ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2019 р. Справа № 924/802/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Попика О.В. розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАГРО" м. Вінниця

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМПКА АГРО" с. Великі Зозулинці Красилівський район Хмельницька область

про стягнення 242495,22грн. боргу, 15277,20грн. інфляційних нарахувань, 4723,67грн. 3% річних, 21695,02 грн. пені

Представники сторін:

позивача: Покотило В.М. адвокат за ордером від 01.07.19р.

відповідача: не з`явився

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 05.08.19р. відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання призначено на 28.08.19р.

Ухвалою від 28.08.19р. підготовче засідання відкладено на 30.09.19р.

Ухвалою від 30.09.19р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.10.19р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

31.07.19р. до суду надійшла позовна заява ТОВ "АЛЬФАГРО" про стягнення із ТОВ "ЛАМПКА АГРО" 242495,22грн. боргу за отриманий товар відповідно до Договору поставки №БЮ05092018/1 від 05.09.18р., 15277,20грн. інфляційних нарахувань, 4723,67грн. 3% річних, 21695,02грн. пені.

Свої вимоги мотивує неналежним виконанням товариством з обмеженою відповідальністю "Лампка Агро" умов договору поставки № БЮ05092018/1 від 05.09.18р., на підставі якого позивачем було поставлено відповідачу трактори СaseIH Quadtrac TM Soucy в кількості 2 штуки загальною вартістю 14601,36 євро (485495,22грн.). Натомість відповідачем вартість отриманого товару сплачена частково у розмірі 243000грн. Позивач повідомляє, що станом на 16.11.18р. заборгованість становить 242495,22грн.

Також відповідачу на суму боргу нараховані 15277,20 грн. інфляційних втрат за листопад 2018 року - червень 2019 року, 21695,02 грн. пені за період з 16.11.18р. по 16.05.19р., 4723,67 грн. 3% річних за період з 16.11.18р. по 10.07.19р.

Відтак, позивач, керуючись ст.ст. 15, 526, 625, 692 ЦК України, ст.ст. 180, 193, 224, 265 ГК України, звернувся з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання з`явився, підтримав позовні вимоги у повному об`ємі та просить їх задовольнити. Крім того просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000грн.

08.10.19р. від ТОВ "Альфагро" надійшли докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000грн., зокрема копія рахунку №12/08 від 12.08.2-019р. та копія платіжного доручення №259 від 13.08.2019р.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Ухвали від 05.09.2019р., від 28.08.2019р., від 30.09.2019р. були отримані відповідачем про що свідчать судові повістки.

Згідно ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку. З наведеного, відповідач є такий, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Згідно ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, відсутність клопотання сторін про відкладення розгляду справи, належного повідомлення відповідача, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

05.09.18р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Альфагро" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Лампка Агро" (покупець) укладено договір поставки №БЮ05092018/1, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця сільськогосподарське Обладнання, надалі - "Обладнання", в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а також за номенклатурою, асортиментом, ціною та в строки, що визначені в специфікаціях (надалі іменуються - "Специфікації", які є невід`ємними додатками до цього Договору, а Покупець зобов`язується приймати замовлене Обладнання та сплачувати за нього визначену вартість, в строки та в порядку, що визначаються в Специфікаціях. Кількість, асортимент, технічні та інші характеристики Обладнання вказані у Специфікаціях до даного Договору, які є невід`ємними його частинами.

Згідно п.1.3 договору Постачальник продає та відвантажує у власність Покупцеві обладнання по цьому Договору партіями, розмір яких визначається у Специфікаціях.

Відповідно до п.4 Договору ціни на Обладнання зазначаються в Специфікаціях до Договору в національній валюті України - гривнях із зазначенням розміру податку на додану вартість, що підлягає сплаті. Ціна на Обладнання формується виходячи з вартості Обладнання в іноземній валюті (в еквіваленті, по курсу, передбаченому цим Договором) і встановлюється в українських гривнях та вказується в специфікаціях до Договору у відповідності до нижченаведеної формули : 51=21 х А1 гривень, де: 51 - сума платежу на момент оплати, (грн.); 21 - узгоджена сума платежу у валюті, зазначена у специфікації до даного Договору; А1 - курс продажу, зазначений у специфікації до даного Договору.

Загальна вартість Обладнання, поставленого за цим Договором у власність Покупцю складається із сум всіх Специфікацій, укладених Сторонами протягом строку дії цього Договору. Загальна вартість Обладнання може змінюватись з урахуванням особливостей, передбачених Статтею 6 цього Договору.

Пунктом 6 Договору сторони передбачили, що вартість Обладнання (його партії) зазначається в Специфікаціях до даного Договору і оплачується Покупцем у порядку, визначеному в Специфікаціях до даного Договору. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України згідно з п. 4.1. цього Договору та Додатками до Договору. Враховуючи валютну складову вартості Обладнання, Сторони домовились, що при зміні банківського курсу на момент здійснення платежу згідно умов п. 4.1 цього Договору, пропорційно автоматично змінюється і Загальна вартість Обладнання (ціна Договору), і, в даному випадку, підписання додаткової угоди про зміну Загальної вартості Обладнання (ціни Договору) не є обов`язковим, якщо інше не буде зазначено в самій специфікації або рахунку на оплату. Кожна Сторона самостійно відповідає за оплату банківських послуг свого банку у зв`язку із переказом коштів.

За прострочення в оплаті Обладнання Покупець сплачує Постачальнику неустойку в розмірі облікової ставки Національного банку України від вартості траншу за кожен день прострочення оплати.

За прострочення в передачі Обладнання Постачальник сплачує Покупцю неустойку в розмірі облікової ставки Національного банку України від вартості траншу за кожен день прострочення.

Відповідно до п.п.11.6 сторони визначили термін дії Договору до 31 грудня 2018р. дія Договору продовжується на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати Договір за 30 календарних днів до кінцевої дати Договору, але не більше ніж два роки поспіль.

05.09.18р. сторонами підписано Специфікацію № 1 до Договору відповідно до якої Продавець зобов`язується передати у власність, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити обладнання: трак 30" для трактора СaseIH Quadtrac TM Soucy в кількості 2 штуки загальною вартістю 14601,36 євро (485495,22грн.). Умови оплати 50% авансовий платіж - 7300,68 Євро в т.ч. ПДВ 20%, оплата здійснюється згідно виставленого рахунку в національній валюті України в перерахунку по курсу продажу ПриватБанку на день виставлення відповідного рахунку; 50% 7300,68 Євро в т.ч. ПДВ 20%, оплата здійснюється після поставки Обладнання на протязі 30 банківських днів, згідно виставленого рахунку в національній валюті України в перерахунку по курсу продажу ПриватБанку на день виставлення відповідного рахунку.

Відповідно до видаткових накладних №247 від 26.09.18р. та №258 від 03.10.18р. позивачем поставлено, а відповідачем отримано трак 30" для трактора СaseIH Quadtrac TM Soucy в кількості 2 штуки загальною вартістю 485495,24грн.

24.09.18р. ТОВ "Альфагро" виставлено відповідачу рахунок №АА-БЮ-09/ 0166 на оплату товару в розмірі 485495,23грн., який згідно платіжних доручень №37 від 24.09.18р. та №107 від 01.10.18р. оплачено частково в сумі 243000грн.

Позивачем надіслано ТОВ "Лампка Агро" досудову вимогу, яка отримана відповідачем 17.04.19р. про що свідчить рекомендоване повідомлення.

Оскільки відповідач вчасно не розрахувався за поставлений товар, ТОВ "Альфагро" звернулося з позовом до суду, в якому просить стягнути 242495,22 грн. основного боргу, 15277,20 грн. інфляційних втрат, 21695,02 грн. пені, 4723,67 грн. 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Нормами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу (поставки). Так, відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - запасні частини до сільськогосподарської техніки та мастильні матеріали (масла).

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 663, 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

За змістом ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 692 Цивільного кодексу України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Сторони у п. 5.3. договору передбачили, що в разі домовленості між сторонами про отримання товару без попередньої оплати, розрахунок за поставлений товар здійснюється не пізніше 5 календарних днів з моменту отримання товару

Як убачається з матеріалів справи, позивач відповідно до договору поставки №БЮ05092018/1 від 05.09.18р. поставив відповідачу трак 30" для трактора СaseIH Quadtrac TM Soucy в кількості 2 штуки на загальну суму 485495,22грн., що підтверджується видатковими №247 від 26.09.18р. та №258 від 03.10.18р.

Судом береться до уваги, що Специфікацією № 1 від 05.09.18р. до Договору сторони узгодили умови оплати, зокрема, 50% авансовий платіж - 7300,68 Євро в т.ч. ПДВ 20%, оплата здійснюється згідно виставленого рахунку в національній валюті України в перерахунку по курсу продажу ПриватБанку на день виставлення відповідного рахунку; 50% 7300,68 Євро в т.ч. ПДВ 20%, оплата здійснюється після поставки Обладнання на протязі 30 банківських днів, згідно виставленого рахунку в національній валюті України в перерахунку по курсу продажу ПриватБанку на день виставлення відповідного рахунку.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідач частково виконав свої зобов`язання з оплати товару на суму 243 000 грн. Станом на 16.11.18р. заборгованість становить 242495,22грн.

Доказів оплати боргу матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано, у зв`язку з чим вимога про стягнення 242495,22грн. основної заборгованості за договором купівлі-продажу товарів підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 15277,20 грн. інфляційних втрат за листопад 2018 року - червень 2019 року, 21695,02 грн. пені за період з 16.11.18р. по 16.05.19р., 4723,67 грн. 3% річних за період з 16.11.18р. по 10.07.19р.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторони у п. 6.2 Договору передбачили, що за прострочення в оплаті Обладнання Покупець сплачує Постачальнику неустойку в розмірі облікової ставки Національного банку України від вартості траншу за кожен день прострочення оплати.

Судом звертається увага, що штрафна санкція, яка нараховується за кожен день прострочення грошового зобов`язання за своєю правовою природою є пенею і її розмір обмежується розміром подвійної облікової ставки НБУ в силу статей 2, 4 Закону України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань" (аналогічного висновку дійшов Північно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 19.04.2019р. по справі № 924/955/18).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст.3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство", зважаючи на обмеження встановлені Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", п. 6.2 договору та ч. 6 ст. 232 ГК України та встановлено, що пеня нарахована правомірно у межах встановлених законодавством строків та підлягає стягненню у повному розмірі.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних в системі "Законодавство", вважає правомірною до стягнення суму 3% річних у розмірі 4723,67грн.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

При перевірці розрахунку інфляційних втрат судом встановлено, що правомірними та обґрунтованими є інфляційні втрати у розмірі 14398,91грн. У стягненні 878,29грн. інфляційних втрат необхідно відмовити за необґрунтованістю.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 242495,22грн. боргу, 14398,91грн. інфляційних нарахувань, 4723,67грн. 3% річних, 21695,22грн. пені.

Поряд із цим позивач просить стягнути 10 000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

01.07.2019р. між адвокатом Покотило В.М . та ТОВ "Альфагро" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно акту наданих послуг від 21.10.2019р. позивачу надано правової допомоги на загальну суму 10 000грн.

Адвокатом Покотило В.М. виставлено ТОВ "Альфагро" рахунок для оплати вартості наданих послуг на суму 10 000грн. Платіжними дорученнями № 259 від 13.08.19р. вартість наданих послуг позивачем сплачена.

Судом зважається на те, що для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

Відповідно до ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи викладене вище, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу, суд вважає заявлені до стягнення позивачем витрати правомірними та обґрунтованими, а тому останні підлягають стягненню із відповідача.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАГРО" м. Вінниця до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМПКА АГРО" с. Великі Зозулинці Красилівський район Хмельницька область про стягнення 242495,22грн. боргу, 15277,20грн. інфляційних нарахувань, 4723,67грн. 3% річних, 21695,02грн. пені задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМПКА АГРО" (вул. Леніна, 10 с. Великі Зозулинці, Красилівський район, Хмельницька область, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАГРО" (м. Вінниця, вул. Гонти, 31, ) - 242495,22грн. (двісті сорок дві тисячі чотириста дев`яносто п`ять гривень 22коп.) боргу, 14398,91грн. (чотирнадцять тисяч триста дев`яносто вісім гривень 91 коп.) інфляційних нарахувань, 4723,67грн. (чотири тисячі сімсот двадцять три гривні 67коп.) 3% річних, 21695,22грн. (двадцять одну тисячу шістсот дев`яносто п`ять гривень 22коп.) пені, 10000грн. (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу та 4249,70грн. (чотири тисячі двісті сорок дев`ять гривень 70коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

У позові в частині стягнення 878,29грн. інфляційних нарахувань відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 30.10.19р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 3 примірники: 1 - до справи, 2 - позивачу (21022, м. Вінниця, вул. Гонти, 31), 3 - відповідачу (31036, Хмельницька обл., Красилівський р-н, с. Великі Зозулинці, вул. Леніна, 10). Всім з повідомленням про вручення.