РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2019Справа № 910/12398/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали господарської справи

за позовом Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення штрафу у розмірі 10 523, 61 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 10 523, 61 грн. за порушення термінів доставки вантажу.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем порушено строки доставки вантажу до станції призначення, що є підставою для нарахування штрафу.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12398/19. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В прохальній частині позову позивачем заявлено клопотання про витребування у відповідача оригіналу залізничної накладної № 53598397.

Відповідно до частини другої статті 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) припини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Враховуючи, що позивачем не надано обґрунтувань які саме обставини, можуть підтвердити заявлені до витребування докази, або ж які саме аргументи, зазначені докази можуть спростувати, а також не надано доказів, що підтверджують заходи, які вживались ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" для отримання оригіналу накладної самостійно, не зазначено причини неможливості отримати означені докази самостійно, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 07.10.2019 представник відповідача подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, посилаючись, що перевезення вантажу здійснювалося залізницями України та Словацької Республіки, які є учасниками Угоди про міжнародне вантажне сполучення. Згідно означеної угоди претензійні вимоги, що випливають із договору міжнародного залізничного вантажного перевезення розглядаються перевізником протягом 180 днів з дня отримання вимоги, проте на дату подання позову строк на розгляд претензії та надання АТ "Українська залізниця" відповіді не настав.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 25.10.2019 представник позивача подав письмову відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивачем зі станції Авдіївка відповідно до залізничної накладної № 53598397 від 29.12.2018 направлено на станцію Вояни Словацької Республіки ЖСР бензол (продукт високотемпературної перегонки кам`яновугільної смоли), завантажений у вагон № 51783694УЗ.

У відповідності до пунктів 22, 23 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Згідно статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, перевезення вантажу здійснювалося залізницями України та Словацької Республіки, які є учасницями Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - УМВС, Угода).

Угода про міжнародні вантажні сполучення встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні і в прямому залізнично - поромному сполученні (параграф 1 статті 3 УМВС).

Параграфом 1 статті 14 УМВС передбачено, що у відповідності з договором перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти доручений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, погодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу. Параграфом 3 цієї ж статті передбачено підтвердження укладення договору перевезення накладною.

Як свідчать матеріали справи, згідно відмітки в графі 34 накладної № 53598397 вагон прибув на станцію Ужгород 10 січня 2019 року.

Згідно із статтею 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення:

§ 1. Якщо відправником і перевізником не погоджене інше, термін доставки визначається на весь шлях прямування вантажу і не повинен перевищувати терміну, обчисленого виходячи з норм, які містяться у цій статті.

§ 2. Термін доставки вантажу визначається виходячи з наступних норм:

- для контейнерів - 1 доба на кожні початі 150 км;

- для інших відправок -1 доба на кожні початі 200 км.

§ 3. Термін доставки вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

§ 4. Строк доставки вантажу продовжується на весь час затримки на шляху слідування з причин, що не залежать від перевізника.

§ 5. Перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 годин дня, наступного за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу розраховують як за повну.

Таким чином, оскільки відстань відправки згідно накладної № 53598397 становить 1 591 км., термін доставки вантажу визначається, виходячи з норм 1 доба на кожні розпочаті 200 км., тобто 1 591/200 = 8 діб та збільшення терміну доставки на операції, пов`язані з відправленням вантажу - 1 доба.

Відповідно до § 1 статті 45 УМВС якщо перевізником не було дотримано термін доставки вантажу, обчислений відповідно до статті 24 "Термін доставки вантажу", перевізник сплачує відшкодування за перевищення терміну доставки у вигляді неустойки.

Так, § 2 статті 45 УМВС розмір неустойки за перевищення терміну доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення терміну доставки, і величини (тривалості) перевищення терміну доставки, що розраховується як відношення перевищення терміну доставки (в добі) до загального терміну доставки, а саме :

6% провізної плати при перевищенні терміну доставки не більше однієї десятої загального терміну доставки;

18% провізної плати при перевищенні терміну доставки більше однієї десятої, але не більше трьох десятих загального терміну доставки;

30% провізної плати при перевищенні терміну доставки понад три десятих загального терміну доставки.

З урахуванням вищевикладеного, за накладною № 53598397, перевищення терміну доставки вантажу становить три доби, отже неустойка нараховується у розмірі 18 % провізної плати (58 464, 50 грн. - 18 % = 10 523, 61 грн.).

Відповідно до частини шостої статті 315 Господарського кодексу України щодо спорів, пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

У частині першій статті 19 Господарського кодексу України встановлено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Параграфом 1 статті 46 УМВС передбачено, що право пред`явлення претензії до перевізника належить відправникові і одержувачеві.

Відповідно до параграфу 1 статті 47 УМВС позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія.

Позивач, 07 березня 2019 року звернувся до відповідача з претензією № 11/08/47 про стягнення неустойки за порушення терміну доставки вантажу. До претензії додано оригінал накладної № 53598397, лист-повідомлення про прибуття вантажу та завірена копія довіреності № 11/20/01, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком від 07.03.2019.

Перевізник зобов`язаний у 180-денний строк з дня отримання претензії розглянути її, дати відповідь претендателю і при повному або частковому визнанні претензії сплатити претендателю належну суму. При частковому або повному відхиленні претензії перевізник повідомляє претендателю підставу відхилення претензії і одночасно повертає документи, прикладені до претензії (відповідно до § 7, 8 статті 46 УМВС).

Доказів, які б свідчили про часткове або повне відхилення претензії матеріали справи не містять та суду не надано.

Матеріали справи свідчать про наступне:

1) позовну заяву датовано 28.08.2019;

2) позов подано до суду 10.09.2019 (відмітка канцелярії на першій сторінці позовної заяви);

3) провадження у справі відкрито 16.09.2019;

4) останній день розгляду претензії припадає на 04.09.2019.

Таким чином, доводи відзиву про передчасність подання даного позову спростовується означеними обставинами.

Судом враховано, що відповідно до § 3 статті 41 УМВС тягар доказування того, що перевищення терміну доставки вантажу сталося не з вини відповідача, покладається на перевізника.

Оскільки факт порушення відповідачем строку доставки вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, а відповідачем не доведено відсутності його вини, позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10 523, 61 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 10 523,61 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька область, місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ідентифікаційний код 00191075) 10 523 (десять тисяч п`ятсот двадцять три) грн. 61 коп. - штрафу та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк