УХВАЛА

м. Київ

01.11.2019Справа № 910/15175/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Гарус Марини Олександрівни про забезпечення позову у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Гарус Марини Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія" про усунення перешкод у користуванні майном, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, що передане позивачу відповідачем в користування за договором оренди від 01.01.2019 року, шляхом заборони посадовим особам відповідача блокувати орендоване приміщення, заважати вільному проходу до орендованого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 31 на підставі ст.ст. 16, 150, 151, 759 ЦК України та ст.ст. 188, 291 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2019 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 27.11.2019 року.

Позивачем разом з позовною заявою через канцелярію суду було надано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачу захоплювати, блокувати, чи вчиняти інші дії, що унеможливлюють функціонування кафе в орендованому приміщенні за адресою: м . Київ, вул. Ревуцького, 31.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що невжиття таких заходів може призвести до незаконного припинення роботи кафе, що призведе до подання особами, що замовили кафе для відзначення заходів (днів народжень, весілля, поминки) позовів до позивача про стягнення збитків.

Згідно ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Проте, позивачем не було надано жодних доказів у розумінні вищевказаних положень Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі у разі задоволення позову.

Отже, посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача є тільки його припущеннями, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Окрім того, забезпечення позову шляхом заборони відповідачу захоплювати, блокувати, чи вчиняти інші дії, що унеможливлюють функціонування кафе в орендованому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького , 31 є фактично задоволенням поданого позову про заборону посадовим особам відповідача блокувати орендоване приміщення, заважати вільному проходу до орендованого приміщення за адресою: м . Київ, вул. Ревуцького, 31.

Відповідно до ч.11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглянувши мотиви поданої заяви, з урахуванням того, що заявник не надав доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову вказаним в заяві шляхом, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду та враховуючи, що забезпечення позову є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, що у відповідності до ч.11 ст. 137 ГПК України не допускається, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Гарус Марини Олександрівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О.Чебикіна