ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/11948/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:

позивача - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 62» - Кузьменко Н.І., член правління (дов. від 30.10.2019, протокол від 14.03.2019),

відповідача - комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» - не з`явився,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - не з`явився,

2. управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - не з`явився,

3. товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» -

не з`явився,

4. товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна вежа» - не з`явився,

розглянув касаційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 62»

на рішення господарського суду міста Києва від 27.03.2019 (суддя Літвінова М.Є.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 (колегія суддів: Дідиченко М.А. (головуючий), Жук Г.А., Мартюк А.І.)

зі справи № 910/11948/18

за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 62» (далі - ОСББ «Гончара 62»)

до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» (далі - Компанія),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація (далі - Адміністрація),

2. управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Управління),

3. товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» (далі - ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг»),

4. товариство з обмеженою відповідальністю «Комфортна вежа» (далі - ТОВ «Комфортна вежа»),

про визнання безпідставними та незаконними проведені нарахування, зобов`язання зробити перерахунок нарахованих платежів.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСББ «Гончара 62» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Компанії про визнання безпідставними та незаконними проведені Компанією в повному обсязі нарахування платежів співвласникам будинку АДРЕСА_2 за період з 2015 року по грудень 2017 року на загальну суму 331 588,20 грн. за ненадані або частково надані послуги згідно з актом - претензією від 25.01.2018; зобов`язання Компанії зробити перерахунок безпідставно нарахованих платежів співвласникам будинку АДРЕСА_2 за період з 2015 року по грудень 2017 року на загальну суму 331 588,20 грн. за ненадані або частково надані послуги згідно з актом - претензією від 25.01.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним нарахуванням Компанією співвласникам будинку АДРЕСА_2 без укладення з ними договорів платежів у період з 01.09.2017 по 01.12.2017 за ненадані або надані не в повному обсязі послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2018 зі справи № 910/11948/18 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено Адміністрацію та Управління.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.11.2018 зі справи № 910/11948/18 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» та ТОВ «Комфортна вежа».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.03.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю, з підстав його необґрунтованості.

Судові рішення попередніх інстанцій обґрунтовані безпідставністю вимог позивача, оскільки у відповідача перед позивачем взагалі не існувало зобов`язань з надання житлово-комунальних послуг і такі послуги фактично ОСББ «Гончара 62» не надавалися. Крім того, суди попередніх інстанцій також виходили з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги не надавалися взагалі або надавалися неналежним чином, зокрема, матеріали справи не містять документів, які підтверджували б виявлення, фіксацію та оформлення вказаних в акті-претензії порушень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСББ «Гончара 62» у касаційній скарзі, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати судові акти попередніх інстанцій зі справи та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

За твердженням скаржника, суди не звернули уваги на те, що позивач звернувся з позовом до суду на захист прав та законних інтересів співвласників будинку. Таке право надано ОСББ «Гончара 62» згідно з приписами статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Горраіз Лізаррага та інші проти Іспанії» (заява № 62543/00 від 10.11.2014), Конституцією України та статутом Об`єднання.

Суди попередніх інстанцій не достатньо дослідили законодавство України щодо права ОСББ «Гончара 62» захищати інтереси співвласників будинку в судових провадженнях.

Суди не взяли до уваги те, що після прийняття співвласниками рішення про форму управління будинком подальше управління, надання послуг співвласникам будинку можливе лише за рішенням загальних зборів та укладення договору, визначення ціни послуг не за тарифом, а за договором.

Судами не враховано те, що відповідач грубо порушив право співвласників на управління власним спільним майном і довгий час чинив перепони для виконання ОСББ «Гончара 62» функцій з управління будинком, нав`язуючи Об`єднанню свій протизаконний спосіб передачі функцій з управління будинком і, при цьому, не виконуючи цих функцій, як діючий управитель.

Суди у вирішенні спору не врахували приписи статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки після 01.07.2016 управитель будинку повинен визначатися за конкурсом, а управління будинком, в якому створено ОСББ - лише за договором з Об`єднанням; ціни за обслуговування - не за тарифом, а за договором. Отже, з 01.07.2016 управління будинком АДРЕСА_2 є незаконним. При цьому з вересня 2017 року ОСББ «Гончара 62» на законних підставах розпочало управління та обслуговування будинком.

Суди попередніх інстанцій залишили поза увагою доводи ОСББ «Гончара 62» про те, що акти - претензії складалися відповідно до порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 № 970 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі».

Суди помилково застосували до спірних правовідносин розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.03.2011 № 307 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Києві», зосередившись виключно на якості надання послуг.

Судами не взято до уваги те, що з 01.09.2017 ОСББ «Гончара 62» розпочало управління будинком власними силами, про що своєчасно повідомляло відповідача та Раду. В порушення приписів статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» відповідач протиправно продовжував здійснювати нарахування до передачі будинку на баланс ОСББ. Не маючи зобов`язань перед співвласниками, відповідач через відсутність договорів в повній мірі використовував лише право на отримання оплати незалежно від кількості та якості послуг.

Доводи інших учасників справи

Компанія подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила про те, що судові рішення попередніх інстанцій ухвалені на підставі встановлених фактичних обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, та просила рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Клопотання учасників справи

Від Компанії надійшло клопотання про розгляд касаційної скарги без участі представника Компанії.

З огляду на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, клопотання Компанії Судом задоволено.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Компанія утворена згідно з рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 № 187, перейменована відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та віднесена до сфери управління Адміністрації.

Відповідно до розпорядження Адміністрації від 09.02.2011 № 80 Компанія здійснює господарське віддання житлового фонду Шевченківського району міста Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків, зокрема, і будинку АДРЕСА_2 .

Отже, відповідач був балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 .

У серпні 2016 року зареєстроване ОСББ «Гончара 62», створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Як зазначає позивач у позові, 27.04.2017 у зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, прийнято рішення відмовитись з 01.07.2017 від його послуг та звернутись до Адміністрації з пропозицією щодо підготовки розпорядження про передачу будинку на баланс позивача.

Листом від 07.06.2017 № 21 позивач звернувся до Адміністрації з проханням вирішити питання щодо передачі будинку в управління ОСББ з ухваленням про це відповідного розпорядження і щодо зобов`язання відповідача, за яким закріплено право господарського відання на житловий будинок та на балансі якого останній знаходиться, визначити порядок створення комісії та її склад з приймання-передачі будинку у відповідності до Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 301 та інших нормативних актів, які регламентують порядок списання основних засобів з балансів підприємств, установ та організацій комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Листом від 22.08.2017 № 28 позивач повідомив відповідача про початок своєї діяльності з обслуговування будинку з 01.09.2017 та просив оформити передачу будинку на баланс, а також закінчити роботи з підготовки будинку до опалювального періоду 2017-2018 років.

Загальні збори співвласників будинку 07.09.2017 затвердили тариф на утримання будинку та прибудинкової території, кошторис доходів та витрат на 2017 рік, штатний розпис, а позивач уклав із співвласниками будинку договори на обслуговування та утримання будинку, що дозволило йому розпочати діяльність по управлінню будинком з 01.09.2017.

Проте, як стверджує позивач, відповідач порушив права співвласників будинку та перешкоджав позивачу у виконанні рішення загальних зборів співвласників будинку щодо управління та обслуговування будинку власними силами, мотивуючи зазначене тим, що будинок може обслуговуватися позивачем лише після приймання-передачі його з балансу відповідача.

Листом від 23.10.2017 № 42 позивач звернувся до Адміністрації з проханням невідкладно прийняти рішення щодо передачі будинку на баланс позивача та зобов`язати відповідача здійснити передачу будинку разом з технічною документацією, а також провести перерахунки мешканцям будинку за ненадані та надані не в повному обсязі послуги з обслуговування та утримання будинку в третьому кварталі 2017 року.

09.11.2017 Адміністрацією прийнято розпорядження № 656 про забезпечення передачі житлового будинку АДРЕСА_2 , за винятком нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 50,4 кв.м, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та віднесений до сфери управління Адміністрації, з балансу Компанії на баланс ОСББ «Гончара 62».

Листом від 28.11.2017 № 109.109/ОП/Р-2380 Адміністрація повідомила позивача про те, що у випадку неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, споживачі зазначених послуг відповідно до статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 № 970, мають право звернутися із заявою до виконавця послуг для виклику представника та складання акта - претензії.

Згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 01.12.2017 відповідач передав на баланс позивачу житловий будинок АДРЕСА_2 , за винятком нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 50,4 кв.м, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та віднесений до сфери управління Адміністрації.

При цьому, акт технічного обстеження будинку відповідачем підписаний не був.

16.01.2018 позивач звернувся до відповідача, Адміністрації та управління самоврядного контролю Київської міської державної адміністрації з листами № 9/1, № 9/2, № 9/3, в яких просив направити уповноважених представників для складання та підписання спільно оформленого акта - претензії про ненадання або надання не в повному обсязі послуг з утримання будинку та прибудинкової території з прибуттям їх 25.01.2018 о 10:00 год. за адресою місцезнаходження будинку.

Відповідач листом від 24.01.201/ № 295/38 повідомив позивача про те, що оскільки відповідач вже не є виконавцем послуг, то брати участь у складанні акта - претензії вважає недоцільним. При цьому, відповідач зазначив, що за надані послуги до 01.12.2017 ним зроблені всі перерахунки.

Листом від 31.01.2018 № 112 Управління повідомило позивача про те, що Адміністрація не є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв`язку з чим представники Адміністрації не уповноважені підписувати акти - претензії про ненадання (надання не в повному обсязі) послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

Листом від 07.02.2018 № 072-187 Управління самоврядного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомило позивача про те, що в разі самостійного виявлення ознак порушення прав споживачів житлово-комунальних послуг, він має право звернутися з відповідною заявою до Держпродспоживслужби міста Києва.

25.01.2018 споживачі послуг будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 висловили відповідачу претензії щодо послуг з утримання будинку споруд та прибудинкової території. Загальна сума перерахунку складає 331 588, 20 грн.

Вказані претензії оформлені згідно з актом-претензією від 25.01.2018 № 11 про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі.

18.07.2018 позивач звернувся до відповідача з листом від 17.07.2018 № 50 про досудове врегулювання спору, в якому пропонував вирішити питання наступним чином:

- Компанія проводить перерахунок мешканцям будинку сум безпідставно нарахованого боргу за обслуговування будинку за період з вересня по листопад 2017 року, з урахуванням того, що кошти, які були за цей період сплачені мешканцями будинку покривають витрати на окремі послуги, які надавалися до передачі будинку на баланс ОСББ «Гончара 62»;

- у разі проведення перерахунку Компанією ОСББ «Гончара 62» відмовиться від наміру подавати позов до господарського суду за ненадані у 2015-2017 роках послуги, не вимагатиме компенсації витрат, проведених у 2017 році на утримання будинку у зв`язку з ненаданням послуг;

- сторони підписують мирову угоду з фіксацією взятих і виконаних взаємних зобов`язань.

У відповідь на вказану пропозицію відповідач листом від 06.08.2018 № 3837/3 повідомив позивача про те, що послуги надавалися у відповідності до структури, періодичності та строків, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.03.2011 № 307 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Києві». Вимоги щодо якості застосовувались до тих послуг, що були передбачені структурою тарифу. У разі ненадання, надання не в повному обсязі або надання послуг неналежної якості, Компанія по закінченню звітного року упродовж першого кварталу наступного за звітним роком перераховувала споживачам плату за послуги згідно з вимогами до якості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженими зазначеним розпорядженням (крім поточного ремонту). Також з 15.09.2017 мешканцям будинку АДРЕСА_2 було знято нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів, у зв`язку з укладенням ОСББ «Гончара 62» прямого договору з іншою організацією, а за вересень місяць мешканцям були зроблені відповідні перерахунки. Всі інші послуги були надані в повному обсязі. Таким чином, нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку АДРЕСА_2 за період вересень-листопад 2017 року було здійснено правомірно і підстав для здійснення перерахунків наразі немає.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що відповідачем, як балансоутримувачем укладені договори про надання житлово-комунальних послуг з ТОВ «Комфортна вежа» від 02.03.2015 № 476 та № 485 та з ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» від 13.01.2017 № 31 від 11.01.2016 та від 13.01.2017 № 8, згідно з якими житлово-комунальні послуги у будинку АДРЕСА_2 надавались у 2015 році - ТОВ «Комфортна вежа», у 2016 та 2017 роках - ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг».

Позивач, вважаючи, що відповідач порушив його права та законні інтереси у зв`язку з ненаданням або наданням в неповному обсязі, перервою в наданні послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також не здійсненням перерахунків розміру плати споживачам зазначених послуг за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, звернувся з даним позовом до суду.

4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Конституція України:

стаття 35:

- громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):

стаття 15:

- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання;

- кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства;

частини перша та друга статті 16:

- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу;

- способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб;

- суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»:

стаття 1:

- об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна;

частини перша та четверта статті 4:

- об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами;

- основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання;

стаття 12:

- управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання;

стаття 16:

- об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності.

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»:

пункти 4, 5 статті 13:

- установити, що до визначення співвласниками багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, форми управління багатоквартирним будинком, але не більше одного року із дня набрання чинності цим Законом, послуги з утримання такого будинку надає суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку до набрання чинності цим Законом;

- у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV):

стаття 1:

- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

частина перша статті 13:

- залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо);

частина друга статті 14:

- ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом;

частини перша - п`ята статті 18:

- у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта - претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо;

- представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором;

- акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі;

- акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій;

- спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії;

стаття 19:

- відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах;

- учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник;

- виробник послуг може бути їх виконавцем;

- виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація);

- виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення;

- особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником;

стаття 20:

- споживач має право:

1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг;

2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо;

3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг;

4) на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг;

5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством;

6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

7) отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт;

8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу;

- споживач зобов`язаний:

1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору;

2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини;

3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу;

4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини;

5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом;

6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм;

7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку;

8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг;

9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;

10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах;

частини перша та друга статті 29:

- договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою;

- у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем.

Порядок проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 № 970:

пункт 2:

- перерахунок - операція, пов`язана із зміною розміру нарахованої плати за послуги у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі та/або без урахування встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, у разі надання послуг без дотримання вимог щодо їх якості шляхом зменшення розміру такої плати виходячи з фактично наданих у період перерахунку послуг;

пункт 5:

- перерахунок проводиться не рідше одного разу на рік протягом кварталу, наступного за періодом перерахунку, з урахуванням результатів перерахунків, проведених з початку звітного року, виходячи з фактично понесених у звітному періоді витрат на надання послуг щодо кожного будинку окремо з урахуванням обсягу наданих послуг в межах тарифу, періодичності та строків надання послуг, установлених рішенням органу місцевого самоврядування, з урахуванням складених виконавцем планів та графіків виконання робіт, пов`язаних з наданням послуг;

пункт 6:

- обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов`язаних з їх наданням, повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показники будинку, тощо;

пункт 7:

- облік витрат з технічного обслуговування ліфтів ведеться з урахуванням даних, зазначених у журналах реєстрації зупинок ліфтів. Перерахунок проводиться у разі простою ліфта більше доби.

Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.03.2011 № 307 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Києві»:

- вимоги до якості послуг з прибирання сходових клітин визначаються періодичністю та строками та, відповідно, порушенням переліку і періодичності робіт, недоосвоєнням врахованих в структурі тарифу витрат. Такі порушення встановлюються аналізом табелю робочого дня, даними журналу реєстрації виконавцем звернень мешканців, актами обстеження будинку з участю мешканців будинку та даних побудинкового обліку;

- вимоги до якості послуг з обслуговування систем диспетчеризації визначаються цілодобовим прийманням аварійних сигналів та заявок від споживачів та організацією роботи з усунення несправностей і пошкоджень та, відповідно, наявністю перерв у такій роботі. Відповідні порушення встановлюються даними журналу реєстрації, актами обстеження будинку або групи будинків з участю мешканців будинку;

- вимоги щодо якості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення визначаються плановою періодичністю, не менше нормативу, та відповідно, порушенням переліку та норм робіт. Такі порушення встановлюються даними акту виконання робіт по будинках, журналу реєстрації виконавцем звернень мешканців, даними побудинкового обліку;

- вимоги щодо якості послуг з дератизації та дезінфекції визначаються порушенням переліку робіт. Такі порушення встановлюються даними акта виконання виконавцем робіт по будинку або групі будинків; результатами побудинкового обліку;

- вимоги щодо якості послуг з технічного обслуговування димовентканалів, технічного обслуговування і поточного ремонту систем протипожежної автоматики та димовидалення визначаються дотриманням вимог безперебійної експлуатації, та, відповідно, порушенням переліку робіт та періодичністю їх проведення. Такі порушення встановлюються даними актів виконання виконавцем робіт по будинку або групі будинків, результатами побудинкового обліку;

- вимоги щодо якості технічного обслуговування ліфтів визначаються дотриманням вимог безперебійної експлуатації, згідно з ГСТУ 36.01.005-98, 36.01.009-96, та, відповідно, перервами в роботі ліфтів понад терміни, передбачені положенням про систему технічного обслуговування та ремонти ліфтів (КД 36.]-001-2000) та нормами простоїв ліфтів внаслідок відмов ("Ліфтмаш" від 24.11.89 р.). Такі порушення встановлюються даними журналу реєстрації зупинок ліфтів виконавцем (під`їзду, будинку), актами обстеження будинку або групи будинків з участю мешканців будинку, даними побудинкового обліку;

- вимоги щодо якості послуг з прибирання прибудинкової території визначаються їх періодичністю та строками, відповідно, порушенням переліку і періодичності робіт, недоосвоєнням врахованих в структурі тарифу витрат. Такі порушення встановлюються даними табелю робочого дня; журналу реєстрації виконавцем звернень мешканців; актами обстеження будинку або групи будинків з участю мешканців будинку; даними побудинкового обліку.

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частина четверта статті 11:

- суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права;

частина перша статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності;

частина перша статті 14:

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх, зокрема, вимог;

частина перша статті 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

частина перша статті 77:

- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування;

стаття 79:

- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;

- питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

стаття 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

частини перша - п`ята статті 236:

- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим;

- законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права;

- судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом;

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

- обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи;

пункт 2 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для: визнання безпідставними та незаконними проведені Компанією в повному обсязі нарахування платежів співвласникам будинку АДРЕСА_2 за період з 2015 року по грудень 2017 року на загальну суму 331 588,20 грн. за ненадані або частково надані послуги згідно з актом - претензією від 25.01.2018; зобов`язання Компанії зробити перерахунок безпідставно нарахованих платежів співвласникам будинку АДРЕСА_2 за період з 2015 року по грудень 2017 року на загальну суму 331 588,20 грн. за ненадані або частково надані послуги згідно з актом - претензією від 25.01.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним нарахуванням Компанією співвласникам будинку АДРЕСА_2 без укладення з ними договорів платежів у період з 01.09.2017 по 01.12.2017 за ненадані або надані не в повному обсязі послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що у відповідача перед позивачем взагалі не існувало зобов`язань з надання житлово-комунальних послуг і такі послуги фактично ОСББ «Гончара 62» не надавалися. Крім того, суди попередніх інстанцій також зазначили про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги не надавалися взагалі або надавалися неналежним чином, зокрема, матеріали справи не містять документів, які підтверджували б виявлення, фіксацію та оформлення вказаних в акті-претензії порушень.

Мотивуючи відсутність порушеного права, яке є підставою для звернення з позовом до суду, суди попередніх інстанцій, виходили, зокрема, з того, що: позивач не є особою, права якої порушуються діями відповідача щодо нарахування платежів співвласникам будинку за спірний період; споживачами послуг виступали мешканці будинку, а не позивач, відповідно, права позивача відповідачем не порушені.

Проте, такий висновок судів попередніх інстанцій є помилковим та таким, що не враховує суть і мету об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 36 Конституції України громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Громадські організації є організаційно-правовою формою діяльності людей, які об`єднуються для спільного здійснення та захисту своїх прав, свобод та інтересів, які відображаються у статуті громадської організації у вигляді мети та напрямів її діяльності. Таким чином, діяльність громадських організацій не можна розглядати абстрактно, без зв`язку з її метою та правами людей (її членів), що об`єдналися. Створюючи громадську організацію або вступаючи до неї, її члени об`єднуються на визначених статутом умовах для спільної реалізації своїх прав.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Горраіз Лізаррага та інші проти Іспанії» (заява № 62543/00 від 10.11.2004) зазначено, що «.. в сучасному суспільстві, коли громадяни стикаються з особливо складними управлінськими рішеннями, звернення до колективних органів, таких як асоціації, є одним із доступних, а іноді і єдиним доступним для них, засобом, завдяки якому вони можуть ефективно захищати власні інтереси. Крім того, законодавством більшості європейських країн визнано право асоціацій брати участь у судових провадженнях для захисту інтересів своїх членів. ... Суд не може ігнорувати цей факт при тлумаченні поняття «потерпілий». Будь-яка інша, надміру формалізована інтерпретація цієї концепції, зробить захист прав, гарантованих Конвенцією, неефективними та ілюзорними (пункт 38). Суд визнав, що гарантії статті 6 § 1 також розповсюджуються на об`єднання, у разі, коли вони вимагають визнати права чи інтереси їх членів (пункт 45).

Враховуючи наведений підхід Європейського суду з прав людини до контексту обставин справи, Суд дійшов висновку, що ОССБ, яке є об`єднанням громадян, мета створення та діяльність якого прямо та безпосередньо пов`язана із забезпеченням і захистом прав співвласників будинку, є належним виразником інтересів більшості членів цього об`єднання. Водночас, інтереси об`єднання, як юридичної особи, не завжди співпадають з інтересами кожного члена об`єднання.

З урахуванням мети створення, ОСББ має пряме та безпосереднє відношення до усіх питань, що стосуються будинку, а отже може мати власну, окрему від інтересів кожного окремого члена об`єднання, матеріально-правову зацікавленість у спорах що стосуються будинку. Наявність матеріально-правової зацікавленості у ОСББ у правовідносинах, що виникають щодо будинку чи його складових, утримання, експлуатації та інших подібних питань є передумовою визнання за ОСББ самостійної процесуальної правосуб`єктності, а отже і права на звернення до суду із самостійним позовом.

Окрім того, реальний захист прав співвласників будинку (членів ОСББ) у певних випадках потребує звернення до суду. Відтак, невизнання за ОСББ самостійного права на звернення до суду в інтересах членів, призвело б до неможливості забезпечення і захисту прав співвласників будинку і стало б невиправданою перешкодою для досягнення мети об`єднання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду від 14.03.2018 зі справи № 815/219/17 і Суд не вбачає підстав для відступу від неї).

З огляду на викладене заслуговують на увагу доводи скаржника стосовно того, що суди попередніх інстанцій у вирішенні спору не звернули уваги на те, що позивач звернувся з позовом до суду на захист прав та законних інтересів співвласників будинку. Таке право надано ОСББ «Гончара 62» згідно з приписами статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Конституцією України та статутом Об`єднання, а також узгоджується з позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Горраіз Лізаррага та інші проти Іспанії» (заява № 62543/00 від 10.11.2014).

Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій стосовно того, що позивач не є особою, права якої порушуються діями відповідача щодо нарахування платежів співвласникам будинку за спірний період; споживачами послуг виступали мешканці будинку, а не позивач, відповідно, права позивача відповідачем не порушені, - є помилковими та такими, що не узгоджуються з наведеними законодавчими нормами та практикою Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій також виходили з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги не надавалися взагалі або надавалися неналежним чином, зокрема, матеріали справи не містять документів, які підтверджували б виявлення, фіксацію та оформлення вказаних в акті-претензії порушень.

Водночас у розгляді справи позивач послідовно зазначав про те, що після прийняття співвласниками рішення про форму управління будинком подальше управління, надання послуг співвласникам будинку можливе лише за рішенням загальних зборів та укладення договору, визначення ціни послуг не за тарифом, а за договором; відповідач грубо порушив право співвласників на управління власним спільним майном і довгий час чинив перепони для виконання ОСББ «Гончара 62» функцій з управління будинком, нав`язуючи Об`єднанню свій протизаконний спосіб передачі функцій з управління будинком і, при цьому, не виконуючи цих функцій, як діючий управитель; з огляду на приписи статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» після 01.07.2016 управитель будинку повинен був визначатися за конкурсом, а управління будинком, в якому створено ОСББ - лише за договором з Об`єднанням; ціни за обслуговування - не за тарифом, а за договором. Отже, з 01.07.2016 управління будинком АДРЕСА_2 є незаконним. При цьому з вересня 2017 року ОСББ «Гончара 62» на законних підставах розпочало управління та обслуговування будинком.

Таким чином, з метою правильного, всебічного та об`єктивного вирішення спору у справі судам попередніх інстанцій, насамперед, належало з`ясувати, чи мав відповідач право на управління будинком АДРЕСА_2 , у який саме період та на якій правовій підставі; чи мав відповідач повноваження на управління цим будинком у спірний період, відповідно, чи мав законні правомочності учасника відносин у сфері житлово- комунальних послуг стосовно такого будинку, в тому числі, щодо наявності у нього правових підстав для надання послуг на відповідних умовах.

Висновок судів попередніх інстанцій про те, що в силу приписів статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі, у даному випадку, в контексті спірних правовідносин, є передчасним, оскільки не враховує як правового статусу ОСББ, так і його повноважень відповідно до законодавства, яке діяло на момент спірних правовідносин та необхідності наявності правових підстав для здійснення управління майном, зокрема для визначення особи (осіб), яка буде виконавцем (виконавцями) послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Розгляд питання щодо якості послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, у даному випадку, залежить від того, чи мала особа повноваження надавати такі послуги та на якій правовій підставі у кожному із спірних періодів.

З огляду на викладене заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій у вирішенні спору зосередились виключно на якості надання послуг без урахування доводів позивача стосовно того, що після прийняття співвласниками рішення про форму управління будинком подальше управління, надання послуг співвласникам будинку можливе лише за рішенням загальних зборів та укладення договору.

Крім того, у залежності від встановлення того, чи спрямований даний позов на перерахунок сум за послуги, які мали бути надані, але не були надані чи надані не в повному обсязі, або ж на повернення сум за послуги, які споживачами не замовлялися, не погоджувалися та у яких виконавець послуг не визначався згідно з договором з ОСББ «Гончара 62», або ж на визнання здійснених нарахувань безпідставними (за фактом виставлення мешканцям рахунків, які останніми не оплачувалися), судам слід з`ясувати, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеному праву та чи є він належним способом захисту.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З огляду на наведене Суд дійшов висновку про те, що при вирішенні даного спору попередні судові інстанції не дотримались вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому судові рішення зі справи підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга ОСББ «Гончара 62» підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 62» задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 зі справи № 910/11948/18 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова