РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2473/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Український дитячий центр "Молода гвардія" (м. Одеса)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-ремпроект" (м. Харків)
про стягнення 47690,70 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Український дитячий центр "Молода гвардія" (позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-ремпроект" (відповідач), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-ремпроект" (, 61001, Харківська обл., місто Харків, площа Відновлення, будинок 7/8, р/р НОМЕР_1 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ІПН 35) на користь Державного підприємства "Український дитячий центр "Молода гвардія" (65069, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 172, р/р НОМЕР_2 в ОФ АТ "Укрексімбанк", МФО 322313, ) надмірно сплачені грошові кошти в сумі 47690,70 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

У вказаній ухвалі суду вирішено розглядати справу №922/2473/19 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 16.09.2019 о 12:00 год, про що повідомлено учасників справи.

Оскільки 16.09.2019 представники сторін у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, протокольною ухвалою суду від 16.09.2019 відкладено підготовче засідання на 02.10.2019 о 14:00 год.

16.09.2019 ухвалою Господарського суду Харківської області повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання на 02.10.2019 о 14:00 год.

02.10.2019 представники сторін у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.10.2019 повідомлено учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.10.2019 о 14:00 год.

Позивач не надав витребувані судом документи.

Представник позивача у жодне судове засідання не з`явився, зокрема у судове засідання від 23.10.2019, про причини неявки суду не повідомив, хоча позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою місцезнаходження юридичної особи згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення відповідних поштових повідомлень.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на участь свого представника в засіданні суду.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Представник відповідача у жодне судове засідання не з`явився, зокрема у судове засідання від 23.10.2019, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 3 ст. 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).

Статтею 93 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Частина 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачає, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

Положеннями ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру та передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Ухвали Господарського суду Харківської області, зокрема, ухвала суду від 09.08.2019 про відкриття провадження у справі, відправлені на адресу відповідача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61001, м. Харків, площа Відновлення, буд. 7/8, однак поштові конверти з відповідними рекомендованими відправленням повернуті відділенням зв`язку до суду з відмітками "за закінченням встановленого строку зберігання", "неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача" та "за місцем обслуговування".

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, вбачається, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Водночас, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі №915/1015/16 та від 12.03.2019 у справі №923/1432/15).

Крім того ухвала Господарського суду Харківської області від 09.08.2019 про відкриття провадження у цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09.08.2019.

Учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у пункті 41 свого рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, враховуючи зазначені вище положення Господарського процесуального кодексу України, якими регламентовано порядок повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України", суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на судовий захист своїх прав та інтересів.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду зазначеної справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

14.09.2015 між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду №20-Р (надалі - договір №20-Р), за яким замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач) приймає на себе обов`язки по капітальному ремонту внутрішніх приміщень корпусу спального "Берізка" ДП УДЦ "Молода гвардія", розташованого за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 172.

Відповідно до п. 4.1 договору №20-Р договірна ціна (додаток №1) складає 381148,80 грн, у тому числі ПДВ 20%=63524,80 грн згідно з кошторисом (додаток №2), який являється невід`ємною частиною договору, затвердженою замовником. Договірна ціна у договорі підряду визначена на основі кошторисів.

Згідно з п. 4.2 цього ж договору після закінчення виконання робіт підрядник складає акт про виконані роботи, що подається замовникові. Замовник зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів розглянути акт виконаних робіт, або ж надати письмове повідомлення з обґрунтуванням причини розбіжності або не підписання актів. При відсутності письмового повідомлення - акт вважається підписаним.

Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником згідно акту виконаних робіт (п. 3.2 вищевказаного договору).

Пунктом 3.1 договору №20-Р сторони узгодили термін дії договору - з моменту підписання та до 31 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 6.2 договору №20-Р замовник здійснює оплату та проводить розрахунки з підрядником в термін 30 робочих днів після підписання акту виконаних робіт шляхом прямого банківського переказу на розрахунковий рахунок підрядника.

Згідно з п. 6.4 цього ж договору замовник здійснює платежі за виконані роботи на основі підписаного акту виконаних робіт представниками сторін.

Відповідно до договірної ціни на будівництво капітального ремонту внутрішніх приміщень корпусу спального "Берізка" ДП "УДЦ "Молода гвардія", розташованого за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 172, що здійснюється в 2015 році, вид договірної ціни є твердою, що визначена згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1-2013, складена в поточних цінах станом на 27.08.2015 та складає 381148,80 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 63524,80 грн.

Позивачем були прийняті роботи за договором підряду №20-Р від 14.09.2015 на загальну суму 380911,20 грн, що підтверджується копіями акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 28.09.2015 за договором №20-Р від 14.09.2015 на суму 303339,60 грн та акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року від 19.10.2015 за договором №20-Р від 14.09.2015 на суму 77571,60 грн, а також копіями довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 28.09.2015 за вересень 2015 року на суму 303339,60 грн і від 19.10.2015 за жовтень 2015 року на суму 77571,60 грн, підписаними підрядником та замовником без зауважень.

Крім того, 05.11.2015 між сторонами був укладений договір підряду №29-Р (надалі - договір №29-Р), за яким замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач) приймає на себе обов`язки по капітальному ремонту приміщення вожатської корпусу спального зимового "Дубок" ДП УДЦ "Молода гвардія", розташованого за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 172.

Відповідно до п. 4.1 договору №29-Р договірна ціна (додаток №1) складає 108198,00 грн, у тому числі ПДВ 20%, згідно з кошторисом (додаток №2), який являється невід`ємною частиною договору, затвердженою замовником. Договірна ціна у договорі підряду визначена на основі кошторисів.

Згідно з п. 4.2 цього ж договору після закінчення виконання робіт підрядник складає акт про виконані роботи, що подається замовникові. Замовник зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів розглянути акт виконаних робіт, або ж надати письмове повідомлення з обґрунтуванням причини розбіжності або не підписання актів. При відсутності письмового повідомлення - акт вважається підписаним.

Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником згідно акту виконаних робіт (п. 3.2 вищевказаного договору).

Пунктом 3.1 договору №29-Р сторони узгодили термін дії договору - з моменту підписання та до 30 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 6.2 договору №29-Р замовник здійснює попередню оплату до 30% в сумі 32000,00 грн та проводить розрахунки з підрядником в термін 30 робочих днів після підписання акту виконаних робіт шляхом прямого банківського переказу на розрахунковий рахунок підрядника.

Згідно з п. 6.4 цього ж договору замовник здійснює платежі за виконані роботи на основі підписаного акту виконаних робіт представниками сторін.

Відповідно до договірної ціни на будівництво капітального ремонту приміщення вожатської корпусу спального зимового "Дубок" ДП "УДЦ "Молода гвардія", розташованого за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 172, що здійснюється в 2015 році, вид договірної ціни є твердою, що визначена згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1-2013, складена в поточних цінах станом на 28.10.2015 та складає 108198,00 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 18033,00 грн.

Позивач не надав суду доказів сплати ним попередньої оплати до 30% в сумі 32000,00 грн згідно з умовами п. 6.2 договору підряду №29-Р від 05.11.2015.

Позивачем були прийняті роботи за договором підряду №29-Р від 05.11.2015 на загальну суму 108198,00 грн, що підтверджується копіями акту №1 від 18.11.2015 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 року на суму 70304,40 грн, акту №2 від 08.12.2015 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на суму 37893,60 грн, а також довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 18.11.2015 за листопад 2015 року і від 08.12.2015 за грудень 2015 року, підписаними підрядником та замовником без зауважень.

Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на 30.11.2018 відповідно до даних бухгалтерського обліку та звітності ДП УДЦ "Молода гвардія" дебіторська або кредиторська заборгованість по розрахункам ДП УДЦ "Молода гвардія" з ТОВ "Південь-ремпроект" відсутня.

Також, у позові позивач вказує, що ревізією використання коштів на проведення ТОВ "Південь-ремпроект" робіт, включених до актів ф.КБ-2в згідно вищевказаних договорів, а саме: перевірками розрахунків, правильного застосування норм, одиничних розцінок, перевірками відповідності умовам укладених договорів та проведеними обстеженнями по актах ф.КБ-2в, встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 47690,70 грн, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) ДП УДЦ "Молода гвардія" на тотожну суму, що є порушенням вимог "Правил визначення вартості будівництва" ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затверджених наказом Мінрегіонбуду України №293 від 05.07.2013.

