ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2641/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Нікіщенко С.І. (керівник);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного багатопрофільного підприємства „Урожай (65044, м. Одеса, Французський бульвар, буд. 10)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансенергозбут (65007, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 2, кв. 7);

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 05.09.2019 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Державного багатопрофільного підприємства „Урожай до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансенергозбут вх. ГСОО №2695/19, в якій позивач просить суд визнати договір №2 безвідсоткової поворотної фінансової позики від 02.01.2018 року недійсним з підстав його фіктивності.

Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви, судом було встановлено, що вказана заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 10.09.2019 року, за результатами розгляду матеріалів даної позовної заяви, в порядку ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення відповідних недоліків.

Так, на виконання вимог ухвали суду від 16.09.2019 року від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків (вх. ГСОО №2-4441/19), згідно яких позивачем усунуто встановлені судом недоліки.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі №916/2641/19 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на "15" жовтня 2019 р. о 15:00; запропоновано, зокрема, позивачу надати до суду у строк до 09.10.2019р. письмові пояснення щодо підстав звернення з відповідним позовом до суду господарської юрисдикції, з урахуванням суб`єктного складу сторін за спірним договором, а також позиції позивача щодо неперерахування коштів за договором відступлення права вимоги.

30.09.2019 року до суду від позивача на виконання ухвали суду від 23.09.2019 року до суду надійшли письмові пояснення (вх.№19588/19).

10.10.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№20762/19), відповідно до якого останній просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

10.10.2019 року до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№2-4931/19), відповідно до якого він просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

У судовому засіданні від 15.10.2019 року оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 25.10.2019 року о 12:00 год.

21.10.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в порядку ст. 166 Господарського процесуального кодексу України (вх.№21535/19)

У судове засідання від 25.10.2019 року представник позивача не з`явився.

Господарський суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Положеннями п.1 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.08.2019р. по справі №914/804/18 дійшла висновку, що критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним Кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Варто зауважити, що предметом спору по даній справі є позовна вимога державного багатопрофільного підприємства „Урожай про визнання договору безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 02.01.2017р., укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , недійсним. Таким чином, у межах даної справи господарський суд повинен надати оцінку цивільно-правовій угоді, стороною за якою виступає фізична особа.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Як вбачається з інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань у реєстрі відсутній запис щодо проведення державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 .

Наведене дозволяє господарському суду дійти виноску, що даний спір не належить до юрисдикції господарського суду в силу прямої вказівки п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарські суди не розглядають справи у спорах щодо правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Господарський суд зауважує, що визначення державним багатопрофільним підприємством „Урожай у якості відповідача - товариства з обмеженою відповідність „Трансенергозбут не має наслідком вирішення даного спору у обов`язковому порядку господарським судом, оскільки як зазначалось вище по тексту ухвали критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Позиція господарського суду з цього питання відповідає висновкам, наведеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018р. по справі №823/20042/16, від 27.02.2019р. по справі №802/390/18-а, від 12.12.2018р. по справі №601/2137/17, від 13.03.2019р. по справі №688/2940/16-ц тощо.

Так, у вказаних постановах Великої Палати Верховного Суду сформовано підхід щодо визначення предметної юрисдикції справ, а саме: суди під час визначення предметної юрисдикції справ повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Учасники оспорюваного правочину в силу юридичної направленості та наслідків повинні набувати статус відповідачів по справі; при цьому, визначення позивачем у якості відповідача особи, яка не виступає стороною за договором, не змінює характеру спірних правовідносин.

У постанові від 13.03.2019р. по справі №688/2940/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що критеріями розмежування юрисдикції між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин. У справі, яка переглядається, товариство пред`явило вимогу до виконкому про скасування рішень та розпоряджень міськради, які порушують його право власності на квартири, а також вимогу про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності фізичних осіб. Фактично позивач оспорює право зазначених фізичних осіб на спірні квартири. Сам факт, що фізичні особи залучені третіми особами, а не відповідачами, не змінює характеру спору, суті правовідносин та юрисдикції спору.

З огляду на викладене вище, господарський суд доходить висновку, що визначення позивачем ОСОБА_1 , який виступає стороною оспорюваного правочину, у якості третьої особи не змінює характеру спірних правовідносин та не має наслідком віднесення даного спору до юрисдикції господарського суду. За таких обставин, в даному випадку, виходячи із суб`єктного складу учасників спірного договору, заявлений державним багатопрофільним підприємством „Урожай позов про визнання договору недійсним не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1, 2 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, враховуючи віднесення до юрисдикції загальних судів справ, що виникають з цивільних правовідносин, господарський суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесений до юрисдикції загальних судів.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, які свідчать, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що тягне за собою правові наслідки, встановлені п.1 ч.1, 2 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вбачає підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись п.п.1 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі № 916/2641/19 за позовом: Державного багатопрофільного підприємства „Урожай до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансенергозбут

про визнання договору недійсним - закрити.

2.Роз`яснити Державному багатопрофільному підприємству „Урожай, що розгляд цієї справи № 916/2641/19 віднесено до юрисдикції загального суду.

Ухвала набирає чинності 25.10.2019 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 30.10.2019 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська