання обов`язків щодо компенсації останньому його втрат, внаслідок надання послуг пільговій категорії осіб у відповідності до приписів діючого законодавства України, адже таке звільнення (відмова у задоволені вимоги щодо відшкодування) за своєю сутністю тотожне позбавленню «майно» у розумінні норми, закріпленої другим реченням першого пункту ст.1 згадуваного вище Першого протоколу в контексті правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в п.46 рішення у справі «Жовнер проти України». Дійсно, передбачених означеною нормою обов`язкових умов такого позбавлення забезпечення суспільного інтересу та наявність відповідного закону Скаржником не доведено.

37. Окрім того, доводи апеляційної скарги, стосовно залишення місцевим судом поза увагою акту звіряння розрахунків, складеного між Позивачем та Відповідачем станом на 01.01.2019р., яким підтверджено відсутність заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних з наданням Позивачем послуг зв`язку на пільгових умовах відповідним категоріям громадян, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки означений акт звіряння складено сторонами на виконання договору №17 від 28.03.2019р., який не стосується предмету доказування в означеній справі (п.20 цієї постанови).

38. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

39. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, смт. Нова Водолага Харківської області (номер провадження 2765 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2019р. (повний текст підписано 02.08.2019р.) у справі №922/1824/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2019р. (повний текст підписано 02.08.2019р.) у справі №922/1824/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, смт. Нова Водолага Харківської області.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.11.2019р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 07.11.2019р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.А. Істоміна

Надіслано судом до ЄДРСР 07.11.2019р.