ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2019 р. Справа№ 911/753/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Коробенка Г.П.

при секретарі: Добрицька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Бернацька О.В.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2019 року

у справі №911/753/19 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради

про стягнення 1 610 812,78 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради 1 610 812,78 грн, з яких: 751 682,71 грн основної заборгованості, 92 047,02 грн 3% річних, 299 429,79 грн інфляційних втрат та 467 653,26 грн пені.

В обґрунтування позову позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договору № 1387/16-БО-17 постачання природного газу від 15.12.2015 в частині несвоєчасної сплати боргу за отримані послуги зі споживання природного газу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.06.2019 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради про стягнення 1610812,78 грн. відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що за умови належного дотримання відповідачем умов договору №91/1/1730-РЗ від 16.11.2018 в частині своєчасної оплати чергових платежів за спожитий газ, в рахунок погашення заборгованості, яка була реструктуризована згідно з вказаного договору, підстави для стягнення на користь позивача нарахованих ним платежів відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2019 року у справі №911/753/19 скасувати в частині відмови у стягненні пені у сумі 467 653, 26 грн., 3% річних у сумі 92 047,02 грн., інфляційних втрат у сумі 299 429,79 грн., та прийняти нове про стягнення з Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені у сумі 467 653,26 грн., 3% річних у сумі 92 047,02 грн., інфляційних втрат у сумі 299 429,79 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що підписавши в силу вимог Закону № 1730 договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природній газ від 16.11.2018 № 91/1/1730-РЗ, сторони фактично тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків суми основного боргу у розмірі 751 682,71 грн. за використаний природній газ, який набрав чинності 16.11.2018. При цьому, суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні пені, 3 % річних та інфляційних втрат за порушення строків оплати поставленого позивачем газу, оскільки такі нарахування здійсненні станом на 23.05.2018, тобто на заборгованість до моменту її реструктуризації.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді, Пономаренко Є.Ю., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 відкрито апеляційне провадження по справі № 911/753/19 та призначено до розгляду на 16.10.2019.

Явка представників сторін

Представник відповідача у судове засідання 16.10.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи представник відповідача були повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 16.10.2019 за відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (яке змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", далі - постачальник) та Комунальним підприємством "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради (споживач) було укладено договір №1387/16-БО-17 постачання природного газу (далі - договір), згідно з умов якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.4. договору сторони погодили, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Ціна за 1000 куб. м. газу на дату укладення договору становить 6 474,00 грн. без податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 6 603,48 грн, крім того ПДВ - 20%, а всього з ПДВ 7 924,18 грн. (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 6.1. договору оплата планових обсягів газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

З метою узгодження кількості та вартості природного газу, що поставляється, та уточнення деяких умов договору, між позивачем та відповідачем було підписано додаткові угоди № 1 від 31.12.2015, № 2 від 29.01.2016, № 3 від 22.02.2016 та № 4 від 28.03.2016 до договору №1387/16-БО-17 від 15.12.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач поставив протягом січня - квітня 2016 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 3 152 879,04 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2016 за січень 2016 року на суму 734 585,68 грн, від 31.01.2016 за січень 2016 року на суму 695 566,71 грн, від 29.02.2016 за лютий 2016 року на суму 487 958,78 грн, від 29.02.2016 за лютий 2016 року на суму 381 547,99 грн, від 31.03.2016 за березень 2016 року на суму 347 862,02 грн, від 31.03.2016 за березень 2016 року на суму 470 882,80 грн та від 30.04.2016 за квітень 2016 року на суму 34475,06 грн.

Як вказував позивач та не заперечується відповідачем, за спожитий природній газ відповідач розрахувався частково, у зв`язку з чим останнього виникла заборгованість у сумі 751 682,71 грн.

В той же час, 16.11.2018 між позивачем та відповідачем було підписано договір №91/1/1730-РЗ про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, згідно з якого у порядку та на умовах, визначених договором, сторони домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний відповідачем для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у відповідача перед кредитором станом на 01.07.2016 та не погашена до 31.12.2016 згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 15.12.2015 №1387/16-БО-17 шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Пунктом 2 договору про реструктуризацію заборгованості встановлено, що до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 0 гривень, нарахованих на заборгованість, в тому числі 0 гривень підтверджені судовим рішенням.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 751 682,71 грн, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною. (пункт 3 договору про реструктуризацію)

За приписами п. 4 договору про реструктуризацію заборгованості унормовано, що відповідач зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену у п. 3 договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунку відповідача на поточний рахунок позивача рівними частинами починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є його невід`ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця.

Також п. 8 договору про реструктуризацію заборгованості сторони погодили, що укладений договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ не припиняє зобов`язання боржника (не є новацією) за договором від 15.12.2015 №1387/16-БО-17.

Предметом розгляду у даній справі є заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 751 682,71 грн основної заборгованості, 92 047,02 грн 3% річних, 299 429,79 грн інфляційних втрат та 467 653,26 грн пені, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошових зобов`язань, передбачених умовами договору від 15.12.2015 №1387/16-БО-17.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позов заявлено позивачем з підстав порушення відповідачем строків оплати поставленого йому природного газу, визначених у п. 6.1 договору. Заявлені до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних, розраховані позивачем щодо періодів заборгованості, визначених з 15-го числа місяця, що слідує за місяцем поставки газу, в розрізі кожного місяця поставки газу окремо, за виключенням зобов`язань з поставки газу за березень та квітень 2016 року, в яких період виникнення заборгованості визначено позивачем з 26-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, як-то передбачено у п. 7 додаткової угоди № 4 від 28.03.2016 до договору №1387/16-БО-17 від 15.12.2015.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За приписом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час, як вірно враховано судом першої інстанції відповідач є теплопостачальним підприємством, а тому на відносини сторін з приводу врегулювання заборгованості, що виникла між ними на підставі договору №1387/16-БО-17 постачання природного газу від 15.12.2015, поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії", який набрав чинності 30.11.2016.

Вказаний Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 93 від 21.02.2017 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 вказаного Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно з Законом № 1730-VIII; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

З наведених норм вбачається, що для здійснення процедури врегулювання заборгованості (проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості) необхідною умовою є включення до реєстру обсягів заборгованості теплопостачального підприємства, з метою її врегулювання за домовленістю сторін шляхом вчинення відповідних правочинів.

В матеріалах справи міститься повідомлення про включення відповідача на підставі наказу Мінрегіону від 12.07.2017 № 173 до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

За приписами частини першої-четвертої статті 5 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону.

Виконання зобов`язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації за договором про реструктуризацію заборгованості забезпечується шляхом прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду, до комунальної власності якої належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, та який виступає гарантом виконання такого договору на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

З умов договору про реструктуризацію заборгованості вбачається, що реструктуризація заборгованості відповідача здійснювалася за погодженням з Київською обласною радою та на підставі рішення про погодження реструктуризації заборгованості відповідача від 14.11.2018 № 517-24-VII.

Реструктуризації підлягала заборгованість відповідача перед позивачем, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням ним умов договору №1387/16-БО-17 постачання природного газу від 15.12.2015 в частині оплати за поставлений природний газ, який використовувався відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживалася бюджетними установами/організаціями та іншими споживачами (п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 31.12.2015 до договору №1387/16-БО-17 від 15.12.2015).

Відповідно до графіку погашення заборгованості за спожитий природний газ, який є додатком до договору про реструктуризацію заборгованості, сторони погодили щомісячну оплату відповідачем позивачу суму боргу у розмірі 12 528,04 грн за період з листопада 2018 року по вересень 2023 року та за останній місяць розстрочки (жовтень 2023 року) - у розмірі 12 528,35 грн.

А тому, підписавши в силу вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" договір про реструктуризацію, сторони фактично тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків між ними.

При цьому, приписами ч.3 ст. 5 цього Закону передбачена норма прямої дії, відповідно до якої умова щодо ненарахування неустойки, інфляційних втрат, річних на реструктуризовану заборгованість не ставиться у залежність від будь-яких інших умов. Виключенням є повне або часткове нездійснення платежів саме за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

Оскільки станом договір про реструктуризацію є чинним, тобто з моменту його укладення є таким, що породжує правові наслідки, а тому для застосування санкцій та наслідків порушення грошового зобов`язання, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за неналежне виконання відповідачем умов договору №1387/16-БО-17 постачання природного газу від 15.12.2015, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених договором про реструктуризацію заборгованості.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів порушення виконання відповідачем умов договору про реструктуризацію заборгованості в частині здійснення чергових платежів, оскільки в підтвердження належного виконання умов договору про реструктуризацію заборгованості відповідачем було надано копії платіжних доручень № 1521 від 22.11.2018, № 1572 від 11.12.2018, №1789 від 08.01.2019, №1976 від 08.02.2019 та № 2131 від 06.03.2019.

А тому, доводи апелянта про можливість стягнення з відповідача нарахованих сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат до моменту укладення договору про реструктуризацію колегією суддів відхиляються.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, суд першої інстанції правомірно не застосував до даних правовідносин приписи частини першої статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки вказану норму Закону слід розглядати в поєднанні з його ч. 3 ст. 5 та у контексті фактичних обставин цієї справи, а саме з урахуванням того, що в даному випадку має місце поетапне виконання відповідачем умов договору про реструктуризацію, яким передбачено розстрочку погашення заборгованості з листопада 2018 року по жовтень 2023 року включно, без прострочення виконання платежів.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеному у постанові від 11.09.2018 у справі № 914/51/18.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, тому місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2019 у справі № 911/753/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2019 у справі № 911/753/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2019 у справі № 911/753/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/753/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.10.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Г.П. Коробенко