УХВАЛА

м. Київ

01.11.2019Справа №910/12734/19
Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія"Будінвест Капітал"

про знесення самочинного будівництва

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача з вимогами про знесення самочинного будівництва.

Ухвалою суду від 24.09.2019 позовну заяву залишено без руху. Надано Позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

28.10.2019 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позивачем не усунені вказані судом недоліки позовної заяви.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із предмету та прохальної частини вказаної позовної заяви, позивачем заявлено одна позовна вимога, а саме про зобов`язання відповідача привести земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40 до її первісного стану шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, розташованих на вказаній земельній ділянці, за рахунок відповідача.

Також, ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

На підтвердження виконання вимог ухвали суду від 24.09.2019 заявником додано копію квитанції від 25.10.2019 про сплату 1 921,00 грн.

По-перше, відповідно до пункту 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відтак, подана позивачем ксерокопія квитанції від 25.10.2019 на суму 1 921,00 грн. не є належним доказом в підтвердження сплати судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

По-друге, згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Позивачем, як юридичною особою, до позовної заяви на підтвердження сплати судового збору додано копію квитанції від 25.09.2019 на суму 1 921,00 грн., з якої вбачається, що судовий збір сплачено ДП ДНД І ПКІ ІТ в Е та Е через ОСОБА_1 , а не позивачем - Державним підприємством «Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні».

При цьому, враховуючи, що позовними вимогами є вимоги про знесення самочинного будівництва, означена справа не підпадає під визначення малозначної справи в розумінні частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України та підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, а представництво згідно статті 131.2 Конституції України з 01 січня 2019 року у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами.

Доказів сплати судового збору саме позивачем Державним підприємством «Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні» не надано.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір», платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Платник - особа, з рахунку якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання до банку або іншої установи - члена платіжної системи документа на переказ готівки разом з відповідною сумою коштів.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати судового збору іншою особою,але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Отже, особи, які сплачують судовий збір, це ті особи, які звертаються до суду або стосовно яких ухвалене судове рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в ухвалі від 17.01.2019 року у справі № 922/4734/16.

Таким чином, враховуючи положення статті 2 Закону України «Про судовий збір» надана суду квитанція від 25.10.2019 на суму 1 921,00 грн., з якої вбачається, що судовий збір сплачено ДП ДНД І ПКІ ІТ в Е та Ечерез ОСОБА_1, не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви Державним підприємством «Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні» до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, вищевказана позовна заява підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суддя І.І. Борисенко