За твердженнями позивача завищення вартості виконаних робіт виникло в результаті:

- порушення вимог п. 1.2, 4.2, 4.7 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, за рахунок невірного застосування одиничної розцінки ЕН15-78-2 з утеплення фасадів мінеральними плитами товщиною 100мм з опорядженням декоративним розчином за технологією "Cerezit" стіни з прорізними рустами, чим завищено норму витрат праці робітників, зайнятих на ремонтно-будівельних роботах, машиністів, часу експлуатації будівельних машин та механізмів, тоді як фактично необхідно було застосовувати одиничну розцінку ЕН15-78-1 з утеплення фасадів мінеральними плитами товщиною 100 мм з опорядженням декоративним розчином за технологією "Cerezit" стіни гладкі;

- порушення вимог п. 6.4.3 ДСТУ-НБД.1.1-1:2013, за рахунок невідповідності обсягів виконаних робіт, які відображені в акті ф.КБ-2в за листопад 2015 року на суму 70304,40 грн. в порівнянні з фактичного виконаними обсягами.

Як вказує позивач у позові, так наприклад, при визначенні обсягу робіт з установлення та розбирання зовнішніх металевих трубчастих інвентарних риштувань, висота риштувань до 16 м (одинична розцінка РН 20-5-1) встановлено, що фактично влаштовано та розібрано риштувань у кількості 56 кв м, тоді як в акті ф.КБ-2в враховано 93,24 кв м, що на 37,2 кв м більше.

- порушення вимог пунктів 4, 6, 7 договору підряду, п. 4.2, 5.1.3, 5.3.2, та 5.4.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, в ході проведення обстежень обсягів виконаних ремонтно-будівельних робіт, встановлено безпідставне завищення використання матеріалу зазначеного в акті ф.КБ-2в - "Плити теплоізоляційні із мінеральної вати на синтетичному зв`язувальному, марка М75" (С114-4-У варіант 1) у кількості 3,367 куб м;

- порушення вимог п. 1,3, 4.3, 6.5 та 6.6 договору підряду, п. 3.6, 3.15, 3.17, 6.3.1, 6.3.2.2, 6.3.5, 6.4.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, ст.629, ст. 632 Цивільного кодексу України, ст. 321 Господарського кодексу України та п. 24 "Загальних умов укладання та виконання Договорів підряду в капітальному будівництві", стверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, в ході перевірки проектно-кошторисної документації (дефектний акт та локальний кошторис) встановлена невідповідність обсягів виконаних робіт в порівнянні з актом ф.КБ-2в декілька видів ремонтно-будівельних робіт, перелік з означено у розрахунку.

На підтвердження викладеного позивач надав суду копії дефектних актів на: капітальний ремонт приміщень фойє спального корпусу "Берізка" (умови виконання робіт Експлуатована будівля); Умови виконання робіт виробництво ремонтно-будівельних робіт в діючій споруді та дві копії дефектних актів на Капітальний ремонт приміщення вожатської корпусу спального зимового "Дубок" ДП "УДЦ "Молода Гвардія", розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 172 (Умови виконання робіт виробництво ремонтно-будівельних робіт в діючій споруді).

З посиланням тільки на статті 887, 890, 891 ЦК України та ст. 318, 324 ГК України, та без правового обґрунтування позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача надмірно сплачені грошові кошти в сумі 47690,70 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 837 ЦК України по договору підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу по замовленню іншої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконану роботу.

Як убачається із змісту укладених між сторонами договорів підряду №20-Р від 14.09.2015 і №29-Р від 05.11.2015, вони за своєю правовою природою є договорами будівельного підряду.

Посилання позивача на параграф 4 глави 61 ЦК України (ст. 887, 890, 891 ЦК України), яким встановлено умови підряду на проектні та пошукові роботи, а також на ст. 324 ГК України, якою передбачені умови договору підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт, суд вважає помилковими, оскільки за укладеними між позивачем та відповідачем договорами підряду №20-Р від 14.09.2015 і №29-Р від 05.11.2015 відповідач (підрядник) прийняв на себе обов`язки по капітальному ремонту приміщень позивача, а не зобов`язався розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно з ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Договором підряду №20-Р від 14.09.2015 на "Капітальний ремонт внутрішніх приміщень корпусу спального "Берізка" ДП УДЦ "Молода гвардія", розташованого за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 172" не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

У даному випадку виконані відповідачем роботи були прийняті позивачем у порядку, встановленому договором та приписами ст. 882 ЦК України, а саме шляхом підписання відповідних актів.

Внаслідок чого позивачем і було здійснено оплату робіт у повному обсязі, оскільки, як вже було зазначено судом вище та вказує сам позивач у позовній заяві, станом на 30.11.2018 заборгованість по розрахункам позивача з відповідачем відсутня.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Позивач не надав господарському суду акти прихованих робіт.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що недоліки, на які посилається позивач у позовній заяві, є явними, тобто такими, що повинні були бути виявлені або під час виконання робіт (ст. 849 ЦК України), або в момент їх прийняття (ст. 853 ЦК України).

До того ж, за умовами укладених між сторонами договорів підряду, а саме їх пунктів 7.2, замовник здійснює контроль та технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів та ціни виконаних робіт кошторису, будівельним нормам та правилам, а матеріалів, конструкцій, виробів - державним стандартам та технічним умовам. При виявленні відхилень замовник (позивач) видає підряднику розпорядження про їх усунення, а при поважних порушеннях, приймає рішення про зупинку робіт.

В п. 7.4 вищевказаних договорів підряду сторони узгодили, якщо при здачі-прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли по вині підрядника (відповідача), замовник (позивач) не підписує акт здачі-приймання та затримує оплату робіт, виконаних з порушенням.

Відтак, саме на позивача покладено обов`язок контролю та технічного нагляду за відповідністю проектно-кошторисної документації вимогам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Проте позивач не надав суду доказів щодо наявності об`єктивних причин, які завадили йому здійснити належним чином контроль за відповідністю проектно-кошторисної документації вимогам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та дотриматися встановленого чинним законодавством порядку виявлення явних недоліків робіт або у проектно-кошторисній документації на момент укладання договору.

Крім того, роздруківки з програмного комплексу АВК-5 (3.0.8) дефектних актів належним доказом бути не можуть, оскільки вони не містять навіть дати, місяця та року їх складання, а також не містять посади, підпису, ініціалів та прізвища особи, яка їх склала та перевірила.

За таких обставин, суд не бере їх до уваги як належні та допустимі електронні та паперові докази по справі.

Також суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Первинним документом, який підтверджує виконання зобов`язань за вищезазначеними договорами підряду №20-Р від 14.09.2015 і №29-Р від 05.11.2015 є підписані сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт №1 від 28.09.2015 за вересень 2015 року, №2 від 19.10.2015 за жовтень 2015 року та відповідно №1 від 18.11.2015 за листопад 2015 року і №2 від 08.12.2015 за грудень 2015 року.

Роздруківки розрахунків завищення вартості виконаних робіт по акту ф.№КБ-2в №1 за вересень 2015 року за договором №20-Р від 14.09.2015, №1 завищення вартості виконаних робіт по акту ф.№КБ-2в №1 за листопад 2015 року за договором №29-Р від 05.11.2015, в силу принципу змагальності сторін, визначеного ст. 91 ГПК України, не можуть бути прийняті судом до уваги як належні та допустимі докази завищення відповідачем обсягу виконаних робіт та їх вартості чи як докази надмірно сплачених позивачем грошових коштів відповідачу, оскільки: по-перше, вони складені представниками Південного офісу Держаудитслужби, які не є експертами або фахівцями у галузі будівництва та не попереджалися про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України; по-друге, зроблені в них розрахунки нічим не обґрунтовані, що викликає сумнів у їх достовірності.

До того ж, позивач не надав суду акту ревізії.

Таким чином, з огляду на приписи ст. 853 ЦК України, після прийняття робіт позивач втратив право посилатися на ці недоліки.

При цьому слід зазначити, що виявлення недоліків виконаних робіт після їх прийняття (приховані недоліки) у будь-якому випадку не може бути підставою для повернення сплачених коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак, позивач не надав суду доказів, що обґрунтовують його позовні вимоги, а саме: докази завищення відповідачем обсягів і вартості виконаних робіт; копії актів прихованих робіт; обґрунтований розрахунок суми позову; докази оплати попередньої оплати за договором підряду №29-Р від 05.11.2015; докази повної оплати прийнятих робіт; докази надмірно сплачених грошових коштів в сумі 47690,70 грн.

Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів завищення відповідачем обсягу виконаних робіт та їх вартості, а також надмірно сплачених позивачем грошових коштів.

Отже, позов фактично представляє собою вимогу про зміну ціни договору після його виконання, що не дозволяється чинним законодавством України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 06.04.2016 по справі №922/2024/15.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України судові витрати у справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. 193, 317 ГК України, ст. 632, 837, 849, 853, 854, 875, 879, 882 ЦК України, ст. 2, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 126, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "31" жовтня 2019 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.