Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/739/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клов"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова комора"

про стягнення 764250,26 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про 661165,46 грн. за непоставлену частину товару та 103084,80 грн. штрафу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не в повному обсязі поставив оплачений позивачем товар.

17.10.2019 та 21.10.2019 до суду повернулися неврученими примірники ухвали суду від 01.10.2019, які направлялися на адреси відповідача.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника в судове засідання не направив.

21.10.2019 на адресу суду надійшло клопотання ТОВ "Клов" за вх.№28037/19 про розгляд справи за відсутності представника позивача у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні. В клопотанні також зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв.

Ухвала господарського суду від 01.10.2019, що надсилалася судом на адресу відповідача, повернулася до суду в відміткою працівника пошти "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідно до п. 11 листа №01-8/123 від 15.03.2007 Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова комора" є Житомирська область, Хорошівський район, с.Дворище, вул. Лесі Українки, 10, індекс 12140.

На зазначену вище адресу судом направлялась кореспонденція.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим, судом взято до уваги, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клов" (покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернова комора" (продавець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу №КЛВ-270917/004 (а.с. 12-16), відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця сою українського походження, врожаю 2017 року (надалі -товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його вартість у відповідності до умов даного договору (п. 1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що попередня кількість товару, яка підлягає поставці даним договором, становить 500 (п`ятсот). Остаточно кількість товару визначається загальне сумою видаткових накладних підписаних сторонами, які є невід`ємними частинами даного договору.

Пунктом 2.2 договору сторони погодили, що у випадку поставки товару на умовах попередньої оплати, загальна кількість товару, яка підлягає поставці за даним договором, має відповідати сумі попередньої оплати із врахуванням можливого зменшення ціни товару у відповідності до положень п. 3.3 даного договору.

У випадку, передбаченому п. 2.2. даного договору, загальна кількість товару визначається сумарним підсумком видаткових накладних, та не може бути меншою сплаченої суми попередньої оплати з врахуванням зміни (зменшення) ціни на умовах п. 3.3. цього договору.

Ціна товару визначена п. 3.1. договору та становить 9333,33 грн. (без ПДВ) за одну тону товару базисної якості визначеної в п. 2.3 даного договору та змінюється в залежності від фактичної якості поставленого товару в порядку передбаченому п. 3.3 даного договору.

Згідно п. 3.4. договору, базова ціна може змінюватися на момент поставки товару, протягом строку дії договору, відповідно до зміни ринкової кон`юнктури за погодженням сторін.

Також п. 4.2.2. договору передбачено порядок оплати товару на умовах попередньої оплати. Покупець здійснює оплату кожної окремої партії товару, яку продавець має намір поставити на склад покупця наступним чином:

80% вартості товару, зазначеного в рахунку-фактурі продавця, протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання покупцем коштів копій наступних документів:

- договору, підписаного уповноваженню особою продавця та завіреного печаткою (за наявності);

- рахунку-фактури;

- видаткової накладної:

балансовий платіж поставленої партії товару, протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання покупцем оригіналів наступних документів:

- договору.

- рахунку-фактури:

- видаткової накладної;

- податкової накладної (в електронному вигляді). належним чином складеної у відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- копії квитанції про підтвердження реєстрації податкової накладної, завірену продавцем;

- документів згідно Додатку №1 до даного Договору.

Умовами п. 5.3 договору, сторони погодили, що датою поставки та переходу права власності на товар вважається дата фактичної передачі товару від продавця до покупця та підписана сторонами видаткової накладної.

Відповідно до п. 9.1. договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками (за наявності) і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договору.

27.09.2017 відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000079 від 27.09.2017 на оплату 170 тон сої на загальну суму 1 903 999,32 грн. (з ПДВ) (а.с. 17).

27.09.2017 позивач сплатив 80% від зазначеної суми, а саме 1523199,46 грн. (з ПДВ), на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №4080 від 27.09.2017 (а.с. 18).

Відповідач здійснив передачу частини товару, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000158 від 07.11.2017 та актом розрахунком №000001302 від 07.11.2017 (а.с. 33-34) на загальну суму 435296,54 грн. (39,240 т. сої) та №РН-0000161 від 11.11.2017 та актом розрахунком №000001409 від 11.11.2017 на загальну суму 426738,38 грн. (38,720 т. сої) (а.с. 33-36).

Проте, в порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання по поставці товару на загальну суму 1903999,32 грн. в строк до 15.11.2017, не виконав в повному обсязі.

Таким чином, вартість непоставленого відповідачем товару складає: 1903999,32 грн. - (435 296,54 грн. + 426 738,38 грн.) = 1041964,40 грн., з яких 661165,46 грн. (1523199,46 грн. - (435 296,54 грн. + 426 738,38 грн.) є оплаченим позивачем авансом.

З метою захисту своїх інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1,2 ст. 673 ЦК продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, з врахуванням змісту договору, відносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами законодавства, передбаченими для врегулювання договорів купівлі-продажу.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Як вбачається з умов договору, однією з форм розрахунків передбачено саме попередню оплату.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої об`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України - у разі відмови продавця передати проданий товар продавець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, у позивача на момент звернення до суду існувало, і на цей час існує право на повернення йому суми попередньої оплати в розмірі 661165,46 грн.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 103084,80 грн. штрафу.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 6.3 договору за порушення строків поставки товару, визначених п. 5.2 договору, на термін понад 5 (п`ять) календарних днів, продавець додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Строк поставки товару обмежений 15.11.2017 відповідно до п. 5.2 договору.

Кількість непоставленого товару складає: 170 тон (рахунок-фактури № СФ-0000079 від 27.09.2017) - 77,96 тон. (кількість поставленого товару) = 92,04 тони.

Вартість непоставленого товару: 92,04 т. х 11200 грн. (вартість за одну метричну тону (п. 3.1 договору та рахунок-фактури № СФ-0000079 від 27.09.2017 р.) = 1030848 грн.

Таким чином, штраф згідно п. 6.3 договору становить 103084,80 грн. (1030848 грн. х 10% = 103 084, 80 грн.).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині обґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова комора" (12140, Житомирська область, Хорошівський район, с. Дворище, вул. Лесі Українки, 10, ід. код 39504897)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клов" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, кім. 505, ід. код 31111564) 661165,46 грн. за непоставлену частину товару та 103084,80 грн. штрафу, а також 11463,75 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.11.19

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - сторонам (рек. з повід.)