ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"08" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/2775/19

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви

акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, )

до

фізичної особи-підприємця Давиденка Олександра Миколайовича (08413 , Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Гланишів , РНОКПП НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про солідарне стягнення 101273,78 гривень

ВСТАНОВИВ:

06.11.2019 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» № б/н від 22.10.2019 до фізичної особи-підприємця Давиденка Олександра Миколайовича та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.08.2016 № K5PALON06880, забезпеченого договором поруки від 22.08.2016 № K5PALON06880/DP1, в розмірі 101273,78 гривень, з яких: 20847,16 гривень заборгованість за кредитом, 880,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 79546,18 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором.

Позивач посилається на те, що 22.08.2016 між фізичною особою-підприємцем Давиденком Олександром Миколайовичем та акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» укладено кредитний договір № K5PALON06880, за умовами якого позивачем надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії, проте відповідач 1, в порушення умов укладеного сторонами кредитного договору, надані позивачем у кредит грошові кошти повернув частково. Оскільки виконання зобов?язання за вказаним договором забезпечено договором поруки від 22.08.2016 № K5PALON06880/DP1, позивач просить стягнути суму заборгованості з позичальника та поручителя солідарно.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв?язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов?язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно зі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього кодексу. Відповідачами є особи, яким пред?явлено позовну вимогу.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, мають господарський характер.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на приписи частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, а також статей 4 і 45 цього кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб?єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв?язку зі здійсненням господарської діяльності (правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18).

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України суб?єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов?язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов?язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб?єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно зі статтею 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб?єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб?єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З долученого до матеріалів справи кредитного договору від 22.08.2016 № K5PALON06880, вбачається, що він укладений між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Давиденком Олександром Миколайовичем як фізичною особою.

В пункті А2 вказаного договору зазначено, що грошові кошти надані позичальнику на реструктуризацію заборгованості за договором укладеним між банком та ТОВ «Ю-РОС».

Отже, з умов кредитного договору випливає, що кредитний договір укладений з Давиденком Олександром Миколайовичем як із фізичною особою, яка отримала кредитні кошти для потреб, безпосередньо не пов`язаних з його підприємницькою діяльністю.

Доказів того, що отримані відповідачем 1 кредитні кошти використовувались для здійснення ним підприємницької діяльності як фізичною особою-підприємцем, позивачем не подано.

При цьому, наявність у відповідача 1 статусу підприємця, не може свідчити про те, що він виступає у якості фізичної особи-підприємця у всіх правовідносинах.

З огляду на те, що відносини, які виникли між акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем Давиденком Олександром Миколайовичем за кредитним договором від 22.08.2016 № K5PALON06880, не у зв?язку зі здійсненням останнім господарської діяльності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи за правилами господарського судочинства.

Отже, заявлені акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст. 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до фізичної особи-підприємця Давиденка Олександра Миколайовича та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 101273,78 гривень.

Ухвала складена та підписана 08.11.2019, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена в апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Р.М. Колесник