РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.10.2019Справа № 910/10501/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до 1) Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

2) Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєв Олександр В`ячеславович

про стягнення 1777866,85 грн.

за участі представників:

від позивача: Сєров Є. І., адвокат,

від відповідача-1: Мазур Г. І., за довіреністю,

від відповідача-2: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про стягнення 1777866,85 грн. шкоди, завданої незаконними діями Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В`ячеславовича у виконавчому провадженні № 50366945.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що здійснив чергове зарахування зустрічних однорідних вимог із ТОВ "Інтербізнесконсалт", про що своєчасно повідомляв державного виконавця, проте останній у виконавчому провадженні № 50366945 стягнув спірну суму коштів з позивача, що у межах справи № 910/13862/15 визнано незаконним. Отже, списана сума коштів у розмірі 1777866,85 грн. підлягає стягненню в порядку статей 1166, 1174 ЦК України з Державного бюджету України через відповідача-2. При цьому, неможливість задоволення своїх вимог шляхом стягнення вказаної суми коштів з ТОВ "Інтербізнесконсалт" підтверджується, на думку позивача, постановою державного виконавця про повернення виконавчого документу позивачу внаслідок відсутності коштів та майна у боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У відзиві на позові відповідач-1 зазначив, що державним виконавцем розглядалася заява позивача, якою останній повідомляв про зарахування зустрічних вимог, та на яку державним виконавцем надавалася відповідь. Отже, держаний виконавець діяв у межах та у відповідності до закону. При цьому, повернення виконавчого документа позивачу про стягнення з ТОВ "Інтербізнесконсалт" коштів у розмірі 1777866,85 грн. не позбавляє останнього можливості повторно пред`явити такий наказ суду до виконання.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву посилався на те, що подання боржником заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог не є підставою для відкладення виконавчих дій. Крім того, повернення стягнутих державним виконавцем коштів із позивача має відбуватися шляхом їх стягнення з ТОВ "Інтербізнесконсалт", як безпідставно одержаних, а списання таких коштів з Державного бюджету України завдасть шкоди державі.

Ухвалою суду від 05.09.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В`ячеславовича.

Ухвалою суду від 24.10.2019 відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи про поновлення строку на надання пояснень по суті спору та залишено відповідні пояснення без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/13862/15 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Інтербізнесконсалт" до ПАТ "Укрнафта" та ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" про стягнення 1033270,08 дол. США, що еквівалентно 21956989,20 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у справі № 910/13862/15 рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Укрнафта" 998634,84 дол. США, що еквівалентно 21008490,35 грн. заборгованості і стягнення із відповідачів солідарно 10000 дол. США, що еквівалентно 212500 грн. заборгованості, та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено, а в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Також стягнуто з ПАТ "Укрнафта" на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" судовий збір за подачу позову в розмірі 73080 грн., 80390 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги та 400000 грн. понесених адвокатських витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 змінено, а саме вирішено стягнути з ПАТ "Укрнафта" на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" 14183629,97 грн., що еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32820321,10 рублів РФ; у решті вимог про стягнення основного боргу відмовлено; у позові до ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" відмовлено. Стягнуто з ПАТ "Укрнафта" на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" 48720 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53593,34 грн. за подання апеляційної скарги; у решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у залишено без змін. Крім того, стягнуто з ТОВ "Інтербізнесконсалт" на користь ПАТ "Укрнафта" 29232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання постанови касаційного суду Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.03.2016 відкрито виконавче провадження № 50366945 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15 про стягнення ПАТ "Укрнафта" на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" 14183629,97 грн., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32820321,10 рублів РФ.

09.03.2016 ПАТ "Укрнафта" направило ТОВ "Інтербізнесконсалт" заяву № 10/582 про зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме: зобов`язання ТОВ "Інтербізнесконсалт" перед ПАТ "Укрнафта" по сплаті грошових коштів на загальну суму 480388,66 грн. у зв`язку з постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15, якою скасовано постанову апеляційного суду в частині стягнення з ПАТ "Укрнафта" витрат на послуги АО "Мельниченко, Чайка та Партнери", а також частини присуджених витрат зі сплати судового збору, а враховуючи той факт, що ПАТ "Укрнафта" на час направлення заяви вже виконало постанову апеляційного суду в цій частині, кошти в сумі 451156,66 грн. підлягають поверненню ПАТ "Укрнафта". Крім того, згідно зі вказаною постановою касаційної інстанції ТОВ "Інтербізнесконсалт" повинне сплатити на користь ПАТ "Укрнафта" 29232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, а ПАТ "Укрнафта" - 14183629,97 грн. на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт". У зв`язку з наведеним ПАТ "Укрнафта" заявило про зарахування його зобов`язань по виплаті ТОВ "Інтербізнесконсалт" заборгованості за постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у загальній сумі 480388,66 грн. у рахунок погашення відповідних зобов`язань ТОВ "Інтербізнесконсалт".

Про зарахування зустрічних однорідних вимог ПАТ "Укрнафта" заявою від 10.03.2016 № 10/591 також повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вказавши про припинення на суму 480388,66 грн. зобов`язання ПАТ "Укрнафта" перед ТОВ "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15 про стягнення ПАТ "Укрнафта" на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" 14183629,97 грн., що еквівалентно 32820321,10 рублів РФ. Крім вказаного, заявник просив винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50366945 на десять робочих днів.

Дійсність зазначеної вище заяви від 09.03.2016 № 10/582 про зарахування зустрічних однорідних вимог була предметом розгляду справи № 910/6542/16 за позовом ТОВ "Інтербізнесконсалт" до ПАТ "Укрнафта", за наслідками розгляду якої рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2016 у позові відмовлено повністю.

Надалі, ПАТ "Укрнафта" направило ТОВ "Інтербізнесконсалт" заяву від 23.03.2016 № 10/719 про зарахування зобов`язань ПАТ "Укрнафта" по виплаті ТОВ "Інтербізнесконсалт" грошових коштів за постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 у загальній сумі 1297478,19 грн. у рахунок зобов`язань ТОВ "Інтербізнесконсалт" перед ПАТ "Укрнафта" по сплаті грошових коштів відповідно до постанови Вищого господарського суду України № 910/15376/15.

Заявою від 25.03.2016 № 10/745 ПАТ "Укрнафта" повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заяву від 23.03.2016 № 10/719 про зарахування зустрічних вимог, та вказало, що зобов`язання ПАТ "Укрнафта" перед ТОВ "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15 про стягнення ПАТ "Укрнафта" на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" 14183629,97 грн., що еквівалентно 32820321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 1297478,19 грн., а всього на суму 1777866,85 грн. Крім того, заявник просив не виставляти і не направляти платіжні вимоги на суму 14183629,97 грн. з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у виконавчому провадженні № 50366945 та виклав прохання в разі примусового списання з банківських рахунків ПАТ «Укрнафта» 14183629,97 грн. не перераховувати на рахунки ТОВ «Інтербізнесконсалт» 1777866,85 грн. від зазначеної суми з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у ВП № 50366945.

У свою чергу, ТОВ "Інтербізнесконсалт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Укрнафта" про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви ПАТ "Укрнафта" про зарахування від 23.03.2016 № 10/719. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі № 910/6544/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016 у позові відмовлено повністю.

Разом із цим, відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснено примусове списання з рахунків ПАТ "Укрнафта" грошових коштів на суму 14183629,97 грн. за меморіальними ордерами та розпорядженням від 04.04.2016 № 50366945/16.

Платіжним дорученням від 04.04.2016 № 2301 на суму 14183629,97 грн. вказані грошові кошти перераховані на рахунок ТОВ "Інтербізнесконсалт" з призначенням платежу: «перерах.коштів, як погаш.боргу згідно наказу № 910/13862/15 виданого 25.02.2016 господарським судом м.Києва про стягнен. з ПАТ «Укрнафта».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 910/13862/15, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017, визнано незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О. В. щодо стягнення з ПАТ "Укрнафта" у виконавчому провадженні № 50366945 грошових коштів у сумі 1777866,85 грн.

Указана ухвала суду мотивована тим, що зобов`язання ПАТ "Укрнафта" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13852/16 припинилося в частині 1777866,85 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження, про що боржником повідомлено виконавчу службу. Незважаючи на наведене, стягнення за наказом відбулося у повному обсязі, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про незаконність дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О. В. щодо стягнення з ПАТ "Укрнафта" грошових коштів в сумі 1777 866,85 грн.

Вищезазначені обставини встановлені у межах справ № 910/22297/17, № 910/13862/15, № 910/6544/16 та № 910/6542/16 і згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування.

Так, предметом розгляду справи № 910/22297/17 за позовом ПАТ "Укрнафта" до Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві були вимоги про стягнення 1777866,85 грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 позов задоволено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вказана постанова апеляційного суду залишена без змін постановою Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 910/22297/17.

При розгляді вказаної справи судами встановлено, що 14.04.2017 судом на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 за результатами розгляду заяви ПАТ "Укрнафта" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, видано наказ щодо стягнення з ТОВ "Інтербізнесконсалт" на користь ПАТ "Укрнафта" 1777866,85 грн., безпідставно одержаних за наказом Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016.

Головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кузьмишиним Е. М. 18.05.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу № 910/13862/15 від 14.04.2017 щодо стягнення з ТОВ "Інтербізнесконсалт" на користь ПАТ "Укрнафта" 1777866,85 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, з яким погодився суд касаційної інстанції, виходили з передчасності заявленого позову, оскільки право на відшкодування шкоди з Державного бюджету України у даному випадку виникає лише у разі, якщо буде встановлено неможливість стягнення (повернення) на користь ПАТ "Укрнафта" стягнутої з нього суми за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню частково у зазначеній сумі.

Звернувшись із даним позовом до суду, ПАТ "Укрнафта" на обґрунтування підстав пред`явлених позовних вимог посилалося на підтверджену постановою виконавчого провадження № 53966628 від 25.06.2019 неможливість стягнення спірної суми в розмірі 1777866,85 грн. на користь ПАТ "Укрнафта" з ТОВ "Інтербізнесконсалт" з огляду на відсутність в останнього коштів та/або майна, на яке могло би бути звернено стягнення. За таких обставин, ПАТ "Укрнафта" просило стягнути вказану суму коштів у порядку статей 1166, 1174 ЦК України з Державного бюджету України через відповідача-2.

Загальні положення про відшкодування заподіяної майнової шкоди закріплені в нормах статті 1166 ЦК України.

Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статей 1173, 1174 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Тобто, необхідною підставою для притягнення державного органу до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 910/13862/15, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017, визнано незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О. В. щодо стягнення з ПАТ "Укрнафта" у виконавчому провадженні № 50366945 грошових коштів у сумі 1777866,85 грн.

Разом із цим, заявлена ПАТ "Укрнафта" до стягнення сума в розмірі 1777866,85 грн., як завдана діями державного виконавця шкода, є предметом стягнення з ТОВ "Інтербізнесконсалт" на користь ПАТ "Укрнафта" у рамках виконавчого провадження № 5366628 на підставі наказу від 14.04.2017, видано судом на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 910/13862/15 за результатами розгляду заяви ПАТ "Укрнафта" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

18.05.2017 головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кузьмишиним Е. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі згаданого наказу від 14.04.2017 №910/13862/15.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.06.2019 головним державним виконавцем Кузьмишиним Е. М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу - ПАТ "Укрнафта" на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». У даній постанові зазначено, що земельні ділянки, транспортні засоби за боржником не зареєстровані, відомості щодо боржника у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, боржник серед власників які володіють значними пакетами акцій відсутній, у боржника є рахунки у фінансових установах, на які накладено арешти, та кошти на які можливо звернути стягнення відсутні, філії та структурні підрозділи боржника також відсутні, відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, та здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У той же час, згідно з частиною 5 вказаної вище статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Як передбачено частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Із тексту виданого Господарським судом міста Києва наказу від 14.04.2017 у справі № 910/13862/15 вбачається, що останній дійсний до пред`явлення до виконання до 14.04.2020, при цьому строк пред`явлення такого наказу переривався.

Отже, позивач не позбавлений права на пред`явлення до виконання вказаного наказу суду повторно у межах встановленого строку, який станом на дату подання цього позову не закінчився.

Одночасно, судом прийнято до уваги приписи частин 5, 6 статті 104 ЦК України, за якими юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури (стаття 1 Закону України «Кодексу України з процедур банкрутства»).

Аналогічні за змістом положення містилися також у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», чинного до прийняття Закону України «Кодексу України з процедур банкрутства».

Судом встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник за наказом суду від 14.04.2017 у справі № 910/13862/15 - ТОВ "Інтербізнесконсалт", не припинено та не перебуває в стані припинення.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

За наведених обставин, посилання позивача на неможливість задоволення своїх вимог шляхом примусового виконання наказу від 14.04.2017 у справі № 910/13862/15 та стягнення коштів з ТОВ "Інтербізнесконсалт" є передчасними, оскільки останнє не перебуває в стані припинення, а також позивачем не доведено неплатоспроможності вказаного товариства у встановленому порядку, що перешкодило би в подальшому виконання ним грошового зобов`язання перед позивачем.

Крім того, виконавчий документ, на підставі якого відбувається стягнення грошових коштів з ТОВ "Інтербізнесконсалт", повернуто позивачу та строк пред`явлення такого наказу до виконання наразі не закінчився, а отже у позивача наявні всі правові можливості для задоволення своїх вимог та відновлення порушеного права шляхом повторного пред`явлення наказу суду до виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України" зазначив, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підгрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній статті 1 Першого протоколу.

Судом також прийняті до уваги висновки Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 910/22297/17, в яких зазначено, що стаття 117 ГПК України (у редакції до 15.12.2017, яка була чинна на момент оформлення судом наказу від 14.04.2017) є спеціальною нормою, яка незалежно від причин надмірної сплати (стягнення) коштів боржником за наказом, в тому числі за наявності вини державного виконавця, встановлює механізм повернення безпідставно одержаних коштів за наказом і лише, якщо буде встановлено неможливість стягнення (повернення) таких коштів, за наявності встановленої вини державного виконавця, можуть бути застосовані загальні правила відшкодування шкоди. Тобто, за відсутності доказів неможливості стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом, пред`явлення боржником позову про відшкодування з Державного бюджету України шкоди за правилами деліктних зобов`язань є передчасним.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.11.2019.

Суддя К.В. Полякова