ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/9883/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.

за участю секретаря судового засідання Чупрій А.П.,

представників учасників справи:

позивача - публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі - ПАТ "Укртатнафта", Позивач) - Міловідова Р.М. (адвокат, посв. від 20.07.2007 № 537), Козачука О.А. (адвокат, посв. від 11.07.2017 № 1761),

відповідача - Антимонопольного комітету України (далі -АМК, Відповідач, скаржник) - Павленко О.В. (представник, посв. від 24.10.2017 № 1069),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватного акціонерного товариства "Українська міжбанківська валютна біржа" (далі - ПрАТ "УМВБ") - не з`явилися,

Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу АМК

на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2017 (головуючий - суддя Зеленіна Н.І.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 (головуючий - суддя Чорна Л.В., судді Михальска Ю.Б., Тищенко А.І.),

зі справи № 910/9883/17

за позовом ПАТ "Укртатнафта"

до АМК,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -ПАТ "УМВБ",

за участю Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України

про визнання частково недійсним рішення.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ПАТ "Укртатнафта" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до АМК про визнання недійсними пунктів 316, 317, 320, 321, 324, 325, 328, 329, 332, 333 рішення АМК від 23.03.2017 № 126-р у справі № 20-26.13/170-15/105-15 (далі - Рішення № 126-р) щодо ПАТ "Укртатнафта".

1.1.1. Позов обґрунтовано тим, що прийняте АМК рішення від 23.03.2017 № 126-р у справі № 20-26.13/170-15/105-15 не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить належних мотивів його прийняття, а дії ПАТ "Укртатнафта" не містять ознак антиконкурентних узгоджених дій та були зумовлені об`єктивними обставинами.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції , постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 07.08.2017, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019, позов задоволено. Визнано недійсними зазначені пункти Рішення № 126-р та стягнуто з АМК на користь ПАТ "Укртатнафта" 16 000 грн судового збору.

2.1.1. Судові рішення мотивовано тим, що Відповідачем при прийнятті Рішення № 126-р неповно та неналежно з`ясовано обставини, які мають значення для справи; обставини, визнані АМК встановленими і які мають значення для справи, не перевірялись і не встановлювались належним чином; висновки, викладені у Рішенні № 126-р, ґрунтуються на припущеннях і не відповідають дійсним обставинам справи.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. АМК, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові акти у справи скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Місцевий та апеляційний господарські суди:

4.1.1. неправильно застосували норми матеріального права, а саме пункт 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

4.1.2. не повно з`ясували усі фактичні обставини, що мають значення для справи та не надали належної оцінки усім наявним у справі доказам;

4.1.3. порушено норми процесуального права, а саме статті 7, 13, 236 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України).

5. Доводи інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Укртатнафта" заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про її неаргументованість та безпідставність і про відповідність оскаржуваних судових рішень дійсним обставинам справи й ухвалення цих рішень з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим ПАТ "Укртатнафта" просить рішення і постанову судів залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Рішенням № 126-р визнано, що:

- ПАТ "Укртатнафта", ПАТ "НПК-Галичина", ТОВ "ТД Прикарпаттянафтотрейд" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону, проведеного 18.03.2015 ПрАТ "УМВБ" відповідно до оголошення про проведення аукціону № 197 з продажу нафти сирої та газового конденсату, опублікованого в газеті "Урядовий кур`єр" від 11.03.2015 № 44 (5418) (пункт 316 Рішення). За вказане порушення на ПАТ "Укртатнафта" накладено штраф у розмірі 273 241 533 грн (пункт 317 Рішення);

- ПАТ "Укртатнафта", ПАТ "НПК-Галичина", ТОВ "ТД Прикарпаттянафтотрейд" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону, проведеного 31.03.2015 ПрАТ "УМВБ" відповідно до оголошення про проведення аукціону №197Д з продажу нафти сирої, опублікованого в газеті "Урядовий кур`єр" від 26.03.2015 № 55(5429) (пункт 320 Рішення). За вказане порушення накладено штраф на ПАТ "Укртатнафта" у розмірі 149 247 578 грн (пункт 321 Рішення);

- ПАТ "Укртатнафта", ПАТ "НПК-Галичина", ТОВ "Котлас" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону з продажу нафти сирої та газового конденсату, який проводило 20.05.2015 ПрАТ "УМВБ" відповідно до оголошення про проведення аукціону №198 з продажу енергоресурсів на його базі, опублікованого в газеті "Урядовий кур`єр" від 13.05.2015 №83 (5457) (пункт 324 Рішення). За вказане порушення накладено штраф на ПАТ "Укртатнафта" у розмірі 287 397 416 грн (пункт 325 Рішення);

- ПАТ "Укртатнафта", ПАТ "НПК-Галичина", ТОВ "Галнафта" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону з продажу нафти сирої та газового конденсату, який проводило 17.06.2015 ПрАТ "УМВБ" відповідно до оголошення про проведення аукціону №199 з продажу енергоресурсів па його базі, опублікованого в газеті "Урядовий кур`єр" від 10.06.2015 № 102 (5476) (пункт 328 Рішення). За вказане порушення накладено штраф на ПАТ "Укртатнафта" у розмірі 150 861 797 грн (пункт 329 Рішення);

- ПАТ "Укртатнафта", ПАТ "НПК-Галичина", ТОВ "Гарант-УТН" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону з продажу нафти сирої та газового конденсату, який проводило 15.07.2015 ПрАТ "УMBБ" відповідно до оголошення про проведення аукціону № 200 з продажу енергоресурсів на його базі, опублікованого в газеті "Урядовий кур`єр" від 08.07.2015 № 121 (5495) (пункт 332 Рішення). За вказане порушення накладено штраф на ПАТ "Укртатнафта" у розмірі 141 847 288 грн (пункт 333 Рішення).

6.2. Під час розслідування у справі № 20-26.13/170-15/105-15 встановлено, що протягом березня - липня 2015 року на базі ПрАТ "УМВБ" було проведилось п`ять аукціонів з продажу нафти сирої: аукціони № 197 (відбувся 18.03.2015 р.), № 197Д (відбувся 31.03.2015 р.), № 198 (відбувся 20.05.2015 р.), № 199 (відбувся 17.06.2015 р.), № 200 (відбувся 15.07.2015 р.), з них на чотири аукціони виставлялись лоти з продажу газового конденсату: № 197 (відбувся 18.03.2015 р.), № 198 (відбувся 20.05.2015 р.), № 199 (відбувся 17.06.2015 р.), № 200 (відбувся 15.07.2015).

6.3. Загалом участь у зазначених аукціонах взяло вісім суб`єктів господарювання: ПАТ "Укртранснафта", ПАТ "Укртатнафта", ПАТ "НПК-Галичина", ТОВ "Галнафта", ТОВ "ТД "Прикарпаттянафтотрейд", ТОВ "Котлас", Споживче товариство "Полігональ", ТОВ "Гарант-УТН".

6.4. За результатами п`яти аукціонів переможці придбали нафту і газовий конденсат за стартовими цінами, визначеними у їхніх заявках на лоти. Інші представники учасників цих аукціонів не заявляли про наміри придбати лоти за оголошеною ціною, навіть тією, яка зазначалась ними у своїх заявках на участь в аукціоні.

6.5. АМК зроблено висновок про те, що за умови наявності конкуренції між учасниками правомірним очікуванням є збільшення стартової ціни на крок аукціону (крок аукціону щодо кожного лоту відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку організації та проведення біржових аукціонів дорівнював 10 грн), чого фактично не відбувалось.

6.6. На кожному з 5 аукціонів щодо жодного лоту (315 лотів по нафті та 10 лотів по ГК) особи, які не здобули перемогу на аукціоні, як і Товариство, не намагалися підняти свою картку на збільшення кроку аукціону, тобто конкурентна боротьба між учасниками фактично не відбувалася.

6.7. За міркуваннями АМК, за результатами аналізу всіх п`яти аукціонів, до продажу на яких пропонувалися лоти по нафті, спостерігається схема розподілу лотів між учасниками: ПАТ "Укртатнафта" подає заявки виключно на лоти по нафті і газовому конденсату видобутку зі східних родовищ, ПАТ "НПК-Галичина" на лоти по цим же енергоресурсам видобутку із західних родовищ. Така ситуація має місце за умови наявності у цих товариств відповідних виробничих потужностей для переробки цієї сировини. В той же час ТОВ "ТД Прикарпаттянафтотрейд", ТОВ "Котлас", ТОВ "Галнафта" і ТОВ "Гарант-УТН" за умови відсутності у них будь-яких виробничих потужностей, а також наявності нульових балансів рахунків, подали заявки на всі лоти по нафті і газовому конденсату (незалежно від розміщення родовищ) для придбання їх за стартовими цінами. На думку АМК, наведене свідчить про "чітку" попередню домовленість учасників між собою.

6.8. Крім того, АМК зроблено висновки про узгодженість дій учасниками аукціонів через отримання та надання фінансової допомоги, оскільки ТОВ "Галнафта", ТОВ "ТД Прикарпаттянафтотрейд", ТОВ "Котлас", Товариство, ТОВ "Гарант-УТН", ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" протягом 2014-2015 років отримували й надавали одне одному фінансову допомогу.

6.9. Висновки АМК щодо пов`язаності учасників аукціонів ґрунтуються, зокрема, на тому, що член правління ПАТ "НПК-ГАЛИЧИНА" ОСОБА_2 обіймає посаду заступника головного інженера ПАТ "Укртатнафта".

6.10. Також АМК у своєму Рішенні вказав на синхронність дій відповідачів щодо перерахування гарантійних внесків для участі в аукціоні та дійшов висновку, що аналіз поведінки учасників під час участі в аукціонах свідчить, що вони діяли в межах визначеності та передбачуваності поведінки кожного із учасників аукціонів, що було б неможливо за умов існування конкуренції між ними.

6.11. Судами встановлено, що АМК:

- не досліджувалось питання можливості інших способів придбання нафтової сировини, крім участі у біржових аукціонах; не враховувались такі суттєві фактори як: якісні показники української нафти, коефіцієнт барелізації, умови постачання та витрати на транспортування; співвідношення стартової ціни на аукціонах зі світовими цінами на нафту і нафтопродукти; можливість їх експорту; можливість участі нерезидентів в біржових аукціонах; формування ринкової ціни продажу; не досліджено питання наявності об`єктивних обставин, зокрема, економічної доцільності, при прийнятті Позивачем рішень про неучасть в боротьбі за аукціонний ресурс;

- досліджувались і не встановлювались обставини саме узгодження поведінки учасників торгів, зокрема, способу, у який могла узгоджуватись поведінка учасників, засоби обміну інформацією та координування дій на торгах, осіб, що безпосередньо здійснювали такий обмін інформацією тощо; не враховано об`єми закупівель у контексті збільшення загальної сировини у випадку збільшення ціни на 1 крок, та економічну обґрунтованість закупівлі товарів за такими цінами і їх співвідношення з цінами на світовому ринку;

- не досліджувались і не встановлювались такі об`єктивні фактори, що безпосередньо впливають на поведінку учасників торгів (відносно ціни придбання), як ціни на нафту і нафтопродукти станом на час проведення торгів та їх коливання, ціни на них на світовому ринку, коливання таких цін та коливання національної валюти, у тому числі відносно позивача;

- не досліджено також питання виробничої необхідності, зокрема, Позивача, у сировині на час проведення торгів та купівлі в інших осіб, а також об`ємів закупівель, умов розрахунків тощо. Відхиляючи доводи позивача про економічну доцільність купівлі товарів саме за стартовими цінами, АМК не навів доказів недостовірності таких тверджень, не дослідив і не оцінив фактичної спроможності позивача купувати товари за цінами, вище стартових;

- безпідставно не взято до уваги наявність об`єктивних обставин, на які посилається ПАТ "Укртатнафта", неподання ним заявок на нафту західноукраїнських родовищ з 2007 року; не досліджено можливості транспортування нафти з західних родовищ до Кременчуга трубопровідним транспортом;

- не надано оцінки доказам щодо можливості впливу заступником головного інженера ОСОБА_2 на прийняття ПАТ "Укртатнафта" будь-яких рішень, що стосуються участі в аукціонах;

- не встановлено, що у 2015 році ПАТ "Укртатнафта" надавало грошову допомогу, оскільки між підприємствами проводилися розрахунки за договорами купівлі-продажу нафти: 17.03.2015 ПАТ "Укртатнафта" здійснило 5 платежів по 5 різних договорах купівлі-продажу нафти; 30.03.2015, 31.03.2015, 29.04.2015, 18.05.2015, 26.05.2015, 26.06.2015, 06.07.2015, 09.07.2015 ПАТ «Укртатнафта» також проводило платежі по договору купівлі-продажу нафти, тобто, у даному випадку мало місце не надання фінансової допомоги, а здійснення оплати за раніше поставлений товар;

- не досліджено наявності об`єктивних обставин для перерахування коштів в останній день, а саме, АМК не врахував розміру сум, що підлягали перерахуванню, не встановив, яким чином вилучення таких коштів з обігу підприємств та, фактично, неможливість скерувати їх на інші цілі, впливає на господарську діяльність таких підприємств, економічну доцільність та обґрунтованість вилучення коштів обігу на більш як мінімально можливий термін.

6.12. Згідно з висновком комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи від 26.06.2016 № 8806/8807/18-72/8808/18-53 стартова ціна на нафту українського видобутку на дату проведення біржових аукціонів з продажу нафти № 197 (18.03.2015), № 197 (31.03.2015), № 198 (20.05.2015), № 199 (17.06.2015) та № 200 (15.07.2015) не відповідає світовим цінам на нафту. Крім того, стартова ціна на біржових аукціонах з 2014 року до теперішнього часу не змінювалась в бік збільшення.

7. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

7.1. Закон України від 26.11.1993 № 3659-XII "Про Антимонопольний комітет України":

пункт 1 статті 3:

- основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

пункт 11 частини першої статті 7:

- у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має право, зокрема, проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження);

частина перша статті 19:

- під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів;

7.2. Закон України від 11 січня 2001 року № 2210-III "Про захист економічної конкуренції":

абзац перший частини першої статті 5:

- узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання;

частина перша та пункт 4 частини другої статті 6:

- антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції;

- антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів;

пункт 1 статті 50:

- порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії;

частина друга статті 52:

- за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 1 статті 50 цього Закону накладаються штрафи у розмірі, передбаченому названим Законом;

частина перша статті 59:

- підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

7.3. ГПК України:

частина перша статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частина перша статті 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

стаття 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

пункт 1 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

частина перша статті 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права;

8. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

8.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

8.2. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини першої вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

9.2. Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними 316, 317, 320, 321, 324, 325, 328, 329, 332, 333 рішення АМК від 23.03.2017 № 126-р у справі № 20-26.13/170-15/105-15 щодо ПАТ "Укртатнафта".

9.3. Придбання Позивачем та іншими учасниками аукціонів нафти і газового конденсату за стартовими цінами, визначеними у їх заявках на лоти, слід оцінювати з огляду на те, що кожен суб`єкт господарювання має право встановлювати ціни за своїм власним переконанням з урахуванням власних економічних інтересів та визначати їх з метою отримання прибутку. Поряд з цим АМК не спростовано існування інших, крім узгоджених антиконкурентних дій, факторів та умов, що впливали б на формування учасниками аукціону своєї цінової політики, зокрема світових цін на відповідний продукт.

9.4. Так, зокрема, розподіл лотів між учасниками аукціонів за певною "територіальною ознакою" зовсім не обов`язково мав бути наслідком домовленості учасників аукціонів, а міг мати економічне підґрунтя, зумовлене виробничими факторами. Протилежного АМК у попередніх судових інстанціях не доведено.

9.5. При цьому, як свідчить зміст оскаржуваних судових рішень, висновки АМК, покладені в основу Рішення № 126-р (пункти 6.5.-6.10. цієї постанови), мають переважно імовірнісний характер, оскільки ґрунтуються на зроблених Відповідачем припущеннях, а не на беззаперечно встановлених фактах.

9.6. Не може бути прийнято й посилання скаржника на правові висновки Вищого господарського суду України та Верховного Суду, викладені ними у постановах при розгляді касаційних скарг у інших справах. Як вбачається із змісту відповідних судових рішень, їх прийнято за іншої фактично-доказової бази, тобто за наявності доказів спотворення результатів торгів (конкурсів), у залежності від яких (доказів) і було ухвалено судові акти.

9.7. Недоведення АМК у судах попередніх інстанцій тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень в даній справі, мало наслідком прийняття відповідних судових рішень по суті даної справи, для скасування яких визначених процесуальним законом підстав не вбачається.

9.8. Суди першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням наведених законодавчих приписів, встановивши, що результати біржових аукціонів №№197-200 у дійсності (всупереч доводам скаржника) їх учасниками, в т.ч. ПАТ "Укртатнафта", не спотворювалися, та недоведеність АМК протиправної домовленості і дій ПАТ "Укртатнафта" та інших суб`єктів господарювання, спрямованих на спотворення результатів торгів та усунення конкуренції між учасниками згаданих аукціонів, - дійшли висновку про наявність підстав для визнання Рішення № 126-р в його оспорюваній частині недійсним відповідно до статті 59 Закону.

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують.

Таку правову позицію, враховуючи обставини адміністративної справи № 20-26.13/170-15/105-15 та рішення АМК від 23.03.2017 №126-р, викладено у постановах Верховного Суду від 08.05.2019 у справі № 910/9971/17 та від 17.10.2019 у справі № 910/10384/17 і колегія суддів не вбачає правових підстав відступати від неї.

9.9. Верховний Суд відзначає, що під час ухвалення судових рішень суди попередніх інстанцій необґрунтовано застосували підпункти 8.2, 8.3 пункту 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства". Названа постанова у відповідній своїй частині стосується положень частини третьої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а не пункту 4 частини другої цієї статті. Однак, наведене не вчинило істотного впливу на з`ясування судами обставин, пов`язаних з наведенням АМК такого спотворення результатів аукціонів внаслідок поведінки ПАТ "Укртатнафта". Є підстави вважати, що підсумковий висновок судових інстанцій у справі не змінився б, навіть якби вони й не послалися на згадані підпункти постанови Пленуму Вищого господарського суду України.

9.10. Таким чином, враховуючи встановлені судами обставини, викладені в розділі 6 цієї постанови, та проаналізувавши норми, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

9.11. Верховний Суд відзначає, що аргументи касаційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових актів, оскільки такі аргументи зводяться до незгоди скаржника з висновками судів попередніх інстанцій стосовно встановлення ними обставин справи, містять посилання на обставини, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

9.12. Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки згідно з імперативним приписом частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

9.13. За наведених у цій постанові обставин Верховний Суд вважає, що аргументи та доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних рішень. АМК не спростував висновків суду першої інстанції та апеляційного господарського суду, покладених в основу оскаржуваних рішення та постанови, та не довів неправильного застосування ними норм матеріального та процесуального права як необхідної передумови для скасування ухвалених у справі судових рішень.

9.14. Посилання АМК на те, що суди попередніх інстанцій не розглянули повно та всебічно всі обставини справи, спростовується змістом оскаржуваних судових актів та здійсненим судами повним, всебічним, об`єктивним розглядом справи.

9.15. Суд погоджується з аргументами ПАТ "Укртатнафта", викладеними у відзиві на касаційну скаргу, про те, що рішення та постанова судів попередніх інстанцій є такими, що прийняті у відповідності до норм матеріального права та без порушення норм процесуального права.

9.16. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

9.17. Разом з тим Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

9.18. У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

9.19. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10.1. Звертаючись з касаційною скаргою, Відповідач не спростував наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень у справі, з мотивів, наведених у розділі 9 даної постанови.

10.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу АМК залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення у справі - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

11. Судові витрати

11.1. Понесені АМК у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на АМК, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 у справі №910/9883/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос