ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.19 р. Справа № 917/607/19

За позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (вул. Січових Стрільців, 60, м. Київ, 04050) в особі в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" В.М. Куліш, вул. Січових Стрільців, 60, м. Київ, 04050

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Кременчукм`ясо", пров. Героїв Бресту, 48, м. Кременчук, Полтавська область,39601

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053).

про стягнення 11 601 470,30 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Юлдашев Ю.М., дов. № 566 від 30.09.2019 року

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Обставини справи: 16.04.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі в особі в. о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк"Фінанси та Кредит" В.М. Куліш до відповідача Публічного акціонерного товариства "Кременчукм`ясо" про стягнення 11 601 470,30 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Ю.П. Ірклієнко залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

12.08.2019 року від позивача до суду надійшло клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 12.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053). Призначено підготовче засідання у справі на 03.09.19 року на 10:00 год. Викликано учасників справи у підготовче засідання. Попереджено учасників справи про наслідки неявки в судове засідання, передбачені ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а також про обов`язок повідомити суд про причини неявки у разі неприбуття у судове засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 15 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Ухвалено третій особі відповідно до ч. 5 ст. 50, п. 5 ч. 2 ст. 42, ст. 168 ГПК України надати суду не пізніше 15 днів з моменту отримання ухвали письмові пояснення щодо суті спору.

02.09.2019 року від третьої особи надійшли письмові пояснення стосовно предмету спору, в яких третя особі підтримала позовні вимоги позивача.

Ухвалою суду від 26.09.2019 р. по даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судове засідання на 22.10.2019 року на 11 год. 00 хв..

22.10.2019 р. відповідач у судове засідання повноважного представника втретє не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином, про що свідчать матеріали справи (поштові повідомлення про вручення ухвал суду наявні у матеріалах справи). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

22.10.2019 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено коли буде виготовлено повне рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

03.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кременчукм`ясо» (далі позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі банк), укладено договір про невідновлювальну кредитну лінію № 663v-01-07 зі змінами та доповненнями (далі - Кредитний договір № 663v-01-07, том справи 2, а.с. 54-57).

До кредитного договору банком та позичальником було підписано ряд додаткових угод (копії наявні у матеріалах справи, том справи 2, а.с. 58-151)

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- банк повинен був надати позичальнику кредит в сумі 10 000 000,00 гривень, а позичальник зобов`язувався повернути отримані грошові кошти згідно графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору № 663v-01-07), з кінцевим строком погашення до 12.08.2012 р., і сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 12% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаного в підпункті «б», «в» п.3.1. Кредитного договору, сплатити проценти в підвищеному розмірі) (п. 1.1 Кредитного договору № 23-01-12);

- нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує проценти в строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно). Позичальник сплачує проценти за останній звітний період (тобто звітний період, в якому наступає термін повернення кредиту) не пізніше терміну повернення кредиту, що вказаний в п. 2.5. Кредитного договору (п. 3.4. Кредитного договору № 23-01-12);

- за прострочку повернення кредитних коштів і/або сплати відсотків позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості за кожний день ^ прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2., 2.5., 2.6., 3.4., 3.6., 3.7., 4.5., 6.1., 8.3. Кредитного договору, а також будь яких інших строків платежів, передбачених даним договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов`язань по сплаті процентів за весь час фактичного користування кредитними коштами (п. 7.1. Кредитного договору № 23-01-12).

11.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Кременчукм`ясо» (далі - Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», (далі - Банк/Кредитор) укладено договір про мультивалютну кредитну лінію у формі овердрафту № 1261-08 зі змінами та доповненнями (далі - Кредитний договір № 1261-08, том справи 2, а.с. 12-18).

До кредитного договору банком та позичальником було підписано ряд додаткових угод (копії наявні у матеріалах справи, том справи 2, а.с. 19-53)

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- банк повинен надати позичальнику кредит в сумі 6 000 000,00 гривень, а позичальник зобов`язувався повернути отримані грошові кошти згідно графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору), з кінцевим строком погашення до 09.02.2009 р., і сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 18% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаного в підпункті «б» п.3.1 Кредитного договору, сплатити проценти в підвищеному розмірі) (п. 1.1. Кредитного договору № 1261-08);

- нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує проценти в строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно). Позичальник сплачує проценти за останній звітний період (тобто звітний період, в якому наступає термін повернення кредиту) не пізніше терміну повернення кредиту, що вказаний в п. 2.5 Кредитного договору (п. 3.4. Кредитного договору № 1261-08);

- за прострочку повернення кредитних коштів і/або сплати відсотків позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2., 2.5., 2.6., 3.4., 3.6., 3.7., 4.5., 6.1., 8.3. Кредитного договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених даним договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов`язань по сплаті процентів за весь час фактичного користування; кредитними коштами (п. 7.1. Кредитного договору № 1261-08).

На виконання умов вищезазначених Кредитних договорів відповідач отримав від позивача кредитні кошти у межах встановлених у договорах лімітів, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень та меморіальних ордерів.

Матеріали справи свідчать, що позичальник (відповідач) свої зобов`язання за Кредитними договорами щодо своєчасної сплати кредитних платежів виконував неналежним чином, з огляду на що, утворилась заборгованість яка складається з :

- 2 000 000,00 грн. сума простроченої заборгованість по кредиту по Кредитному договору № 663v-01-07 від 03.08.2007р.;

- 1 574 523,53 грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам по Кредитному договору № 663v-01-07 від 03.08.2007р.;

- 4 117 424,96 грн. сума простроченої заборгованість по кредиту по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008р.;

- 1 995 821,65 грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008 р.;

- 255 787,21 грн. сума простроченої заборгованості по комісіям по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008 р..

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 11 601 470,30 грн. заборгованості, з яких :

- 2 000 000,00 грн. сума простроченої заборгованість по кредиту по Кредитному договору № 663v-01-07 від 03.08.2007р.;

- 1 574 523,53 грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам по Кредитному договору № 663v-01-07 від 03.08.2007р. за період 25.06.2016 р. по 28.02.2019 р.;

- 615 354,79 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам по Кредитному договору № 663v-01-07 від 03.08.2007р. за період з 31.08.2018 р. по 28.02.2019 р.;

- 4 117 424,96 грн. сума простроченої заборгованість по кредиту по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008р.;

- 1 995 821,65 грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008 р. за період з 01.04.2018 р. по 28.02.2019 р.;

- 255 787,21 грн. сума простроченої заборгованості по комісіям по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008 р. за період з 01.08.2016 р. по 28.02.2019 р.;

- 1 042 555,16 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту мі відсоткам по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008 р. за період з 31.08.2018 р. по 28.02.2019 р..

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини по кредитному договору.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", надавши відповідачу кредитні кошти в межах встановлених Кредитними договорами лімітів, належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеними Кредитними Договорами. Дана обставина відповідачем не спростована.

Проте, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Кредитними договорами та приписів ст. 1049 Цивільного кодексу України, ПАТ "Кременчукмясо" кредитні кошти не повернуло, проценти за користування кредитом та комісії не сплатило. Дана обставина останнім не заперечується та не спростована.

Тобто, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості у сумі 2 000 000,00 грн. та простроченої заборгованості по відсоткам у сумі 1 574 523,53 грн. по Кредитному договору № 663v-01-07 від 03.08.2007р., простроченої заборгованості в сумі 4 117 424,96 грн., простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 1 995 821,65 грн. та простроченої заборгованості по комісіям 255 787,21 грн. по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008 р. є обґрунтованими, підтверджені доказами, а тому останні підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Як вбачається з п. 7.1 Кредитних договорів, в яких сторони узгодили, що за прострочення повернення кредитних коштів і/або сплати відсотків позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2., 2.5., 2.6., 3.4., 3.6., 3.7., 4.5., 6.1., 8.3. Кредитного договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених даним договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов`язань по сплаті процентів за весь час фактичного користування; кредитними коштами.

Матеріалами справи підтверджується наявність підстав для застосування такої міри відповідальності, як визначена сторонами у п. 7.1 Кредитних договорів.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 615 354,79 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам по Кредитному договору № 663v-01-07 від 03.08.2007р. за період з 31.08.2018 р. по 28.02.2019 р. та 1 042 555,16 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам по Кредитному договору № 1261-08 від 11.08.2008 р. за період з 31.08.2018 р. по 28.02.2019 р. (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання з оплати кредитних коштів за кожний окремий місяць та проведених відповідачем проплат), суд прийшов до висновку, що останні є правомірними та підлягають задоволенню (з урахуванням приписів п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 663v-01-07 від 03.08.2007 р. в сумі 4 189 881,32 грн. та заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1261-08 від 11.08.2008 р. у сумі 7 411 588,98 грн., підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не заперечуються та не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчукм`ясо" (пров. Героїв Бресту, 48, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ідентифікаційний код 05593453) на користь Публічного акціонерного товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (вул. Січових Стрільців,60, м. Київ, 04050, ідентифікаційний код 09807856) заборгованість за кредитним договором № 663v-01-07 від 03.08.2007р. в сумі 4189881,32 грн., заборгованість за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1261-08 від 11.08.2008р. у сумі 7411 588,98 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 174 022,05 грн.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.10.2019 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М.Тимощенко