ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" листопада 2019 р. Справа № 925/1308/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

розглянувши заяву приватного сільськогосподарського підприємства

Канюківське, м. Жашків, Черкаської області

про забезпечення позову до пред`явлення позову

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви звернулося приватне сільськогосподарське підприємство Канюківське.

В даній заяві підприємство просить суд заборонити іноземному підприємству Агро - Вільд Україна збір урожаю кукурудзи на земельних ділянках, які орендує приватне сільськогосподарське підприємство Канюківське відповідно до поданих Витягів із Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно щодо оренди земельних ділянок, які знаходяться в адмінмежах Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

У своїй заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник вказує, що засновнику приватного сільськогосподарського підприємства Канюківське стало відомо, що на орендованих підприємством земельних ділянках, без дозволу підприємства, таємно проводиться збір урожаю (кукурудзи) технікою та працівниками іноземного підприємства Агро - Вільд Україна.

На його звернення щодо припинення незаконних дій, ні працівники, які збирали урожай, ні керівництво іноземного підприємства Агро - Вільд Україна не відреагували, тому він змушений був звернутися до Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про вчинення злочину.

Оскільки збір урожаю іноземним підприємством Агро - Вільд Україна на орендованих приватним сільськогосподарським підприємством Канюківське земельних ділянках без дозволу підприємства проводиться не вперше, то приватне сільськогосподарське підприємство Канюківське має намір звернутися до господарського суду із позовом до іноземного підприємства Агро - Вільд Україна щодо відшкодування збитків.

Невжиття заходів забезпечення майбутнього позову, на думку заявника, унеможливить збільшення розміру нанесених збитків та надасть можливість зберегти докази, що матимуть значення для справи.

Розглянувши заяву та дослідивши наявні докази, судом враховано наступне:

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року за № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

До заяви про забезпечення позову підприємством було додано незасвідчені ксерокопії Витягів із Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно.

Договорів оренди землі до заяви не додано.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Отже, доводи заявника про те, що саме він є орендарем земельних ділянок на яких відбувається збір урожаю іншою особою належними та допустимими доказами не підтверджено.

Крім того суд вважає, що в даному випадку відсутній зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки в разі звернення підприємства до суду з позовом про стягнення збитків та в разі задоволення такого позову, запропонований захід не спроможний буде забезпечити фактичне виконання судового рішення про стягнення грошових коштів.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників спірних правовідносин; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оцінивши додані до заяви письмові докази, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення заяви не має.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 136, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву приватного сільськогосподарського підприємства Канюківське від 06 листопада 2019 року про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати приватному сільськогосподарському підприємству Канюківське.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович