ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/5262/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Огородніка К.М. - (головуючого), Жукова С.В., Бенедисюка І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Ксензової Г. Є.,

за участю представників:

позивача - Федорчук О. В.,

відповідача - Росітюк Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпровської міської ради

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2019

у справі № 904/5262/18

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області

до Дніпровської міської ради

про стягнення збитків в розмірі 1 431 225 грн.51коп.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі - РВ ФДМ України по Дніпропетровській області) звернулося до Дніпровської міської ради з позовом, в якому просило стягнути збитки в сумі 1 431 225, 51 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на невиконання зобов`язань щодо збереження відповідачем орендованого нерухомого майна згідно договору №12/02-5851-од від 24.09.2015, яке призвело до заподіяння збитків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2019 у справі № 904/5262/18 замінено позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області його правонаступником - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях. Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Дніпровської міської ради про стягнення збитків в розмірі 1 431 225, 51грн задоволено. Стягнуто з Дніпровської міської ради до Державного бюджету України суму збитків у розмірі 1 431 225, 51 грн. Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях суму витрат зі сплати судового збору в розмірі 21 468, 39 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 у справі №904/5262/18 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2019 у справі № 904/5262/18 залишено без змін.

Правова позиція судів першої та апеляційної інстанції

Суд першої інстанції, посилаючись на норми статей 224, 225 Господарського кодексу України, частину 2 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", встановивши, що саме недбалість орендаря призвела до пошкодження орендованого майна, внаслідок чого орендодавцю заподіяні збитки, розмір яких доведено належними та допустимими доказами, задовольнив позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками Господарського суду Дніпропетровської області, а також зазначив, що господарський суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги лист-відповідь Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції № 45.5/1385 від 15.03.2019 та копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки вказані документи подавалися відповідачем під час розгляду справи по суті і відповідач не вказав обставин, які заважали йому подати вказані документи у визначений законом процесуальний строк.

Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу та виклад позиції інших учасників справи.

У касаційній скарзі Дніпропетровська міська рада просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2019 у справі № 904/5262/18 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у позові.

Касаційну скаргу мотивовано порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 224, 225 ГК України, ч.8 ст.80, ст.ст. 78, 86 ГПК України.

Скаржник вважає, що судами було надано перевагу одних доказів, над іншими. Не взято до уваги те, що ушкодження орендованого майна сталося шляхом його розкрадання, тобто з вини третіх осіб.

Крім того, зазначає, що судами не було надано належної правової оцінки звіту про відшкодування збитків на предмет його законності та обґрунтованості.

РВ ФДМ України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - РВ ФДМ України) надіслало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права при повному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи, яким надано належну оцінку, у зв`язку з чим рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2019 слід залишити без змін, а в задоволенні касаційної скарги Дніпропетровської міської ради слід відмовити.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

Між РВ ФДМ України у Дніпропетровській області (орендодавець) та Дніпропетровською міською радою (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5851-ОД від 24.09.2015 (далі - договір оренди).

Вказаний договір підписаний без зауважень та заперечень з боку представників сторін.

Відповідно до пункту 1.1 договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення (реєстраційний номер 1130549.2.ААБАЛИ779) площею 1288,8 кв. м, розташоване за адресою - м. Дніпропетровськ ( нова назва - м. Дніпро), вул. Набережна Леніна (нова назва - Січеславська Набережна), 37 на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку, що перебуває на балансі ПАТ АК "Дніпроавіа" (далі - балансоутримувач). Вартість майна визначена згідно з висновком про вартість станом на 27.08.2015 і становить за незалежною оцінкою 1 3261 081грн.

Згідно з розділом 11 договору оренди, невід`ємною і складовою частиною цього договору є додатки - акт приймання - передачі орендованого майна; розрахунок орендної плати; звіт про оцінку майна, що передається в оренду; висновок про стан об`єкту оренди.

В пункті 1.2 договору оренди зазначено, що майно передається в оренду з метою розміщення органу місцевого самоврядування (структурного підрозділу Дніпропетровської міської ради - Центру адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради).

Пунктом 1.3 договору оренди встановлено, що стан майна на момент укладання договору визначається за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

Згідно Висновку про технічний стан майна, яке передається в оренду, узгодженого представниками орендаря та балансоутримувача 24.09.2015, об`єкт оренди частково потребує проведення ремонтно-відновлювальних робіт та частково потребує капітального ремонту.

У цьому Висновку також наведена характеристика стану об`єкта оренди: стіни, перегородки, перекриття - задовільний стан; покрівля - сумісна із залізобетонним перекриттям; підлога - потребує часткового відновлення (337,1кв.м); отвори - потребують заміни трьох склопакетів, часткова заміна дверних блоків, ремонт та відновлення механізму відкриття вхідних дверей; інше - потребують відновлення інженерні мережі.

Відповідно до пункту 10.1 договору оренди цей договір укладено строком на два роки 364 дні, та діє з 24.09.2015 до 22.09.2018 включно.

Пунктами 2.1, 2.4, 5.10 та 10.10 договору оренди встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, зазначений в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. Обов`язок складання акта приймання-передачі майна в оренду покладається на орендодавця. У разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути за актом приймання-передачі балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати відповідно до вимог чинного законодавства збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

18.05.2016 ПАТ "АК "Дніпроавіа" повідомило орендаря про виявлені під час перевірки стану орендованого майна пошкодження приміщення (злам замків у вхідних дверях; пошкодження підвісних стель; викрадення проводок інженерних комунікацій, розеток, вимикачів; демонтування та викрадення світильників, ламінованого покриття підлоги, приладів опалювання, котла автономного опалення, лічильника газу, сантехнічних приладів, дверей, нікельованої огорожі сходового маршу). Посилаючись на положення договору, балансоутримувач запропонував орендарю надати інформацію про заходи з відновлення пошкодженого державного майна. Копію цього листа було направлено на адресу позивача.

Позивач 10.06.2016 повідомив відповідача про проведення позапланової перевірки орендованого майна за участю представників орендодавця та балансоутримувача (лист №05-02-03126 від 10.06.2016)

Фахівцями позивача в присутності представників відповідача та балансоутримувача складений акт контрольного візуального обстеження від 15.06.2016. В цьому акті були зафіксовані пошкодження орендованого приміщення. Акт підписаний представниками орендодавця та балансоутримувача, представники орендаря від підпису відмовились.

За результатами проведеної з 15.06.2016 до 02.08.016 (з перервою 01.07.2016 -31.07.016) позапланової перевірки був складений відповідний звіт та встановлено, що передане в оренду майно знаходиться в незадовільному стані: проходи та приміщення захаращені сміттям; майже в усіх приміщеннях частково зруйноване внутрішнє оздоблення підлоги, стін та стелі; відсутні електровимикачі, світильники, арматура дверей, елементи системи опалення (радіатори, запірна арматура), сантехнічні пристрої, газовий котел "Hermann" EVRA-325 Е001027.

Відповідач листом №7/22-1330 від 12.08.2016 звернувся до позивача з пропозицією організувати проведення оцінки майна для розірвання договору.

В квітні 2017 року за участю фахівців РВ ФДМ України по Дніпропетровській області, представників ПАТ "АК "Дніпроавіа", Дніпровської міської ради та ТзОВ "Д.Ю.Консалтинг" відбулося візуальне обстеження нежитлових приміщень загальною площею 1288,8 кв.м, розташованих за адресою - м. Дніпропетровськ (нова назва - м. Дніпро), вул. Набережна Леніна (нова назва - Січеславська Набережна), 37 на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку.

За результатами обстеження був складений акт від 25.04.2017, підписаний усіма представниками учасників обстеження. В цьому акті відображені пошкодження приміщення.

В подальшому, суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Д.Ю. Консалтинг" був складений звіт про незалежну оцінку вартості майнового збитку, заподіяного державі внаслідок недбалого збереження орендованого майна. Під час визначення розміру збитків, оцінювачі використовували відомості про стан приміщення до моменту передачі його в оренду та порівнювали їх стан на 25.04.2017. Звіт про незалежну оцінку майна станом на 27.08.2015 був невід`ємним додатком до договору оренди.

22.06.2017 між РВ ФДМ України по Дніпропетровській області та Дніпропетровською міською радою укладено додаткову угоду про розірвання договору оренди від 24.09.2015 № 12/02-5851-ОД державного нерухомого майна, що перебуває на балансі ПАТ АК "Дніпроавіа" (далі - додаткова угода).

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди сторони прийшли до згоди розірвати договір оренди, предметом якого є: строкове платне користування державним нерухомим майном - загальною площею 1288,8 кв.м, розташованих за адресою - м .Дніпропетровськ ( нова назва - м. Дніпро ) , вул. Набережна Леніна ( нова назва - Січеславська Набережна), 37.

В пункті 2 додаткової угоди встановлено, що зобов`язання, виконання яких сторонами почалось до укладення додаткової угоди про розірвання договору, повинні бути виконані в наступному порядку:

- орендар зобов`язується: підписати зі свого боку договір про оцінку майна, з метою визначення збитків, нанесених державі внаслідок недбалого збереження орендованого майна з урахуванням стану майна на момент передачі майна в оренду; сплатити орендну плату, пеню та штраф за договором оренди з наданням копій платіжних доручень протягом трьох робочих днів з моменту кладення додаткової угоди; згідно пунктів 5.10, 10.10 договору оренди повернути орендоване майно балансоутримувачу відповідно до акта приймання-передачі; сплатити розмір збитків, нанесених державі внаслідок недбалого збереження орендованого майна за результатами оцінки, проведеної з урахуванням акта контрольного візуального обстеження станом на 25.04.2017, в строк 10 календарних днів з моменту їх затвердження.

- орендодавець зобов`язується забезпечити рецензування звіту про оцінку, з метою визначення збитків об`єкта оренди, про результати якого повідомити орендаря та балансоутримувача.

- балансоутримувач зобов`язується прийняти за актом приймання-передачі державне нерухоме майно протягом трьох робочих днів з моменту укладення додаткової угоди про розірвання договору оренди.

Пунктом 3 вказаної додаткової угоди передбачено, що з моменту набуття чинності додаткової угоди про розірвання договору сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та зобов`язаннями за договором оренди, окрім передбачених в пункті 2 цієї додаткової угоди.

Вказана додаткова угода підписана сторонами без зауважень та заперечень.

За актом повернення державного майна з оренди від 22.06.2017 орендоване майно повернено балансоутримувачу.

Наказом РВ ФДМ України по Дніпропетровській області від 01.12.2017 затверджений висновок про вартість розміру збитків, нанесених державному майну, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 37, в розмірі 1 431 225, 51 грн.

На адресу відповідача направлялась претензія №05-11-01954 від 27.03.2018 з вимогою сплатити збитки в розмірі 1 431 225,51 грн., яка залишена без задоволення.

Касаційне провадження

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Дніпропетровської міської ради у справі № 904/5262/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Огороднік К.М., суддя - Жуков С. В., суддя - Банасько О.О., що підтверджується витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019.

У зв`язку з відпусткою судді Банаська О.О. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Дніпропетровської міської ради по справі № 904/5262/18, було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Огороднік К.М., суддя - Жуков С.В., суддя - Пєсков В. Г., що підтверджується витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2019.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.08.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 904/5262/18 за касаційною скаргою Дніпропетровської міської ради, датою проведення судового засідання визначено 16.10.2019.

Автоматизованою системою документообігу суду, у зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г., для розгляду касаційної скарги Дніпропетровської міської ради по справі № 904/5262/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Огороднік К.М., суддя - Жуков С.В., суддя - Бенедисюк І. М., що підтверджується витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених ст. 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо суті касаційної скарги

Як матеріально-правову підставу заявленого позову позивачем визначено збитки, завдані державі внаслідок недбалого збереження відповідачем орендованого майна у розмірі вартості пошкодженого орендованого майна.

Спірні правовідносини виникли на підставі договору оренди, внаслідок невиконання відповідачем п. 5.4 цього договору оренди, яким встановлювався обов`язок орендаря забезпечувати збереження орендованого майна, запобігти його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами і правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки, та п.2 додаткової угоди про розірвання договору оренди, і регулюються ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 224, 225 ГК України.

Ухвалюючи рішення у справі, суди виходили з того, що відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню, а учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються втрата або пошкодження її майна. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до законодавства (ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України ).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

При розгляді справи судами установлено, що укладанню договору оренди передувало проведення незалежної оцінки орендованого нерухомого майна та складання звіту про незалежну оцінку цього майна станом на 27.08.2015. У звіті було відображено характеристики об`єкта оцінки та показники фізичного зносу об`єкта оцінки. Зокрема, станом на 27.08.2015 об`єкт оренди знаходився в задовільному стані, середньозважене значення фізичного зносу становило 31,15%.

До укладення додаткової угоди про розірвання договору оренди балансоутримувачем була проведена перевірка стану орендованого майна (18.05.2016), в присутності відповідача складено акт контрольного візуального обстеження від 15.06.2016, в якому були зафіксовані пошкодження орендованого майна. В подальшому за результатами позапланової перевірки, проведеної з 15.06.2016 до 02.08.2016, було складено звіт, яким встановлено, що передане в оренду майно знаходиться у незадоволеному стані. Крім того, у квітні 2017 року за участю представників сторін, балансоутримувача та ТОВ "Д.Ю. Консалтинг" відбулося візуальне обстеження орендованого приміщення. За результатами обстеження був складений звіт про незалежну оцінку вартості майнового збитку, заподіяного державі внаслідок недбалого збереження орендованого майна, в якому визначено розмір заподіяних збитків. У цьому звіті станом на 25.04.2017 зношеність конструктивних елементів та пристроїв приміщення складала 90 %.

Судами наголошено, що умовами договору оренди, зокрема п.5.4. встановлювався обов`язок орендаря - відповідача, забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню та псуванню, утримувати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду.

Натомість, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами виконання належним чином своїх зобов`язань, встановлених договором оренди та відсутність збитків. Крім того, укладаючи додаткову угоду від 22.06.2017, пунктом 2 якої встановлювався обов`язок орендаря сплатити розмір збитків за результатами оцінки, проведеної з урахуванням акта контрольного візуального обстеження станом на 25.04.2017 у строк 10 календарних днів з моменту їх затвердження, відповідач фактично визнав свою вину та необхідність сплати збитків, завданих державі.

За таких обставин, враховуючи те, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наявність повного складу цивільного правопорушення, Верховний Суд вважає, що висновок господарських судів про наявність підстав для покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків, у розмірі заявленому позивачем, відповідає матеріалам справи, встановленим обставинам та вимогам закону.

Доводи касаційної скарги відносно того, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували п.8 ст. 80 ГПК України, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідач фактично стверджує, що суд вирішив справу на підставі наявних у справі доказів та не надав правової оцінки несвоєчасно поданим доказам, а саме листу-відповіді Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції №45.5/1385 від 15.03.2019 та копії витягу.

Зі змісту ч. ч. 3, 8 ст. 80 ГПК України убачається, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву, а докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються.

Оскільки суди встановили, що у додаткових поясненнях, наданих відповідачем під час розгляду справи по суті, відповідач не обґрунтував неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього, то суд правомірно не прийняв їх до уваги.

Наведене є свідченням необґрунтованості доводу касаційної скарги відповідача щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій п.8 ст. 80 ГПК України.

Доводи скаржника щодо неприйняття до уваги доводів про суттєві недоліки звіту про незалежну оцінку розмірів збитків, які вплинули на розрахунок збитків, касаційний господарський суд відхиляє з огляду на межі повноважень, які закріплені в ч.ч.2, 3 ст. 300 ГПК України, оскільки ці доводи стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами, та переоцінки оцінених ними доказів у справі. Водночас, Верховний Суд відзначає, що зі змісту тексту судових рішень вбачається, що судами вказані факти досліджувались та встановлювались.

При оцінці доводів касаційної скарги Верховним Судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації", згідно з якою повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких під час розгляду цієї справи встановлено не було.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи зазначені положення законодавства та обставини, установлені судами першої та апеляційної інстанцій, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені ст. 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що оскаржені рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Судові витрати

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2019 у справі №904/5262/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К. М.

Судді Жуков С. В.

Бенедисюк І. М.