РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2019Справа № 910/11718/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Акціонерного товариства «Укртранснафта» (вул. Московська, буд. 32/2, м.Київ, 01010, )

до Фізичної особи-підприємця Середи Ольги Олексіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 21 195,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерного товариства «Укртранснафта» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Середи Ольги Олексіївни ( далі - відповідач) про стягнення 21 195,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №09/143-18м від 03.12.2018, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 21 195,00 грн, яка складається з 11 745,00 грн суми пені та 9 450,00 грн суми штрафу.

Ухвалою від 02.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 02.09.2019 була надіслана відповідачу 03.09.2019 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_2 . Станом на час розгляду справи, поштові повідомлення на адресу суду не поверталось.

Позивач ухвалу суду від 02.09.2019 отримав 05.09.2019.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 між Акціонерним товариством «Укртранснафта» (далі - покупець) та Фізичною особою-підприємцем Середою Ольгою Олексіївною (далі - постачальник), укладено договір поставки №09/143-18м (далі - договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю у погоджені сторонами строки спортивний інвентар в асортименті відповідно до коду ДК 37440000-4 - інвентар для фітнесу (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору, номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки товару визначені у Специфікації до даного договору, яка підписується уповноваженими представниками сторін, що є Додатком №1 до цього договору. Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики товару визначена у Додатку №2 до цього договору. Якість товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, визначним у технічній документації, згідно Держстандартів та технічних умов, встановлених доя кожного виду товару, і повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника або сертифікатом відповідності (чи іншими документами, що підтверджують якість товару).

Пунктом 3.2 договору визначена його сума: 135 000,00 грн (сто тридцять п`ять тисяч).

Згідно із п. 5.2 договору, постачальник починає відвантаження товару покупцю у строки, передбачені Специфікацією (Додаток №1 до цього договору) на підставі отриманої від покупця письмової заявки про готовність до виконання договору.

При недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання.

Якщо прострочення виконання зобов`язання перевищує 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару (п.6.1 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 31 січня 2019 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 10.1 договору).

Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором поставки.

У додатку № 1 до договору сторони виклали специфікацію до договору на постачання товару: боксерський мішок в кількості 1 шт. ціною 15 000,00 грн без ПДВ; бігова доріжка Kettler Run 7 в кількості 1 шт. ціною 70 000,00 грн без ПДВ; лавка для жиму Kettler DELTA XL вкількості 1 шт. ціною 50 000,00 грн без ПДВ.

У додатку № 2 до договору сторонами було погоджено технічні характеристики товару.

Додатковими угодами №1, №2, №3, №4 до цього договору, сторони погодили інформацію про технічні, якісні та кількісні характеристики товару, з погодженням, що всі інші умови договору не змінені додатковими угодами, залишаються без змін і сторони підтверджують свої зобов`язання за ними.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявками про готовність до виконання договору та поставки товару, однак, поштові відправлення поверталися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, про свідчать матеріали справи.

21.01.2019 відповідач звернувся до позивача із пропозицією замінити одну з позицій товару на більш покращену модель (без змін її вартості), у зв`язку з чим, 31.01.2019 сторони уклали додаткову угоду №1 та №2 до договору.

27.02.2019 відповідач листом №543/6 повторно звернувся до позивача та повідомив, що у зв`язку із затримкою поставки однієї із позицій товару (бігової доріжки), запропонував здійснити поставку іншої моделі бігової доріжки, про що 11.03.2019 сторони підписали додаткову угоду №3 до договору.

25.04.2019 сторони підписали додаткову угоду №4 до договору, згідно з якою були внесені зміни до Специфікації, а саме змінені характеристики однієї з позицій товару.

25.04.2019 сторони підписали акт приймання-передачі товару на загальну суму 135 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідач з претензією № 04-01/251/2475 від 18.06.2019 сплатити штраф та пеню (надіслана 19.06.2019 рекомендованою кореспонденцією № 809).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки товар не поставив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 6.1. договору, при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання та якщо прострочення виконання зобов`язання перевищує 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку пені, заявленого до стягнення у розмірі 11 745,00 грн з урахуванням визначеного позивачем періоду, прийшов до висновку, що розрахунок є вірним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, перевіривши розрахунок позивача суми штрафу в розмірі 9 450,00 грн, передбаченого договором, з урахуванням визначеного позивачем періоду, суд прийшов до висновку, що розрахунок є вірним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач контррозрахунку суми позову, доказів на підтвердження наявності підстав звільнення його від відповідальності за невиконання зобов`язань по договору не надав.

З огляду на вказані вище приписи законодавства та встановлені судом обставини неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної поставки товару, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Середи Ольги Олексіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Укртранснафта» (вул. Московська, буд. 32/2, м.Київ, 01010, ) пеню в розмірі 11 745 (одинадцять тисяч сімсот сорок п`ять) грн 00 коп, штраф в розмірі 9 450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн 00 коп та судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 04.11.2019

Суддя Н.І. Ягічева