ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року Справа № 904/6216/17

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Маслов Д. В., ордер серії ДП №2268 від 02.09.2019, адвокат;

від відповідача-1: представник не з`явився;

від відповідача-2: представник не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засідані апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2019 у справі №904/6216/17 (суддя Юзіков С.Г., повна ухвала складена 04.09.2019)

за позовом Приватного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш", м. Павлоград Дніпропетровської області

до відповідача - 1- Приватного підприємства "ТРАНС-ПХМ", м. Павлоград Дніпропетровської області

до відповідача - 2 - Компанії "Madian Joy Limited", Британські Віргінські острови

про стягнення грошових коштів за Контрактом №16-10-0196 від 03.11.2016 у сумі 53 200 доларів США 19 центів, що еквівалентно 1 403 953,01 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2019 у справі №904/6216/17 (суддя Юзіков С.Г.) залишено без розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства завод "ПАВЛОГРАДХІММАШ" до Відповідача-1 - Приватного підприємства "ТРАНС-ПХМ", Відповідача-2 - Компанії "Madian Joy Limited" про стягнення грошових коштів за Контрактом №16-10-0196 від 03.11.2016р. у сумі 53 200 доларів США 19 центів, що еквівалентно 1 403 953,01 грн.

Ухвала суду мотивована наявністю підстав, встановлених ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України для залишення позову без розгляду в зв`язку з неявкою представника позивача в судове засідання та невиконанням позивачем вимог ухвал суду від 27.02.2019 та від 13.05.2019 щодо отримання в суді, здійснення перекладу англійською мовою прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та забезпечення належного повідомлення відповідача-2 - Компанії "Madian Joy Limited", Британські Віргінські острови, про час та місце розгляду справи.

З даною ухвалою не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права та просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги:

- суд не взяв до уваги, що не явка представника в судове засідання не перешкоджала розгляду справи, тому не може бути підставою для залишення позову без розгляду, судом не враховані положення п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України;

- суд мав врахувати складність справи, характер спірних відносин та відкласти розгляд справи, враховуючи, що ухвалою суду від 27.02.2019 вже було призначене додаткове судове засідання на 16.10.2019;

- суд не має права покласти на іншу сторону обов`язок щодо виконання виключних повноважень суду, зокрема, щодо повідомлення інших учасників процесу про дату, час та місце наступного судового засідання, чим порушено положення ст. 15 ГПК України;

- покладення на позивача обов`язків щодо здійснення перекладу судових документів, їх нотаріального посвідчення та направлення відповідачу-2, які відносяться до повноважень суду, не може бути підставою для залишення позову без розгляду;

- не сплата позивачем судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог є підставою для залишення без розгляду саме цієї заяви, а не позову в цілому, як це безпідставно здійснено судом.

За наслідками автоматизованого розподілу справи для її розгляду визначено колегії суддів у складі головуючого судді - доповідача Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Орєшкіна Е.В., та означеною колегією відкрито апеляційне провадження. У зв`язку з відпусткою судді Подобєд І.М. за наслідками повторного автоматизованого розподілу справи для її розгляду визначено колегії суддів у складі головуючого судді - доповідача Широбокової Л.П., суддів Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В. Ухвалою від 30.10.2019 означена колегія суддів прийняла справу до свого провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Відповідачі явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, жодних клопотань та відзивів не надіслали.

Відповідно до ч. 12 ГПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час, дату і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на викладене та те, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в цьому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга обгрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 14 ч.1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення місцевого господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява №20347/03, рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що у п.1 ст.6 Конвенції втілено «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження у суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975, серія А,N 18, сс 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29.07.1998, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, c.1867, параграф 37).

Як вбачається з матеріалів справи, в травні 2017 року Приватне акціонерне товариство завод «Павлоградхіммаш» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ТРАНС-ПХМ" (надалі відповідач-1) та Компанії "Madian Joy Limited" (надалі відповідач-2) та просило стягнути солідарно 53 200 доларів США 19 центів, що еквівалентно 1 403 953,01 грн, мотивуючи порушенням Відповідачем-2 зобов`язань за Контрактом №16-10-0196 від 03.11.2016р. на поставку обладнання в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 29.05.2017 було порушено провадження у справі №904/6216/17, судове засідання призначено на 20.12.2017 (повторне на 23.01.2018), зобов`язано позивача отримати в суді два оригінальні примірники цієї ухвали, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та виклик (повідомлення) про день судового засідання, здійснити переклад англійською мовою, який нотаріально посвідчити, та надати ці документи суду в строк до 15.06.2017.

У судовому засіданні 23.01.2018 у зв`язку з неявкою відповідачів, відсутністю інформації про повідомлення відповідача-2, необхідністю звернення до компетентного органу іншої держави суд відклав підготовче засідання на 24.07.2018, зобов`язав позивача в строк до 15.02.2018 виконати ті ж самі дії, що були визначені в ухвалі від 29.05.2017, та зупинив провадження у справі.

20.01.2018 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з Відповідачів 1 383 168 доларів США 78 центів, та клопотання про відстрочення сплати судового збору,

Ухвалою від 24.07.2018 суд поновив підготовче засідання, та ухвалою від цієї ж дати відклав підготовче засідання на 27.02.2019, прийняв до розгляду заяву про збільшення позовних вимог, відстрочив позивачу сплату судового збору, зобов`язав позивача виконати ті ж самі дії, що були визначені в ухвалах від 29.05.2017 та 23.01.2018, поклав на позивача обов`язок повідомити відповідача-2 про час та місце судового засідання та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 27.02.2019 поновив підготовче засідання та ухвалою від цієї ж дати відклав підготовче засідання на 04.09.2019 (додатково призначив судове засідання на 16.10.2019), зобов`язав позивача виконати ті ж самі дії, що були визначені в ухвалах від 29.05.2017, 23.01.2018 та 24.07.2018, поклав на позивача обов`язок повідомити відповідача-2 про час та місце судового засідання та зупинив провадження у справі.

26.04.2019 суд виніс ухвалу, в якій повторно зобов`язав позивача виконати вище зазначені вимоги суду. Ухвалою від 04.09.2019 поновив провадження у справі в підготовчому засіданні та оскаржуваною ухвалою від 04.09.2019 позовну заяву залишив без розгляду з вище зазначених підстав.

Підстави залишення позовної заяви без розгляду визначені в ст. 226 ГПК України, зокрема відповідно до п. 4 ч.1 суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Апеляційний суд зазначає, що витребувані судом документи мають бути дійсно необхідні для вирішення спору, та обов`язок щодо їх надання процесуальним законом покладено саме на позивача.

Як на одну із підстав залишення позову без розгляду суд послався на невиконання позивачем ухвал суду, якими було зобов`язано позивача отримати в суді два оригінальні примірники цієї ухвали, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та виклик (повідомлення) про день судового засідання, здійснити переклад англійською мовою, який нотаріально посвідчити, та повідомити відповідача-2 про час та місце судового засідання.

Втім, такого процесуального обов`язку нормами ГПК на позивача не покладено, а відповідно до ст. 120 ГПК України обов`язок щодо виклику сторін в судове засідання покладено на суд.

Крім того, в матеріалах справи наявні клопотання представників позивача від 14.06.2017, від 14.02.2018, якими долучено до справи перекладені англійською мовою та нотаріально посвідчені примірник ухвали суду від 29.05.2017 та від 23.01.2018, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та виклик (повідомлення) про день судового засідання, які суд першої інстанції спрямував до компетентного органу Британських Віргінських Островів, про що свідчать його листи від 15.06.2017 та від 16.02.2018.

Також в матеріалах справи наявна відповідь від 29.06.2018 компетентного органу Британських Віргінських Островів про виконання доручення суду (а.с.140).

Крім того, суд жодним чином не обгрунтував, чому неявка представника позивача в останнє підготовче засідання, унеможливлює розгляд справи.

Суд безпідставно послався на положення ч.4 ст.202 ГПК України, оскільки вказана норма визначає наслідки неявки учасників справи саме в судове засідання, а розгляд даної справи відбувався ще на стадії підготовчого провадження.

За встановлених обставин висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду є помилковим, та ухвала суду підлягає скасуванню.

Апеляційний суд також зазначає, що впродовж тривалого розгляду справи суд не з`ясував правового статусу відповідача-2 (належної реєстрації за місцем перебування), та при розгляді справи місцевому господарському суду слід звернути увагу на положення ст. 366 ГПК України, відповідно до якої підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За загальним правилом позов пред`являється за місцезнаходженням відповідача (ч. 1 ст. 27 ГПК). Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Так, згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

При цьому, ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов`язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов`язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у справі №908/139/19 від 14.08.2019.

Тому, суду слідує також встановити вище названі обставини, пов`язані з підсудністю справи господарським судам України.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права.

За наведених обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розподіл витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги суду першої інстанції здійснити за наслідками розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 280, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну Приватного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2019 у справі №904/6216/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетрвоської області від 04.09.2019 у справі №904/6216/17 скасувати.

Справу №904/6216/17 передати для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетрвоської області.

Розподіл витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги здійснити за наслідками розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст..ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 06 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв