РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019Справа № 910/1945/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д.Ю., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Закритого акціонерного товариства "Левіатон Корпорейшн ЛТД" (Республіка Кіпр)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" (Республіка Узбекистан);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Агрохім Україна" (м. Київ)

про стягнення 250 480,00 дол. США

за участю представників:

від позивача: Ярмак Г.М.

від відповідача-1: не з`явився

відповідача-2: Дубовенко А.М.

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовною заявою звернулось Закрите акціонерне товариство "Левіатон Корпорейшн ЛТД" (далі - ЗАТ "Левіатон Корпорейшн ЛТД", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" (далі - ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Агрохім Україна" (далі - ТОВ "Трейд Агрохім Україна", відповідач-2) про стягнення заборгованості у сумі 250 480,00 доларів США.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до трьохстороннього зовнішньоекономічного контракту № 02/ЕХ/Temp від 23.02.2018 р. він сплатив відповідачу-1 (постачальнику) - ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" у якості попередньої оплати вартість товару у сумі 240 000, 00 доларів США, що мав бути поставлений відповідачу-2 - ТОВ "Трейд Агрохім Україна". Однак, ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" порушило свої зобов`язання та поставило ТОВ "Трейд Агрохім Україна" лише частину товару від здійсненої позивачем суми попередньої оплати, а саме - на суму 30 240,00 доларів США. У той же час, відповідач-2, на користь якого був поставлений товар, зі свого боку, не розрахувався із позивачем та не сплатив йому вартість товару, що був поставлений відповідачем-1 на суму 30 240,00 доларів США. У подальшому, у зв`язку з тим, що відповідач-1 порушив свої зобов`язання з поставки товару, ЗАТ "Левіатон Корпорейшн ЛТД" відмовилось від виконання постачальником указаного зовнішньоекономічного контракту, тому позивач вважає, що ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" має повернути йому невикористану частину попередньої оплати у сумі 209 760,00 доларів США.

У позові ЗАТ "Левіатон Корпорейшн ЛТД" просить суд стягнути:

- з ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" попередню оплату у сумі 209 760,00 доларів США та неустойку за непоставлений товар у сумі 10 480,00 доларів США;

- з ТОВ "Трейд Агрохім Україна" вартість поставленої відповідачем-1 частини товару у сумі 30 240,00 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

З метою належного повідомлення відповідача-1 (ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс"), який є іноземним суб`єктом господарювання, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 р. у відповідності до Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 р. (Київська угода) Ферганському економічному суду Республіки Узбекистан було надане судове доручення про вручення документів по справі відповідачу-1 та його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, провадження у справі було зупинене до виконання вказаного доручення.

Оскільки судове доручення було виконане Ферганським економічним судом Республіки Узбекистан провадження по справі було поновлено та справу призначено до розгляду.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у строк, визначений законом, своїх відзивів на позов не надали. Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав та обґрунтував свої вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду або про розгляд справи у його відсутність суду не подав. Присутній у судовому засіданні представник відповідача-2 позовні вимоги визнав, про що надав усні пояснення.

Суд, розглянувши заяви сторін по суті позову, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні у справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.02.2018 р. між ЗАТ "Левіатон Корпорейшн ЛТД" (покупець-1), ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" (продавець) та ТОВ "Трейд Агрохім Україна" (покупець-2) був укладений зовнішньоекономічний контракт № 02/ЕХ/Temp (далі - контракт). Відповідно до умов цього контракту продавець зобов`язався поставити покупцю-2 мінеральні добрива UREA-Cu карамбід (мочевина) марки Б, у кількості 1 000 тонн за ціною 240 доларів США за тонну, на загальну суму 240 000,00 доларів США, а покупець-1 зобов`язується оплатити указаний товар (п. 1.1 контракту).

Базисними умовами поставки є DAP - с. Тополі, Харківська обл., Україна (Інкотермс 2010), залізничним транспортом у закритих вагонах відповідно до норм навантаження (п. 4.1 контракту). Відвантаження товару здійснюється партіями протягом 15 днів з моменту оплати та підтвердження SWIFT від банка відправника (п. 4.2 контракту).

Товар вважається поставленим продавцем та прийнятим покупцем у кількості вказаному у залізничних накладних. Датою поставки товару є дата штемпелю станції призначення на накладній (п.п. 4.3, 4.4 контракту).

Загальна сума контракту складає 240 000,00 доларів США (п. 6.1 контракту). Оплата за кожну партію товару буде здійснюватись покупцем-1 у доларах США у формі 100 % попередньої оплати відповідно до інвойсу шляхом банківського переказу на рахунок продавця (п. 8.1 контракту).

За змістом п. 8.5 контракту продавець зобов`язується повернути попередню оплату покупцю-1 - ЗАТ "Левіатон Корпорейшн ЛТД" у повному обсязі, протягом 5-ти банківських днів з дати отримання оплати від покупця-2 за умови здійснення оплати товару покупцем-2 - ТОВ "Трейд Агрохім Україна" за контрактом № 02/ЕХ від 09.02.2018 р.

Контракт № 02/ЕХ/Temp набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту повного його виконання, але у будь-якому випадку до 31.12.2018 р. За фінансовими зобов`язаннями контракт строку дії не має (п. 16.1).

Відповідно до ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як зазначено у роз`ясненнях Президії ВГСУ № 04-5/608 від 31.05.2002 р. «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій», у розгляді справ у спорах за участю іноземних підприємств і організацій господарським судам України слід виходити із встановленої частиною третьою статті 4 ГПК пріоритетності застосування правил міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо правил, передбачених законодавством України.

Так, 19.12.1992р. Україна приєдналась до Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 р. (далі - Київська Угода), учасницею якої є також Республіка Узбекистан.

Відповідно до ст. 1 ця Угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб`єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Господарюючі суб`єкти кожної з держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав мають на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав право без перешкод звертатися до судів, арбітражних (господарських) судів, третейських судів та інших органів, до компетенції яких належить вирішення справ, зазначених у статті 1 цієї Угоди (в подальшому - компетентні суди), можуть виступати в них, порушувати клопотання, висувати позови та здійснювати інші процесуальні дії (ст. 3 Київської Угоди).

Також згідно з п. 3 ст. 1 Угоди про правову допомогу у цивільних справах, підписаної 06.09.2004 р. між Україною та Республікою Кіпр, що була ратифікована Україною 22.09.2005 р. та набула чинності 18.03.2006 р., положення цієї Угоди застосовуються до юридичних осіб, які мають своє місцезнаходження на території будь-якої з Договірних Сторін і які були створені відповідно до її законодавства.

При цьому слід зазначити, що правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Так, згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК.

Як вбачається із зовнішньоекономічного контракту, що розглядається, у пункті 15.2 його учасники передбачили: якщо спори між сторонами не можуть бути вирішені протягом двох місяців шляхом прямих переговорів, такі спори підлягають вирішенню у судовому порядку за місцем реєстрації покупця.

Отже, враховуючи, що учасниками даної справи є суб`єкти господарювання України, Республіки Кіпр і Республіки Узбекистан, які у зовнішньоекономічному контракті передбачили підсудність спорів за місцем знаходження покупця (ТОВ "Трейд Агрохім Україна", м. Київ) та зважаючи на положення міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд приходить до висновку, що дана справа підсудна Господарському суду м. Києва.

Визначаючи право, якому підпорядковуються права та обов`язки сторін зовнішньоекономічного договору (контракту), господарський суд керується п. 3 роз`яснень Президії ВГСУ № 04-5/608 від 31.05.2002 р. «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій».

Так, відповідно до п. 3 вказаних роз`яснень вибір сторонами українського права як такого, що регулює їх відносини за угодою, означає вибір саме національного законодавства України, а не окремих законодавчих актів, що регулюють відповідні відносини сторін.

У разі відсутності волевиявлення сторін зовнішньоекономічної угоди щодо застосовуваного права господарський суд визначає його на підставі колізійної норми, яка може міститися як в міжнародних договорах, що відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, так і в національному законодавстві.

Такі норми містить Угода про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (Київська Угода), укладена державами - учасницями СНД у м. Києві 20.03.92, статтею 11 якої встановлено правила застосування цивільного законодавства однієї держави - учасниці СНД на території іншої держави - учасниці СНД. За цими правилами, зокрема, права та обов`язки сторін за договором визначаються законодавством країни - місця укладення такого договору, якщо інше не передбачено угодою сторін.

А як вже зазначалось, сторони у контракті погодили, що усі невирішені між ними спори будуть розглядатись у судовому порядку за місцем реєстрації покупця. Відтак, суд вважає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство України (за місцем реєстрації ТОВ "Трейд Агрохім Україна").

Отже, дослідивши умови зовнішньоекономічного контракту, укладеного сторонами, суд встановив, що між учасниками контракту виникли відносини поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов контракту позивач здійснив попередню оплату у розмірі 100 % від вартості товару на суму 240 000,00 доларів США, що підтверджується платіжними дорученнями № 000 від 23.02.2018 р., № 637 від 07.03.2018 р., № 513 від 13.03.2018 р., наявними у матеріалах справи.

Проте, постачальник - ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" свої зобов`язання за контрактом виконав неналежним чином, поставив ТОВ "Трейд Агрохім Україна" товар частково - на суму 30 240,00 доларів США, що підтверджується залізничними накладними № 299502 від 09.04.2018 р., № 299504 від 11.04.2018 р., вантажними митними деклараціями № 916989 від 09.04.2018 р., № 919008 від 11.04.2018 р. При цьому, як вбачається з наявної у матеріалах справи переписки сторін, ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" у подальшому не мало наміру здійснювати поставку іншої частини товару за контрактом у сумі 209 760,00 доларів США.

14.09.2018 р. та 12.10.2018 р. ЗАТ "Левіатон Корпорейшн ЛТД" звернулось до відповідачів з претензіями про розірвання контракту № 02/ЕХ/Temp від 23.02.2018 р., а також з вимогою до відповідача-1 про повернення передоплати за непоставлений товар у сумі 209 760,00 доларів США, а до відповідача-2 - про сплату вартості поставленого йому товару у сумі 30 240,00 доларів США. Проте, вказані вимоги були залишені відповідачами без відповіді та задоволення.

Частиною 1 ст. 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вже встановлено судом, ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" (відповідач-1) допустив порушення господарського зобов`язання, товар своєчасно та у повному обсязі покупцю не передав.

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це визначено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Зважаючи на наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини у справі, суд прийшов до висновку, що у відповідача виник обов`язок з повернення частини попередньої оплати, на яку товар не був поставлений покупцю.

У той же час, суд відхиляє посилання позивача на п. 8.5 контракту, як на підставу позову про повернення ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" попередньої оплати за контрактом, оскільки повернення попередньої оплати за вказаним пунктом може мати місце тільки після виконання ТОВ "Трейд Агрохім Україна" зобов`язань зі сплати заборгованості перед ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" за іншим контрактом - № 02/ЕХ від 09.02.2018 р. Однак, доказів такої оплати матеріали справи не містять, а тому п. 8.5 контракту до вимог про стягнення попередньої оплати з ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" за контрактом № 02/ЕХ/Temp від 23.02.2018 р. не застосовується.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" не надало суду доказів, які б свідчили про належну поставку товару у повному обсязі або про повернення грошових коштів за оплачений і непоставлений товар, відтак, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 попередньої оплати у сумі 209 760,00 доларів США є такими, що підлягають задоволенню у вказаній сумі.

Щодо валюти попередньої оплати, яку позивач просив стягнути у доларах США, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ГК України грошові зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов`язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті (вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 р. у справі № 761/12665/14-ц).

Таким чином, гривня, як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Отже, заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, відсутня (аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 р. у справі № 373/2054/16-ц).

