У Х В А Л А

м. Київ

06.11.2019Справа № 910/15514/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Березняківська, буд. 26Б, м. Київ, 02152) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Приватного підприємства «Салон мармур, граніт, агломерат» (вул. Інженерна, буд. 4, м. Київ, 01013), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна (вул. Васильківська, буд. 37, к. 8, м. Київ, 03022), Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (вул. Пожарського, буд. 15, м. Київ, 02094) про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю від 10.10.2019, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Салон мармур, граніт, агломерат»; визнати недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю від 10.10.2019 між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Салон мармур, граніт, агломерат»; скасувати реєстраційну дію від 11.10.2019 щодо зміни відомостей про учасників Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М.

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на корпоративні права Приватного підприємства «Салон мармур, граніт, агломерат» у вигляді частки у статутному капіталі Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, яка становить 16,6%, що у грошовому еквіваленті складає 134165,33 грн.; заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження та будь-якого іншого розпорядження корпоративними правами у вигляді частки Приватного підприємства «Салом мармур, граніт, агломерат» у статутному капіталі Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю; до моменту набрання законної сили рішенням суду заборонити Приватного підприємству «Салон мармур, граніт, агломерат» реалізовувати всі права та обов`язки учасника Вищого навчального закладу «Київський університет ринковий відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, передбачені статутом товариства, Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Господарським кодексом України, окрім участі у загальних зборах товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши доводити заяви про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, доходить такого висновку.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивачем у заяві зазначено, що відповідач Приватне підприємство «Салон мармур, граніт, агломерат» не має жодного відношення до діяльності університету, набув прав учасника товариства шляхом вчинення протиправних, злочинних дій, активно вживає заходів, що спрямовані на блокування роботи університету та його захоплення, необхідно невідкладно вжити заходів забезпечення позову. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до захоплення даним відповідачем університету та припинення його роботи, внаслідок чого будуть порушені законі права інших учасників товариства, будуть позбавлені роботи викладачі та інші працівники університету, студенти будуть позбавлені можливості продовжувати навчання, а також можуть виникнути інші негативні наслідки, які неможливо передбачити.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вказані правові позиції взаємоузгоджуються із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справі № 918/702/18 від 03.04.2019 та у справі № 914/1257/18 від 17.04.2019, № 910/16944/18 від 02.07.2019.

В той же час заявником у заяві про забезпечення позову не наведено обгрунтованих доводів існування потенційної можливості ухилення відповідача від подальшого виконання судового рішення, обгрунтованості вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду. Крім того, заявником не наведено обставин, що свідчать про співмірність заявлених позовних вимог та заходу забезпечення позову, при цьому обґрунтованість проведення реєстраційних дій підлягатиме оцінці під час ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених вимог та відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Березняківська, буд. 26Б, м. Київ, 02152) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Приватного підприємства «Салон мармур, граніт, агломерат» (вул. Інженерна, буд. 4, м. Київ, 01013), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна (вул. Васильківська, буд. 37, к. 8, м. Київ, 03022), Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (вул. Пожарського, буд. 15, м. Київ, 02094) про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Березняківська, буд. 26Б, м. Київ, 02152) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Приватного підприємства «Салон мармур, граніт, агломерат» (вул. Інженерна, буд. 4, м. Київ, 01013 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна (вул. Васильківська, буд. 37, к. 8, м. Київ, 03022), Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (вул. Пожарського, буд. 15, м. Київ, 02094) про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення та підписання ухвали 06.11.2019.

Суддя В.О.Демидов