ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.2019 Справа № 920/908/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Чепульської Ю.В.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут»

до відповідача - Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій,

про стягнення 790353 грн 81 коп.

за участю представників сторін:

від позивача адвокат Сіденко Л.В.,

від відповідача не прибув.

Стислий виклад позицій сторін по справі, заяви та клопотання сторін. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 28.08.2019 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 654520 грн 42 коп. основного боргу, 18876 грн 72 коп. інфляційних збитків, 9709 грн 10 коп. 3% річних, 107247 грн 27 коп. пені за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 31.01.2018 договору № 40/41DBSmz321-18 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено газ по Договору, відповідачем газ було прийнято, однак за нього не сплачено, що є порушенням п. 5.1.2 Договору. Тому, зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Ухвалою суду від 29.08.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 08.10.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач 30.09.2019 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що газ позивачем дійсно поставлявся, борг, 3% річних та інфляційні втрати є обгрунтованними. Однак відповідач заперечує проти стягнення 107247 грн 27 коп. пені та просить суд зменшити розмір пені на 50%.

22.10.2019 позивачем були надані заперечення проти клопотання про зменшення пені.

29.10.2019 відповідач надав до суду клопотання, в якому просить суд зменшити розмір пені на 50%, а також просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

31.01.2018 між сторонами було укладено договір № 40/41DBSmz321-18 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів та додаткові угоди №№ 1-11 (а.с.18-32). Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 4.3 Договору кількість спожитого відповідачем газу за місяць оформлюється актом прийому-передачі. У січні-лютому 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 654520 грн 42 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи, підписаними сторонами без заперечень та скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі природного газу (а.с.33-34). Вищезазначений факт не спростовується відповідачем.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору розрахунки за поставлений природний газ здійснюються без попередньої оплати, за фактом поставки. Оплата вартості за фактично переданий позивачем газ здійснюється відповідачем до 10 числа, наступного за звітним місяцем згідно рахунку-фактури.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату (а.с.35-36). Крім того, між відповідачами було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, в якому сторони визначили заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 654520 грн 42 коп.

Позивач звернувся до відповідача з претензією (а.с.38-39), однак відповідач з позивачем не розрахувався, чим змусив позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 654520 грн 42 коп. є таким, що встановлений судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо основної суми боргу.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача та враховуючи доведеність факту заборгованості відповідача перед позивачем по Договору на суму 654520 грн 42 коп. (за січень-лютий 2019 року), заявлена позовна вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми є правомірною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.6-7).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 9709 грн 10 коп. 3% річних, 18876 грн 72 коп. інфляційних втрат (загальний період з 11.02.2019 по 22.08.2019) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом п.7.2.1 Договору визначено, що у разі порушення строків оплати, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок пені (а.с.7).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача 107247 грн 27 коп. пені (загальний період з 11.02.2019 по 22.08.2019) є правомірною.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 2 ст. 233 ГК України у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Із мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання. Тому, судом враховано, що відповідач є державною організацією, що повністю утримується за рахунок державного бюджету та є неприбутковою установою, порушення виконання зобов`язання за Договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Також, суд факт стягнення сум інфляційних втрат та відсотків річних, які мають забезпечити баланс інтересів сторін.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені та часткове задоволення вимог позивача, а саме суд зменшує розмір пені на 25% та стягує з відповідача на користь позивача 80435 грн 45 коп. пені.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» до Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення 790353 грн 81 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій (вул. Маяковського, буд. 64, м. Ромни, Сумська область, 42001, код 33219415) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» (вул. Береста, 21, м. Суми, 40000, код 39586236) 654520 грн 42 коп. основного боргу, 18876 грн 72 коп. інфляційних збитків, 9707 грн 10 коп. 3% річних, 80435 грн 45 коп. пені, 11855 грн 31 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Клопотання Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зменшення розміру штрафних санкцій задовольнити частково.

4. Зменшити розмір заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» пені на 25%.

5. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 01.11.2019.

Суддя О.Ю. Резніченко