ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2663/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.А. Липі

розглянувши справу за позовом Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт"; (пл.Митна,1,Одеса,Одеська область,65082)

до відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України (бульвар Л.Українки,26,Київ 133, 01133)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача- Фізична особа-підприємець Сєрєкова Світлана Іванівна ( АДРЕСА_1 )

про скасування реєстрації

за участю представників:

від позивача: Сидоров О.В.- по довіреності;

від відповідача: не з`явились;

від 3-ої особи: ОСОБА_1 В.І. - ордер

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Державна архітектурно-будівельна інспекція України, в якому просить господарський суд: про скасування реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність у замовника декларації будь-яких речових прав на земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.09.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та залучено Фізичну особу-підприємця Сєрєкову Світлану Іванівну в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Підготовче засідання призначено на "09" жовтня 2019 р. о 16:00.

24.09.2019р. від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача надійшло клопотання ( вх. 2-4603/19) про передачу справи за віключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

У зв`язку з тим, що Господарським судом Одеської області 09.10.2019р. у судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву до 04.11.2019р. о 11:00, про що було відображено в протоколі судового засідання, суд ухвалою від 10.10.2019р. повідомив Державну архітектурно-будівельну інспекцію України про дату та час судового засідання.

04.11.2019р. представником позивача подані письмові заперечення на клопотання про передачу справи за віключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Обгрунтовуючи свої заперечення, позивач посилається на ухвалу Окружного Адміністративного суду м. Києва від 29.05.2019р. по справі № 826/12910/17 в якій було зазначено, що даний спір стосується не скільки правомірності дій інспекції, скільки правомірності реєстрації права власності на 1/1 бази відпочинку за третьою особою, що призвело до порушення речового права позивача, тобто цивільного права.

Також, позивач посилається на ч.ч. 3, 12 ст. 30 ГПК України та просить суд залишити без задоволення клопотання представника третьої особи про передачу справи за віключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Розглянувши клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача про передачу справи за віключною підсудністю та заслухавши представників сторін суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частинами 1, 2 статті 4 ГПК України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах.

Державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Державна архітектурно-будівельна інспекція України, в якому просить господарський суд: про скасування реєстрації.

Відповідно до постанови КМУ від 09.07.2014р. № 294 «Про затвердження Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію України», а саме пунктом 1 Положення визначено, що ДАБІ України є центральним органом виконавчої влади.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 ГПК України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 ГПК України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 ГПК України).

За загальними правилами територіальної підсудності, встановленими ч. 1 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 30 ГПК УКУраїни встановлено правила виключної підсудності справ.

За приписами ч.3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Частиною 12 ст. 30 ГПК України, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо розгляд таких вимог віднесений до юрисдикції господарського суду, розглядаються господарським судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Водночас, ч. 5 ст. 30 ГПК України встановлено, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 30 ГПК України щодо виключної підсудності справ у спорах, у яких відповідачем є центральний орган виконавчої влади, внаслідок змін у складі відповідачів дана справа стала підсудною Господарському суду міста Києва.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення( ч.3 ст. 31 ГПК України).

У постановах від 15.05.2018 у справі № 905/1566/17 та від 16.08.2019 у справі №916/142/19 Верховний Суд вказав, що виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом частини 5 статті 30 ГПК України визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

За висновками Верховного Суду, викладеними у названих постановах, якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині 5 статті 30 ГПК України, то така справа у будь-якому разі підлягає розгляду місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

В силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 (заяви № 29458/04, № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

З огляду на викладене, суд відхиляє заперечення позивача та вважає, що якщо відповідачем є центральний орган виконавчої влади, дана справа відноситься до виключної підсудності господарського суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, і не підлягає розгляду Господарським судом Одеської області, а підлягає передачі для розгляду за встановленою виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Керуючись ч.5 ст.30, п.п. 1 ч.1, ст.31, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Клопотання третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача- Фізична особа-підприємець Сєрєкова Світлана Іванівна задовольнити.

2. Передати справу №916/2663/19 за позовом Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача- Фізична особа-підприємець Сєрєкова Світлана Іванівна про скасування реєстрації за підсудністю до Господарського суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в).

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2019р.

Ухвала набрала чинності 04.11.2019р. та підлягає оскарженню відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Літвінов