Отже, у даному випадку в разі отримання продавцем товару іноземної валюти, як засобу попередньої оплати за товар, та невиконання ним обов`язку з його поставки покупцю, останній має право вимагати від продавця повернення суми коштів попередньої оплати у іноземній валюті.

Також позивач просив стягнути з ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" неустойку у сумі 10 480,00 доларів США за прострочення договірних зобов`язань, нараховану відповідно до п. 13.1 контракту.

Дійсно, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

У пункті 13.1 контракту сторони також погодили, що у випадку несвоєчасної поставки товару продавець сплачує штраф у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення, але не більше 5 % від несвоєчасно поставленого товару.

Разом з тим, слід зазначити, що заявлені позивачем нарахування можуть бути застосовані лише у тому випадку, коли покупець погодився прийняти товар та не відмовився від виконання зобов`язання, при цьому він очікує на належне виконання зобов`язання продавцем (ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс"). Натомість, у даному випадку позивач відмовився від подальшої поставки відповідачем-1 товару, у зв`язку з чим надіслав ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" повідомлення про відмову від договору та просив повернути йому попередню оплату у розмірі непоставленого товару.

Отже, за висновком суду, у разі відмови покупця від поставки продавцем товару та його прийняття, правові наслідки у вигляді стягнення неустойки за неналежну поставку товару у цьому випадку не застосовуються, оскільки у продавця відсутній обов`язок виконувати зобов`язання, а відповідно і нести відповідальність у вигляді неустойки за порушення строків поставки товару. Аналогічну позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 19 лютого 2014 року по справі № 908/2603/13.

Таким чином, у частині вимог позивача про стягнення з відповідача-1 неустойки за порушення строків зобов`язання у сумі 10 480, 00 доларів США задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог, заявлених до відповідача-2 (ТОВ "Трейд Агрохім Україна") про стягнення вартості поставленого товару у сумі 30 240,00 доларів США на підставі того ж пункту 8.5 контракту, суд зазначає, що зміст указаного пункту визначає обов`язок ТОВ "Трейд Агрохім Україна" з оплати товару не позивачу, а ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" та за іншим контрактом - № 02/ЕХ від 09.02.2018 р., що не є предметом розгляду в даній справі (№ 02/ЕХ/Temp від 23.02.2018 р.), а тому він не може бути застосований у спірних правовідносинах. Крім того, умови контракту № 02/ЕХ/Temp від 23.02.2018 р., що розглядається, не визначають обов`язку ТОВ "Трейд Агрохім Україна" здійснювати будь-які платежі за цим контрактом ні перед ЗАТ "Левіатон Корпорейшн ЛТД" (покупцем-1), ні перед ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" (продавцем), у тому числі і з оплати за поставлений відповідачу-2 товар.

За таких обставин вимога позивача, заявлена до ТОВ "Трейд Агрохім Україна" про стягнення вартості поставленого йому товару у сумі 30 240,00 доларів США, задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЗАТ "Левіатон Корпорейшн ЛТД" підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення попередньої оплати у сумі 209 760,00 доларів США з відповідача-1 - ТОВ "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс".

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства "Левіатон Корпорейшн ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Агрохім Україна" про стягнення 250 480,00 дол. США задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" (Республіка Узбекистан, Ферганська область, місто Коканд, вул. Навбажар, буд. 20, ідентифікаційний код 305053215) на користь Закритого акціонерного товариства "Левіатон Корпорейшн ЛТД" (Кіпр, місто Лімасол, 3086, вул. Тріполіцас, 25Б, ідентифікаційний код НЕ 365335) попередню оплату у сумі 209 760 (двісті дев`ять тисяч сімсот шістдесят) доларів США, витрати по сплаті судового збору в сумі 88 483 (вісімдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 48 коп.

У решті позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіміо Савдо Тамінот Сервіс" - відмовити.

У задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Агрохім Україна" - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 21 жовтня 2019 року.

Повний текст рішення складений 4 листопада 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.