ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.19 Справа № 917/1786/16

м. Полтава

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С., при секретарі судового засідання Лепій О.В., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича, вул. Дмитрівська, 35 В, м. Київ, 01054

при примусовому виконанні наказу Господарського суду Полтавської області від 04.04.2017 по справі № 917/1786/16

за позовом Торгового дому "Пальміра" дочірнього підприємства компанії "Палма Груп С.А." (Швейцарія), 1665 км автошляху Санкт-Петербург - Київ - Одеса, Біляївський р-н, Одеська область, 65031

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення грошових коштів,

Представники учасників справи:

від стягувача: не з`явився;

від боржника: Сластьон С.В (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ № 2270 від 24.07.18, довіреність від 09.10.19);

приватний виконавець: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

07.10.2019 до Господарського суду Полтавської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" (далі - скаржник/ відповідач/ боржник) на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича (далі - приватний виконавець) при примусовому виконанні наказу Господарського суду Полтавської області від 04.04.2017 по справі № 917/1786/16 (вх. № 50).

У вказаній скарзі скаржник просить суд визнати дії приватного виконавця щодо відкриття ним 12.09.2019 виконавчого провадження № 60049225 та вчинення інших примусових виконавчих дій в межах зазначеного виконавчого провадження неправомірними, а також просить зобов`язати приватного виконавця скасувати винесені ним в межах виконавчого провадження № 60049225 постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60049225 від 12.09.2019, постанову від 12.09.2019 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову від 12.09.2019 про арешт коштів боржника, постанову від 25.09.2019 про розшук майна боржника.

Ухвалою від 08.10.2019, суд прийняв вказану скаргу та призначив її до розгляду на 17.10.19.00

Ухвалою від 17.10.2019 суд відклав розгляд скарги на 24.10.2019.

У зв`язку з невиконанням приватним виконавцем вимог ухвал суду, суд ухвалою від 24.10.2019 відклав розгляд скарги на 05.11.2019.

Стягувач та приватний виконавець в судове засідання 05.11.2019 не з`явилися.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується штампом загального відділу суду на звороті ухвали від 24.10.2019, який свідчить про направлення копій вказаної ухвали учасникам справи.

Отже, неявка в судове засідання стягувача та приватного виконавця не перешкоджає розгляду скарги.

Боржник пояснень чи заперечень на скаргу не надав.

Приватний виконавець Пишний А.В. у письмових запереченнях (вх. № 11527) просить суд відмовити у задоволенні скарги у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник скаржника у судовому засіданні 05.11.2019 наполягає на задоволенні скарги.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши представника скаржника, суд

ВСТАНОВИВ:

24.01.17 Господарським судом Полтавської області було прийнято рішення по справі № 917/1786/16 за позовом Торгового дому "Пальміра" дочірнього підприємства компанії "Палма Груп С.А." (Швейцарія) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" про стягнення грошових коштів. Зазначеним рішенням з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" стягнуто на користь Торгового дому "Пальміра" дочірнього підприємства компанії "Палма Груп С.А." (Швейцарія) - 359319,67 грн. заборгованості за поставлені товарно-матеріальні цінності, 3526,70 грн. 3 % річних, 36791,31 грн. пені за порушення договірних зобов`язань щодо оплати за придбані ТМЦ, 6727,46 грн. інфляційних нарахувань, та 6095,48 грн. судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили.

04.04.2017 на виконання рішення суду від 24.01.2017 по справі № 917/1786/16 видано наказ про примусове виконання рішення.

На даний час рішення суду боржником не виконано.

12.09.2019 представник стягувача звернувся до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Полтавської області у справі № 917/1786/16.

В заяві про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2019 представник стягувача зазначив про відомі йому рахунки боржника, відкриті у банківських установах у м. Києві - АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та АТ "ОТП БАНК", а також про рахунок боржника відкритий у Хмельницькій філії АТКБ "Приватбанк" та у АТ "КРЕДОБАНК" (копія заяви - в матеріалах справи).

Згідно наданих приватним виконавцем копій документів виконавчого провадження № 60049225, у вказаному виконавчому провадженні Приватним виконавцем Пишним Артемом Володимировичем винесено:

- постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу № 917/1786/16, виданого 04.04.2017, від 12.09.2019;

- постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 12.09.2019;

- постанову про арешт коштів боржника від 12.09.2019;

- постанову про розшук майна боржника від 25.09.2019.

В матеріалах справи відсутні докази отримання боржником вказаних постанов приватного виконавця.

Приватний виконавець у запереченнях зазначає, що боржник пропустив строк на оскарження винесених ним постанов у виконавчому провадженні № 60049225.

Боржник у свою чергу зазначає, що він дізнався про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження № .09.2019 з автоматизованої системи виконавчих проваджень. В цей же день представник боржника ознайомився з матеріалами вказаного виконавчого провадження.

Приватний виконавець підтверджує те, що представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 60049225 саме 23.09.2019.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Суд зазначає, що оскільки скаржник направив скаргу на дії приватного виконавця поштою 03.10.2019, про що свідчать дані на конверті, адресованому суду, то ним не пропущено строк звернення зі скаргою на дії приватного виконавця.

Отже, дана скарга подана до суду в установлений строк.

В зв`язку з цим, заперечення приватного виконавця щодо пропуску скаржником строку на оскарження є безпідставними.

Боржник не погодився з діями приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та вчинення інших виконавчих дій та звернувся до суду зі скаргою у цій справі.

Скаржник у скарзі посилається на те, що він знаходиться у м. Гадяч, виконавче провадження відкрито не за місцезнаходження боржника, у боржника відсутнє майно на території міста Києва, а на банківських рахунках відсутні кошти, тому на думку скаржника у приватного виконавця не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій.

Приватний виконавець не погоджується з такими висновками скаржника, посилаючись на правомірність своїх дій.

При розгляді скарги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України") сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження" (далі - ЗУ "Про виконавче провадження). Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень.

Також основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус регламентуються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Відповідно до пункту 2 ч. 2 цієї статті Закону у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до ст. 25 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Враховуючи викладене, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Боржник оскаржує дії приватного виконавця на підставі порушення виконавцем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття ним виконавчого провадження та вчинення у межах цього виконавчого провадження виконавчих дій.

Судом встановлено, що приватний виконавець Пишний А. В. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Скаржник стверджує, що ТОВ "Білогір`я молокопродукт" зареєстроване в місті Гадячі Полтавської області, діяльності на території міста Києва не здійснює, будь-якого майна на території міста Києва не має (довідка про відсутність майна та копія виписки з ЄДРПОУ додані до скарги).

На думку скаржника, неперевірена приватним виконавцем інформація про наявність у ТОВ "Білогір`я молокопродукт" банківських рахунків, відкритих в банківських установах, головні офіси яких розташовані у м. Києві, не є законною підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження у відношенні ТОВ "Білогір`я молокопродукт" .

На вказане заперечення скаржника суд зазначає, що кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах є майном боржника.

Частиною 3.1 ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні") передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію, у цій справі означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у ЗУ "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Згідно наданого приватним виконавцем листа Акціонерного товариства "ОТП БАНК" від 17.09.2019, постанову про арешт коштів боржника ТОВ "Білогір`я молокопродукт" прийнято банком до виконання; залишок коштів на рахунку боржника відсутній.

В ч. 4 ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження АТ "ОТП БАНК" зареєстровано у м. Києві.

У ч. 7 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" вказано, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

У зв`язку із викладеним та враховуючи, що один із рахунків боржника, відкритий в банківській установі, яка знаходиться на території міста Києва, а подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця, суд зазначає, що дії приватного виконавця Пишного А. В., який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження ВП № 60049225 шляхом винесення постанови від 12.09.2019 та подальші виконавчі дії, оформлені постановами ВП № 60049225 про арешт коштів боржника, про стягнення основної винагороди від 12.09.2019, про розшук майна боржника від 25.09.2019 не суперечать наведеним нормам законодавства, а тому суд відхиляє доводи скаржника.

При цьому, заперечення скаржника стосовно того, що на його єдиному рахунку відкритому у банківській установі, яка знаходиться на території міста Києва, відсутні грошові кошти, суд до уваги не бере, адже відповідну правову позицію щодо віднесення місця виконання виконавчого документу до відповідного виконавчого округу приватного виконавця, виходячи з місця знаходження установи банку, у якій є поточні рахунки боржника, висловив Верховний Суд при розгляді подібної справи № 905/3542/15 у постанові від 10.09.2018. При цьому, Верховний Суд не констатував необхідності дослідження факту наявності чи відсутності коштів боржника на вказаних рахунках.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" №. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на наведене, вбачається що наявність рахунку боржника відкритого у банківській установі міста Києва є підставою для прийняття виконавчих документів до виконання відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, оскаржувані дії приватного виконавця були вчинені у відповідності до діючого законодавства. Тому відсутні підстави для зобов`язання приватного виконавця скасувати оспорювані постанови винесені у виконавчому провадженні № 60049225.

Отже, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича при примусовому виконанні наказу Господарського суду Полтавської області від 04.04.2017 по справі № 917/1786/16 відмовити повністю.

2. Копію ухвали направити сторонам та Приватному виконавцю Пишному Артему Володимировичу.

Повний текст ухвали складено 07.11.2019.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук