СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

11 листопада 2019 року Справа № 917/138/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Чернота Л.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (вх. № 3386 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 про забезпечення позову (суддя Д.М. Сірош) у справі №917/138/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича, АДРЕСА_1

до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області, м. Полтава

про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець Багмут Дмитро Степанович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру) про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 26,5699 га кадастровий номер :06:000:0242 від 01.12.2011, укладеного між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та Суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Багмутом Дмитром Степановичем , зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16.01.2012 за № 00780, строком на 7 (сім) років з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі; про визнання укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16.01.2012 за № 00780 на умовах, запропонованих позивачем.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.04.2019, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 у справі № 917/138/19, заяву про забезпечення позову ФОП Багмут Д. С. задоволено.

Заборонено ГУ Держгеокадастру Полтавської області приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :06:000:0449; :06:000:0459; :06:000:0454; :06:000:0456; :06:000:0455; :06:000:0452; 322481700:06:000:0451; :06:000:0460; :06:000:0453; 322481700:06:000:0461; :06:000:0450; :06:000:0458; 322481700:06:000:0457; :06:000:0462, які утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 та знаходяться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Постановою Верховного Суду від 30.08.2019 у справі № 917/138/19 касаційну скаргу Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 у справі № 917/138/19 залишено без змін.

Фізичні особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не брали участі у справі, але вважають, що суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, звернулись з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.04.2019, в якій просять оскаржувану ухвалу про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу про залишення без задоволення заяви ФОП Багмут Дмитра Степановича про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що наказами ГУ Держгеокадастру Полтавської області «Про відмову в затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», апелянтам відмовлено у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів на території Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надання цієї земельної ділянки у власність з підстав заборони на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельною ділянкою.

При цьому, апелянти не погоджуються з висновком суду першої інстанції про те, що у випадку припинення існування спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, або у випадку передачі земельної ділянки у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів до забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав позивача на оренду спірної земельної ділянки.

Апелянти вважають, що забезпечення позову, яке ухвалив суд, не спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення, без окремого оскарження законності поділу земельної ділянки, що є предметом позовних вимог; оскаржувана ухвала обмежує права відповідача, як розпорядника земельних ділянок, в силу приписів ст. 122 ЗК України, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування новоутворених земельних ділянок, що не мають відношення до предмету спору, та порушує принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Чернота Л.Ф.

Апеляційний суд, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність дотримання заявником приписів процесуального закону, прийшов до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 272 ГПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи (ч. 5 ст. 272 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2019 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Головному управлінню Держгеокадастру Полтавської області приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :06:000:0449; :06:000:0459; :06:000:0454; :06:000:0456; :06:000:0455; :06:000:0452; 322481700:06:000:0451; :06:000:0460; :06:000:0453; 322481700:06:000:0461; :06:000:0450; :06:000:0458; 322481700:06:000:0457; :06:000:0462, які утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 та знаходяться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ФОП Багмут Д. С. зазначив, що він дізнався, що відповідно до даних державного земельного кадастру та Публічної кадастрової карти відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 відсутні і відомості про неї більше не містяться в Державному земельному кадастрі, натомість на її місці з`явилося 14 новостворених земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:000:0449; :06:000:0459; :06:000:0454; :06:000:0456; :06:000:0455; :06:000:0452; 322481700:06:000:0451; :06:000:0460; :06:000:0453; 322481700:06:000:0461; :06:000:0450; :06:000:0458; 322481700:06:000:0457; :06:000:0462 (далі - 14 земельних ділянок).

Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вчинило дії щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 шляхом її поділу на 14 земельних ділянок.

Позивач посилається на те, що скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 та видалення записів про неї з ДЗК внаслідок поділу унеможливить відновлення порушених прав щодо поновлення договору оренди землі та додатково втягує його в інший судовий процес щодо визнання незаконним скасування державної реєстрації земельної ділянки в порядку адміністративного судочинства. Також існують додаткові ризики передачі новосформованих ділянок в результаті поділу у власність або користування третім особам, що взагалі унеможливить відновлення порушених прав позивача, навіть у випадку задоволення позову у даній справі.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, місцевий господарський суд врахував, що ГУ Держгеокадастру Полтавської області, як розпорядник спірної земельної ділянки, в силу приписів статті 122 Земельного кодексу України, не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність судового спору, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування спірної земельної ділянки.

Разом із цим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що у випадку припинення існування спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, або у випадку передачі земельної ділянки у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав позивача на оренду спірної земельної ділянки.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду зазначивши, що зважаючи на наявність у відповідача - ГУ Держгеокадастру Полтавської області, в силу приписів статті 122 ЗК України, повноважень щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи надання у користування, в разі невжиття запропонованих позивачем в заяві про забезпечення позову заходів існує реальна загроза поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 та подальшої передачі новосформованих ділянок у власність або в користування третім особам, що унеможливить реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Отже, мотивувальна частина постанови Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 містить оцінку доводам апеляційної скарги у тому числі щодо неспроможності забезпечити фактичне виконання судового рішення, без окремого оскарження законності поділу земельної ділянки, що є предметом позовних вимог; щодо права відповідача, як розпорядника земельних ділянок, в силу приписів ст. 122 ЗК України, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування новоутворених земельних ділянок.

Таким чином, дослідженням матеріалів справи встановлено, що фактично апеляційна скарга не містить інших доводів, відмінних від доводів скарги Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області, які вже були розглянуті апеляційним судом під час винесення постанови від 02.07.2019.

Колегія суддів звертає увагу, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2019, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Полтавської області області від 08.04.2019 про забезпечення позову, була переглянута в касаційному порядку та Верховний Суд в постанові від 30.08.2019 підтвердив правомірність висновків попередніх інстанції про правомірність задоволення заяви ФОП Багмут Дмитра Степановича про забезпечення позову та обґрунтованість висновків щодо того, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) 14 земельними ділянками сільськогосподарського призначення, у випадку ухвалення рішення на користь позивача, не забезпечить реального захисту прав останнього на оренду земельної ділянки.

Як зазначено судом касаційної інстанції, оскільки ФОП Багмут Д. С. звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З огляду на обставини здійсненого відповідачем поділу спірної земельної ділянки на 14 окремих частин, вжиті заходи забезпечення позову спрямовані передусім на запобігання подальшому порушенню прав позивача та забезпечення можливості реального судового захисту.

Також, Верховним Судом в даній справі підтверджено правомірність висновків судів попередніх інстанції про те, що заходи забезпечення позову, застосовані оскаржуваною ухвалою від 08.04.2019, є розумними, обґрунтованими та адекватними, спрямованими на реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 про забезпечення позову у справі №917/138/19 має бути відмовлено з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 272 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 272 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 про забезпечення позову у справі №917/138/19.

.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя А.М. Білецька

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Л.Ф. Чернота