УХВАЛА

м. Київ

05.11.2019Справа № 910/9916/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС"

про стягнення витрат на правничу допомогу

у справі № 910/9916/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" (36008, Полтавська область, місто Полтава, ВУЛИЦЯ КАГАМЛИКА, будинок 35)

до 1) Енергетичної митниці Державної фіскальної служби (04215, м.Київ, ВУЛИЦЯ СВІТЛИЦЬКОГО, будинок 28А)

2) Державної казначейської служби України (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ БАСТІОННА, будинок 6)

про стягнення 4 424 463,07 грн.

Представники учасників справи: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Енергетичної митниці ДФС про стягнення 4 424 463,07 грн. шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових та службових осіб відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 1 порушені вимоги чинного митного законодавства України та допущено необґрунтоване тривале митне оформлення товару, чим завдано Товариству з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" шкоду у вигляді додаткових витрат, понесених, зокрема, у зв`язку зі сплатою підприємствам залізниці коштів за надані додаткові послуги; у зв`язку зі збільшенням з 01.01.2017 ставки акцизного податку та розміру податку на додану вартість, а також витрат, понесених на придбання іноземної валюти та сплату постачальнику штрафних санкцій за несвоєчасне повернення цистерн (вагонів) з України. За твердженням позивача, відповідач 1 незаконно та з порушенням встановленого чинним законодавством порядку провів взяття проб (зразків) поставленого позивачу товару, зокрема, повідомив позивача про необхідність взяття проб з перевищенням строку, встановленого частиною першою статті 255 Митного кодексу України, взяття проб товару було проведено в порушення частини 2 статті 356 та частини 4 статті 558 Митного кодексу України за відсутності письмового рішення керівника відповідача 1, а також останній безпідставно (незаконно) утримував товар після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товару, проби якого було взято для проведення досліджень, до одержання результатів досліджень, не оформляючи тимчасові митні декларації.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 у справі № 910/9916/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Енергетичної митниці Державної фіскальної служби з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" 4 424 463,07 грн. шкоди.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 скасовано повністю та прийнято нове рішення. Позов задоволено, стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" 4 424 463,07 грн. шкоди.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про доведеність обставин неправомірної поведінки відповідача, внаслідок якої позивачу було завдано шкоду, однак дійшов висновку про те, що шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України, у зв`язку з чим залучив до участі у справі Державну казначейську службу України в якості відповідача 2.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018 касаційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 скасовано; справу № 910/9916/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно з розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 05-23/1310 від 31.07.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/9916/17 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Вказані рішення та постанову мотивовано тим, що позивачем не доведено наявності усіх елементів цивільного правопорушення у розумінні норм статей 1166, 1173 Цивільного кодексу України, необхідних для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, а саме матеріали справи не містять доказів визнання дій (бездіяльності) Енергетичної митниці ДФС щодо митного оформлення товару позивача протиправними в судовому порядку.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 у справі №910/9916/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Внаслідок проведеного автоматизованого розподілу справу № 910/9916/17 передано на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 справу № 910/9916/17 прийнято до провадження суддею Селівоном А.М., приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі № 910/9916/17 позовні вимоги ТОВ «СВГ Плюс» задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" (36008, м.Полтава, вул. Кагамлика, 35; ідентифікаційний код: 36396839) 4 424 463 (чотири мільйони чотириста двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят три) 07 грн. шкоди.

Так, через відділ діловодства суду 21.10.2019 від позивача надійшли пояснення та докази на підтвердження витрат, які позивач сплатив та має сплатити у зв`язку з розглядом справи б/н від 21.10.2019 до заяви про розподіл судових витрат, заявленої в судовому засіданні 15.10.2019, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 1 1421871,12 грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 910/9916/17, на підтвердження чого ТОВ «СВГ Плюс» надано відповідні докази. Пояснення разом з доданими до них документами судом долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі, в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як встановлено судом, представником позивача в судовому засіданні 15.10.2019 року до закінчення судових дебатів у відповідності до приписів господарського процесуального законодавства подано заяву про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат після ухвалення рішення у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

При цьому обов`язковість направлення копій зазначеної заяви та доданих до неї доказів на адресу інших учасників справи зумовлена дотриманням принципу рівності сторін та надання розумного (достатнього) строку для вчинення певних процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Натомість, як встановлено судом, заявником не надано суду доказів надсилання відповідачам 1, 2 заяви б/н від 21.10.2019 разом з доданими до неї документами, отже останні були необізнані про розмір та обґрунтування заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу та позбавлені права на здійснення процесуальних дій, встановлених ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України, зокрема, надати свої пояснення та/або клопотання з приводу поданої позивачем заяви, в порядку, визначеному вказаною статтею.

За таких обставин, дослідивши матеріали пояснень, які за їх змістом розцінюються судом як заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та додані до неї документи, приймаючи до уваги, що при ухваленні рішення у справі питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом не розглядалось і рішення з цього приводу не приймалось, з метою недопущення порушення процесуальних прав сторін, повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність розгляду заяви позивача в судовому засіданні з викликом учасників справи для розгляду питання щодо ухвалення відповідного додаткового рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 126, 221, 232-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" про стягнення витрат на правничу допомогу до розгляду.

2. Призначити судове засідання по розгляду заяви позивача на 20.11.19 о 14:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 3 .

3. Зобов`язати заявника (позивача) протягом 2 (двох) робочих днів після отримання даної ухвали надіслати відповідачам 1 та 2 копію заяви б/н від 21.10.2019 про стягнення витрат на правничу допомогу разом з доданими до неї документами, надавши суду відповідні письмові докази.

4. Зобов`язати відповідачів 1, 2 надати через канцелярію суду в строк до 18.11.19 письмові пояснення щодо заяви позивача б/н від 21.10.2019 про стягнення витрат на правничу допомогу, копію яких направити сторонам по справі.

5. Повідомити про засідання учасників справи. У відповідності до ст. 60 ГПК України сторонам надати документи, що підтверджують повноваження представників учасників справи.

6. Попередити учасників судового процесу, що при ухиленні від виконання вимог суду до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 05.11.2019 та не підлягає оскарженню.

Суддя А.М.Селівон