РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2019Справа № 910/8842/19

за позовом до треті особи,Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОГОЛЬНО-БЕЗАЛКОГОЛЬНИЙ КОМБІНАТ ДНІПРО" 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "БУКЛЕТ-ЮГ"; 2) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача-1: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОНГДРІНК" ; 2. ОСОБА_1
про визнання недійсним патентів.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача:Картушин Д. М. - представник за довіреністю;
від відповідача-1: від відповідача-2: від третьої особи-1: від третьої особи-2:Коляда О.О. - представник за довіреністю; Запорожець Л.Г. - представник за довіреністю; Широкова Т.М. - представник за довіреністю; не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклет-Юг" (надалі - відповідач-1) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (надалі - відповідач-2) про:

- визнання недійсним повністю патенту України № 18202 від 12.01.2009 на промисловий зразок "Пляшка";

- визнання повністю недійсним патенту України № 18907 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка до горілки";

- визнання повністю недійсним патенту України № 18908 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка";

- визнання повністю недійсним патенту України № 34551 від 10.05.2017 на промисловий зразок "Пляшка";

- зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання повністю недійсним патенту України № 18202 від 12.01.2009 на промисловий зразок "Пляшка" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання повністю недійсним патенту України № 18907 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка до горілки" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання повністю недійсним патенту України № 18908 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання повністю недійсним патенту України № 34551 від 10.05.2017 на промисловий зразок "Пляшка" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перелічені вище патенти України № 18202, № 18907, № 18908 та № 34551 на промислові зразки мають бути визнані недійсними в судовому порядку, з огляду на їх невідповідність умовам надання правової охорони - новизни, на підтвердження чого позивач надав суду ряд патентів на аналогічні промислові зразки, а також посилається на преюдиційні обставини, встановлені судом під час розгляду справи №902/941/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8847/19, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09.08.2019.

31.07.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) позивачем надано заяву про забезпечення позову відповідно до якої позивач просив суд:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Буклет-Юг" до набуття рішенням суду у даній справі законної сили передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на промислові зразки за патентами України № 18202, № 18907, № 18908, № 34551, передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на промислові зразки за патентами України № 18202, № 18907, № 18908, № 34551 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також подавати до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України для офіційної публікації заяви про надання будь-якій особі дозволу на використання промислових зразків за патентами України № 18202, № 18907, № 18908, № 34551 та відмовлятися від патентів України № 18202, № 18907, № 18908, № 34551 повністю або частково;

- заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України до набуття рішенням суду у даній справі законної сили вносити до Державного реєстру патентів України на промислові зразки будь-які зміни та здійснювати офіційні публікації, що стосуються правового статусу промислових зразків за патентами України № 18202, № 18907, № 18908, № 34551 в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на промислові зразки за вказаними патентами повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаними патентами та щодо відмови від вказаних патентів його власником повністю або частково, а також публікувати заяви про надання будь-якій особі дозволу на використання промислових зразків за патентами України № 18202, № 18907, № 18908, № 34551.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 06.08.2019 заяву про забезпечення позову та додані до неї документи повернуто позивачеві.

06.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що факти, встановлені судом у справі № 902/941/15 не мають жодного преюдиційного значення для даної справи, з огляду на суб`єктний склад учасників вказаного спору та при цьому, з огляду на недоведеність обставин справи належними і допустимими доказами, яким може бути висновок судової експертизи (експерта), у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

09.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) позивачем надано клопотання про приєднання доказів, що на його думку свідчать про невідповідність спірних патентів умовам надання правової охорони.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 відкладено підготовче судове засідання на 04.10.2019 та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

15.08.2019 від відповідача-1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позивач починаючи з 05.11.2013 знав по наявність спірних патентів та не мав претензій щодо їх новизни, а також зазначив, що рішення у справі №902/941/15 не має преюдиціального значення, оскільки обставини, що були досліджені та встановлені судами при розгляді даної справи не стосуються обставин цієї справи та окрім того жоден із учасників цієї справи не брав участі при розгляді справи №902/941/15. Також відповідач-1 зазначає, що позивачем не наведено належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог щодо відсутності новизни промислових зразків, оскільки засобом доказування в цьому питання може бути виключно висновок експерта у сфері інтелектуальної власності, а приєднані до позову бібліографічні дані відносно інших патентів не доводять відсутність новизни у промислових зразках за спірними патентами, а просто доводять існування інших промислових зразків. З урахуванням вищевикладеного, відповідач-1 просив суд відмовити у задоволенні позову.

Також 15.08.2019 від відповідача-1 до суду надійшла заява про застосування позовної давності, у якій він, з посиланням на дати видачі спірних патентів вказує на пропущення позивачем строку позовної давності, у зв`язку із чим просить суд застосувати строк позовної давності та закрити провадження у даній справі, а також клопотання про залучення до участі в справі Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОНГДРІНК" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача.

За приписами ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Таким чином, недотримання термінів позовної давності не тягне за собою наслідком закриття провадження у справі, а відтак, вищевказана заяви відповідчача-1 про застосування позовної давності, в частині закриття провадження у даній справі, залишається судом без задоволення.

02.09.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання у якості доказу висновку експерта № 166 від 30.08.2019 за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності у справі № 910/8842/19, а також долучено копію висновку експерта № 166 від 30.08.2019.

06.09.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) позивачем повторно надано заяву про забезпечення позову.

13.09.2019 позивачем подані заперечення на заяву відповідача-1 щодо застосування строків позовної давності, заперечення проти залучення в якості третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОНГДРІНК", а також відповідь на відзив відповідача-1.

30.09.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) позивачем надано відповідь на відзив відповідача-2.

Також, 30.09.2019 на адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОНГДРІНК" (надалі також - ТОВ "СТРОНГДРІНК"/третя особа-1) про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача.

03.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) відповідачем-1 надано письмові заперечення на відповідь на відзив позивача разом із висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №15/13.4/120 від 30.09.2019, за результатом проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності за експертною спеціальністю 13.4 (дослідження, пов`язані з промисловими зразками) здійсненої на замовлення відповідача-1.

03.10.2019 від ОСОБА_1 (надалі також - третя особа-2) до суду надійшла заява про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги стосовно предмету спору на стороні відповідача.

У підготовчому судовому засіданні 04.10.2019 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та заяву позивача про поновлення строку для долучення доказів, про що вказано у відповідних ухвалах суду.

Окрім того, судом надано оцінку наявним у матеріалах справи фактичним даним та доводам учасників процесу стосовно залучення третіх осіб та задоволено вказані клопотання та відкладено підготовче засідання до 16.10.2019, про що також відображено у відповідній ухвалі суду.

11.10.2019 від третьої особи-2 до суду надійшли письмові пояснення щодо позову, у яких він зазначив, що промислові зразки за спірними патентами мають ряд характерних ознак, а відтак вимоги позивача є безпідставними, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Окрім того, 11.10.2019 від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення щодо позову, у яких він зазначив, що позивачем було подано ряд заявок на промислові зразки № s201901169 від 18.07.2019 і №s201901668 від 18.07.2019, що які у більшості своїх ознак є патентом України № 344551, що спростовують доводи позивача щодо відсутності новизни промислового зразку за даним патентом, у зв`язку із чим третя особа-1 просила суд відмовити у задоволенні позову.

Також 11.10.2019 третя особа-1 звернулася до суду з клопотанням про витребування у Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України матеріалів заявок на промислові зразки № s201901169 від 18.07.2019 і №s201901668 від 18.07.2019, що є доказами в спростуванні позиції позивача про те, що промислові зразки за патентами України №№ 18202, 18907, 18908, 344551 не відповідають умовам надання правової охорони, так як промислові зразки не є новими, яке було задоволено судом, про що відображено в ухвалі суду від 16.10.2019.

Поряд із тим, відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.11.2019.

31.10.2019 від відповідача-1 до суду надійшли письмові пояснення з приводу висновку експерта № 166 від 30.08.2019, у яких він ставить під сумнів даний обґрунтованість даного висновку.

31.10.2019 від відповідача-2 (Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) до суду надійшов лист із засвідченими копіями заявок на промислові зразки № s201901169 від 18.07.2019 і №s201901668 від 18.07.2019.

31.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) ТОВ "СТРОНГДРІНК" надано письмові пояснення до заяви відповідача-1 щодо застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні, що відбулось 01.11.2019 було оголошено перерву до 05.11.2019.

05.11.2019 в судовому засіданні позивачем надано заперечення щодо пояснень відповідча-1 щодо висновку експерта № 166 від 30.08.2019, а також щодо пояснень ТОВ "СТРОНГДРІНК" на заяву про застосування строків позовної давності.

В судове засідання, що відбулось 05.11.2019 представник третьої особи-1 ( ОСОБА_1 ) не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Пунктом 1 ч. 3 ст. ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, ухвали суду були надіслані за адресою третьої особи-1, яка містяться у заяві про її залучення до розгляду у справі..

Окрім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, оскільки третю особу-2 було належним чином повідомлено про судове засідання та третьою особою-2, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи-2.

У судовому засіданні 05.11.2019 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1, відповідача-2 та третьої особи-1, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсним патентів України № 18202 від 12.01.2009 на промисловий зразок "Пляшка", № 18907 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка до горілки", № 18908 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка" та № 34551 від 10.05.2017 на промисловий зразок "Пляшка", що належать відповідачеві-1, тобто спір у даній справі пов`язаний із дослідженням правомірності надання відповідачеві-1 правової охорони на промислові зразки, як на об`єкти інтелектуальної власності за вказаним вище патентам.

Зокрема, позивач вказує на те, що в процесі розгляду справи № 916/1500/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стронгдрінк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат "Дніпро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Скляний альянс", Приватного підприємства "Таврія плюс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклет-Юг" про зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності, зобов`язання вилучити з цивільного обороту та знищити, заборону здійснювати реалізацію, заборону здійснювати приймання на реалізацію, зберігання та продаж товару, йому стало відомо про наявність у власності відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклет-Юг" права на промислові зразки згідно патентів України № 18202, № 18907, № 18908, № 34551, №18058, №18059, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Стронгдрінк" просить заборонити позивачеві використовувати піки, емблеми та етикетки схожі з цими промисловими зразками.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами. До відносин, пов`язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами.

Поряд із тим, частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Чинним законодавством під промисловим зразком розуміється результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання (ст. 1 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки").

Об`єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб (ч. 2 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки").

У ч. 1, ч. 6 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" закріплено, що правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності. Обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу.

Відповідно до ч. 1 ст. 461 Цивільного кодексу України промисловий зразок вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим.

Набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом (ч. 1 ст. 462 Цивільного кодексу України).

Так, дійсно, відповідно до інформації отриманої з бази даних "Промислові зразки, зареєстровані в Україні" Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності", копії виписок з якої містяться в матеріалах справи, відповідач-1 є власником ряду патентів України:

- № 18202 від 12.01.2009 на промисловий зразок "Пляшка";

- № 18907 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка до горілки";

- № 18908 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка";

- № 34551 від 10.05.2017 на промисловий зразок "Пляшка".

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності.

Згідно з п. 6 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису.

Пунктом 1 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" встановлено, що промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим.

Згідно з п. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" патент видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту.

Підпунктом а) п. 1 ст. 25 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" встановлено, що патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності запатентованого промислового зразка умовам патентоспроможності, визначеним цим Законом.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що промислові зразки за патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 не відповідають умовам надання правої охорони, так як не є новими, на підтвердження чого позивач надав суду ряд патентів України на промислові зразки, які були відомі задовго до дати публікації відомостей про видачу Спірних патентів, а саме:

1) Патент України № 3691 від 16.10.2000 року на промисловий зразок "ПЛЯШКА ДЛЯ ЛІКЕРО-ГОРІЛЧАНИХ НАПОЇВ" (дата подання - 05.11.1999);

2) Патент України № 1642 від 31.10.1997 року на промисловий зразок "ПЛЯШКА" (дата подання - 19.02.1997);

3) Патент України № 19363 від 25.08.2009 року на промисловий зразок "ПЛЯШКА КОНЬЯЧНА" (дата подання - 07.11.2008);

4) Патент України № 2458 від 25.12.1998 року на промисловий зразок "ПЛЯШКА "ШТОФ" (дата подання - 27.07.1998);

5) Патент України № 10261 від 16.05.2005 року на промисловий зразок "ПЛЯШКА" (дата подання - 24.05.2004);

6) Патент України № 11254 від 15.12.2005 на промисловий зразок "ПЛЯШКА" (дата подання - 03.11.2004);

7) Патент України № 6785 від 16.12.2002 на промисловий зразок "ПЛЯШКА" (дата подання - 01.07.2002);

8) Патент України № 10670 від 15.08.2005 на промисловий зразок "ПЛЯШКА СКЛЯНА" (дата подання - 17.08.2004);

9) Патент України № 14605 від 25.07.2007 на промисловий зразок "ПЛЯШКА ФІРМОВА БЛАГОВ" (дата подання - 15.12.2005);

10) Патент України № 21456 від 16.10.2000 на промисловий зразок "ПЛЯШКА ДЛЯ ЛІКЕРОГОРІЛЧАНИХ НАПОЇВ" (дата подання - 09.10.1999);

11) Патент України № 10137 від 15.04.2005 на промисловий зразок "ПЛЯШКА" (дата подання - 28.04.2004).

Також, позивач посилається на те, що відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області від 05.08.2015, що залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 у справі № 902/941/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" до Приватного малого промислово-комерційного підприємства "Кристина", Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрус-Алко" про припинення порушення прав на промисловий зразок, судом було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрус-Алко" до дати набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" 12.01.2015 виключних майнових прав на промисловий зразок за патентом № 18202, використовував у виробництві алкогольних напоїв пляшки, на які звертає увагу позивач, що виключає порушення прав позивача як власника даного патенту.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом із тим, зі змісту рішення Господарського суду Вінницької області від 05.08.2015, а також постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 у справі № 902/941/15 не вбачається встановлення судами обставин, що підтверджують непатентоспроможність промислового зразку за патентом № 18202.

Окрім того, надані позивачем бібліографічні дані відносно інших патентів не доводять відсутність новизни у промислових зразках за патентами України за № №18202,18907, 18909 та 34551 і самі по собі не є належними та допустимим доказами у даній справі.

Так, за приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, суд зауважує, що питання щодо новизни промислового зразка потребує спеціальних знань у сфері інтелектуальної власності.

Зокрема, для визнання промислового зразка новим має значення відсутність загальнодоступності відомостей саме про сукупність його суттєвих ознак, а не відомостей стосовно кожної з цих ознак окремо.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Приписами ч. 1 ст. 98 та ч. 1 ст. 101 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Так, позивачем надано суду висновок експерта Жили Богдана Володимировича за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності по справі № 910/8842/19 складений 30.08.2019 за № 166 (надалі - № 166 від 30.08.2019) та на розгляд судової експертизи винесено наступні питання:

1) "чи містяться в наданих для проведення дослідження матеріалах відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № 18202 стала загальнодоступною в світі до дати подання на нього заявки?";

2) "чи містяться в наданих для проведення дослідження матеріалах відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № 34551 стала загальнодоступною в світі до дати подання на нього заявки? ";

3) "чи містяться в наданих для проведення дослідження матеріалах відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №18907 стала загальнодоступною в світі до дати подання на нього заявки? ";

4) "чи містяться в наданих для проведення дослідження матеріалах відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № 18908 стала загальнодоступною в світі до дати подання на нього заявки? ";

Визначення суттєвих ознак спірних промислових зразків узгоджується з вимогами п.8.1.4.1. Правилами складання та подання заявки на промисловий зразок, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 18.02.2002 року за № 110.

Так, п. п. 8.1.4.1. Правил вказує на те, що суть промислового зразка характеризується сукупністю відображених на зображеннях його суттєвих ознак, які визначають зовнішній вигляд виробу з його естетичними та/або ергономічними особливостями. Ознака належить до суттєвих, якщо вона впливає на формування зовнішнього вигляду виробу, якому притаманна така ознака.

Як вбачається зі змісту Висновку № 166 від 30.08.2019, серед наданих для проведення експертизи матеріалів, експертом використано роздруківку з сторінки за адресою https://selfieus.com/media/652505254 із зображенням виробу - пляшки з напоєм, під яким міститься напис з "Украинская медовая с перцем Златогор 2003 год #gorilka #vodka", а також експертного висновку за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінки в мережі Інтернет вих. № 119/2019-ЕВ від 06.08.2019 за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет, копія якого також міститься в матеріалах справи, зображення згаданого виробу було взяте у дослідженні в якості аналогу для порівняння із патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551.

При цьому, у Висновку № 166 від 30.08.2019 йдеться про те, що у вказаній роздруківці з сторінки за адресою https://selfieus.com/media/652505254 з зображенням виробу міститься позначення нормативного документу "ГОСТ 7190-93", що стосується міждержавного стандарту ГОСТ 7190-93 Изделия ликероводочные. Общие технические условия» [10], який був введений в дію 01.01.1995 та втратив чинність в Україні з 01.10.2004 - у зв`язку з введенням в дію державного стандарту України ДСТУ 4257:2003 Напої лікеро-горілчані. Технічні умови [11]. Тому, починаючи з 6l.10.2004 виробники лікеро-горілчаних виробів були зобов`язані використовувати ГОСТ 7190-93, зазначений на бирці аналогу, а ДСТУ 4257:2003, що вказує на виготовлення взятого в якості аналогу виробу до 01.10.2004. Отже, з урахуванням того, що згідно з відкритими даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" (ідентифікаційний код 1082518) було зареєстровано 23.01.2001, розглядуваний в якості аналогу виріб був виготовлений у період з 23.01.2001 по 01.10.2004 (дата втрати чинності ГОСТ 7190-93 та набуття чинності ДСТУ 4257:2003), тобто став загальнодоступним до подачі заявок за патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551.

Окрім того, у Висновку № 166 від 30.08.2019 зазначено, що при проведені експертизи, експерту було надано роздруківку з бази даних "Зареєстровані в Україні промислові зразки» з відомостями щодо патенту України № 6785 на промисловий зразок "ПЛЯШКА" та експертом також використано даний промисловий зразок в якості аналогу промислового зразка за патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551.

В результаті, з Висновку № 166 від 30.08.2019 випливає, що за результатами проведення дослідження, експертом встановлено, що промислові зразки за патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 містять окремі відмінності із зображенням вказаних вище аналогів або стосуються несуттєвих ознак, що мають характер нюансів деталювання зовнішнього виду виробів, або полягають у внесенні простих механічних змін, які не є результатом творчої діяльності й не можуть свідчити про новизну застосованого дизайнерського рішення та експертом зроблений висновок, що всі суттєві ознаки промислових зразків за патентом України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 відображені на зображеннях аналогів.

За результатом проведення дослідження, експертом зроблені наступні висновки:

1. В наданих для проведення дослідження матеріалах містяться відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № 18202 стали загальнодоступною в світі до дати подання на нього заявки;

2. В наданих для проведення дослідження матеріалах містяться відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № 34651 стала загальнодоступною в світі до дати подання на нього заявки;

3. В наданих для проведення дослідження матеріалах містяться відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № 18907 стала загальнодоступною в світі до дати подання на нього заявки;

4. В наданих для проведення дослідження матеріалах містяться відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № 18908 стала загальнодоступною в світі на нього заявки;

Відповідачем-1, натомість, надано висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №15/13.4/120 від 30.09.2019, за результатом проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності за експертною спеціальністю 13.4 (дослідження, пов`язані з промисловими зразками). На вирішення експерта були поставлені наступні питання:

1. "Чи відповідає промисловий зразок "ПЛЯШКА" за патентом України № 18202 умовам патентоздатності "новизна" відповідно до матеріалів справи № 910/8842/19, копії яких надані до цього листа-замовлення? ";

2. "Чи відповідає промисловий зразок "ПЛЯШКА ДО ГОРІЛКИ" за патентом України № 18907 умовам патентоздатності "новизна" відповідно до матеріалів справи № 910/8842/19, копії яких надані до цього листа-замовлення? ";

3. "Чи відповідає промисловий зразок «ПЛЯШКА» за патентом України № 18908 умовам патентоздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи № 910/8842/19, копії яких надані до цього листа-замовлення? ";

4. "Чи відповідає промисловий зразок "ПЛЯШКА" за патентом України № 34551 умовам патентоздатності "новизна" відповідно до матеріалів справи № 910/8842/19, копії яких надані до цього листа-замовлення? ";

При цьому, експертом досліджені численні промислові зразки за патентами України, що є аналогічними до досліджуваних промисловик зразків за патентами України № № 18202, 18907, 18908 та 34551 та встановлено, що всі об`єкти, які розглядалися у якості таких аналогів мають відмінні суттєві ознаки від промисловик зразків за патентами України № № 18202, 18907, 18908 та 34551, і відповідно ці аналоги не мають сукупність суттєвих ознак виробу, яка може вплинути на новизну згаданих промислових зразків.

З урахуванням вищезазначеного, експерт дійшов наступних висновків:

1. Промисловий зразок "ПЛЯШКА" за патентом України № 18202 відповідає умовам патентоздатності "новизна" відповідно до матеріалів справи № 910/8842/19, копії яких надані до листа-замовлення;

2. Промисловий зразок "ПЛЯШКА ДО ГОРІЛКИ" за патентом України № 18907 відповідає умовам патентоздатності "новизна" відповідно матеріалів справи № 910/8842/19, копії яких надані до листа-замовлення.

3. Промисловий зразок "ПЛЯШКА" за патентом України № 18202 відповідає умовам патентоздатності "новизна" відповідно до матеріалів справи № 910/8842/19, копії яких надані до листа-замовлення;

4. Промисловий зразок "ПЛЯШКА" за патентом України № 34551 відповідає умовам патентоздатності "новизна" відповідно до матеріалів справи № 910/8842/19, копії яких надані до листа-замовлення.

При цьому суд приймає до уваги, що згідно з ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

В силу положень ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відтак, з огляду на спірні правовідносини, у даній справі предметом доказування є доведення патентоспроможності промислових зразків за патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 в контексті того чи є вони новими, тобто встановленню підлягає сукупність суттєвих ознак вказаних патентів та загальнодоступність даних ознак у світі до дати подання заявки по вказаним патентам, а відтак встановлення хоча-б одного факту відсутності новизни патенту в порівнянні з будь-яким аналогічним зразком тягне за собою наявність підстав для визнання його недійсним.

Як зазначалося вище, відповідно до Висновку № 166 від 30.08.2019, експертом при проведенні дослідження встановлено схожість промислових зразків за патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 з досліджуваними аналогами і в результаті зроблено висновок, що сукупність ознак за даними зразками стала загальнодоступною на момент подачі заявок за патентами, а відтак, з даного Висновку № 166 від 30.08.2019 випливає, що промислові зразки за патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 на момент подачі заявок не були новими та в силу положень ст. 6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" не є патентоспроможними, у зв`язку із чим підлягають визнанню недійсними.

При цьому встановлення експертом згідно наданого на замовлення відповідача-1 Висновку №15/13.4/120 від 30.09.2019 новизни промислових зразків за патентами України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 по відношенню до аналогічних промислових зразків взятих при проведенні даного дослідження не спростовує факту відсутності новизни по відношенню до досліджуваних аналогічних промислових зразків за дослідженням експерта згідно наданого на замовлення позивача Висновку № 166 від 30.08.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Поряд із тим, факт подачі позивачем заявок на промислові зразки № s201901169 від 18.07.2019 і №s201901668 від 18.07.2019, на які вказує третя особа-1 та схожості їх у більшості своїх ознак з патентом України № 344551 є недоведеним, оскільки достовірне встановлення даного факту також потребує спеціальних знань.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 порушено права позивача за захистом яких останній звернувся до суду, а відтак, вимоги позивача про визнання недійсними повністю патентів України № 18202 від 12.01.2009 на промисловий зразок "Пляшка", № 18907 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка до горілки", № 18908 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка" та № 34551 від 10.05.2017 на промисловий зразок "Пляшка" є обґрунтованими та позов у даній частині вимог підлягає задоволенню.

Між тим, відповідач-1 просив суд застосувати до вимог позивача позовну давність, з огляду на те, що строк звернення з вимогами про визнання недійсними патентів України № 18202 (дата набрання чинності 12.01.2009), №18907 (дата набрання чинності 12.05.2009), № 18908 (дата набрання чинності 12.05.2009) та № 34551 (дата набрання чинності 10.05.2009) сплив.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписом ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Між тим, факт порушення відповідачем-1 прав позивача слід пов`язувати не з датою набрання чинності патентів України № 18202, №18907, № 18908 та № 34551, а з моменту отримання позивачем позовної заяви, за якою було відкрите провадження у справі №916/1500/19, оскільки у даній позовній заяві містяться матеріали які засвідчать для позивача наявність спірних патентів № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 та їх використання відповідачем-1.

Так, зі змісту ухвали про відкриття провадження від 14.06.2019 у справі № 916/1500/19 вбачається, що позовна заява була подана до суду 30.05.2019 за вх.№1537/19 із системи Електронний суд (https://id.court.gov.ua/), до Господарського суду Одеської області та при цьому була залишена без руху згідно ухвали від 03.06.2019 до подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви від 30.05.2019 за вх.№1537/19, яка має містити: докази доплати судового збору за подання даного позову у сумі 7684грн. та докази надсилання копії позову та додатків відповідачам.

Тобто, судом встановлено відсутність направлення позовної заяви позивачем відповідачеві-1 станом на 03.06.2019, на момент первісної подачі позову, а відтак порушення прав позивача відбулось не раніше вказаної дати.

Таким чином, слід дійти висновку, що позивачем не пропущений встановлений ст. 257 ЦК України трьохрічний термін на звернення до суду, а відтак у задоволенні заяви відповідача-1 про застосування строку позовної давності до вимог позивача слід відмовити.

Позивач також звернувся до суду з позовними вимогами зобов`язати відповідача-2 (Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) внести відомості про визнання патентів № 18202, №18907, № 18908 та № 34551 недійсним повністю до Державного реєстру патентів України на промислові зразки та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" (в чинній редакції), при визнанні патенту чи його частини недійсними Установа (центральний орган виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності відповідно до ст. 1 вказаного Закону) повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені.

Патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту (ч. 4 ст. 25 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки").

Судом встановлено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі (відповідач-2) є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, яку ліквідовано (25.04.2019 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Відповідно абз. 3 п. 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 "Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі", з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 585 (далі - Положення), Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема, у сфері інтелектуальної власності.

Відповідно до п.п. 47-1, 47-2, 47-4, 47-7, 47-9 п. 4 Положення, Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього завдань, зокрема:

- організовує в установленому порядку проведення експертизи заявок на об`єкти права інтелектуальної власності, видає патенти/свідоцтва на об`єкти права інтелектуальної власності;

- здійснює державну реєстрацію об`єктів права інтелектуальної власності, проводить реєстрацію договорів про передачу прав на об`єкти права інтелектуальної власності, що охороняються на території України, ліцензійних договорів;

- веде державні реєстри об`єктів права інтелектуальної власності;

- організовує інформаційну та видавничу діяльність у сфері інтелектуальної власності;

- видає офіційні бюлетені з питань інтелектуальної власності.

Як вже зазначалося, суд дійшов висновку, що патенти України № 18202, № 18907, № 18908, № 34551 на промислові зразки підлягають визнанню недійсними повністю, у зв`язку із чим заявлені позивачем до Міністерства вищенаведені позовні вимоги є обґрунтованими та позов у даній частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 101, 127, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОГОЛЬНО-БЕЗАЛКОГОЛЬНИЙ КОМБІНАТ ДНІПРО" задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним повністю патент України № 18202 від 12.01.2009 на промисловий зразок "Пляшка".

3. Визнати повністю недійсним патент України № 18907 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка до горілки".

4. Визнати повністю недійсним патент України № 18908 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка".

5. Визнати повністю недійсним патент України № 34551 від 10.05.2017 на промисловий зразок "Пляшка".

6. Зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2; ) внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання повністю недійсним патенту України № 18202 від 12.01.2009 на промисловий зразок "Пляшка" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

7. Зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2; ) внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання повністю недійсним патенту України № 18907 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка до горілки" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

8. Зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2; ) внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання повністю недійсним патенту України № 18908 від 12.05.2009 на промисловий зразок "Пляшка" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

9. Зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2; ) внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання повністю недійсним патенту України № 34551 від 10.05.2017 на промисловий зразок "Пляшка" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУКЛЕТ-ЮГ" (65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОГОЛЬНО-БЕЗАЛКОГОЛЬНИЙ КОМБІНАТ ДНІПРО" (51000, Дніпропетровська область, Царичанський район, смт Царичанка, вул. Царичанська, 168; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 368, 00 грн.

11. Після набрання рішенням суду законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 08.11.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко