ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/8434/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"

про стягнення 52 962,17 грн.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (далі - ПАТ "Укртелеком") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (далі - ТОВ "Телесистеми України") про стягнення 52 962,17 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) від 27.05.2016 № 51-27, у тому числі 49 500,53 грн основного боргу, 1 664,82 грн пені, 183,77 грн - 3 % річних і 1 613,04 грн інфляційних втрат.

2. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за цим договором, несплатою орендної плати та невідшкодуванням вартості електроенергії за період із серпня по грудень 2017 року у сумі 49 500,53 грн, у зв`язку з чим було нараховано штрафні санкції.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі № 910/8434/18 позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Телесистеми України" на користь ПАТ "Укртелеком" 49 500,53 грн боргу, 1 664,82 грн пені, 183,77 грн - 3 % річних, 597,60 грн інфляційних втрат і 1 728,22 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

4. Не погоджуючись із прийнятим рішенням, 12.08.2019 ТОВ "Телесистеми України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі за відсутністю предмета спору з урахуванням поданих товариством додаткових доказів.

5. Згідно з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 наведені скаржником у клопотанні підстави пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги суд визнав неповажними та залишив без руху апеляційну скаргу у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження сплати судового збору у сумі 1 451,00 грн і відхиленням заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги; надав скаржникові строк для усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, сплати судового збору у встановленому чинним законодавством порядку та розмірі, а також для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав його поновлення.

6. 09.09.2019 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Телесистеми України" надійшла заява про усунення недоліків із доказами сплати (доплати) судового збору у сумі 1 451,00 грн і клопотанням про поновлення строку із зазначенням інших підстав для його поновлення.

7. Повторно подане клопотання про поновлення строку обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 27.08.2019 у справі № 910/8434/18 зробив хибні висновки про отримання відповідачем повного тексту рішення суду першої інстанції 20.08.2018, а також про обізнаність ТОВ "Телесистеми України" щодо розгляду спору Господарським судом міста Києва.

8. Відповідач наголосив, що за юридичною адресою та адресою для листування процесуальних документів не отримував, а рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення підписали невідомі йому особи ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3); директор товариства відповідних довіреностей зазначеним особам на отримання поштової кореспонденції не оформлював.

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Телесистеми України" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі № 910/8434/18, оскільки наведені скаржником у клопотанні підстави пропуску процесуального строку для подання апеляційної скарги суд визнав неповажними.

10. Як убачається із тексту ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 910/8434/18 суд апеляційної інстанції встановив, що позовну заяву та процесуальні документи було направлено ТОВ "Телесистеми України" за двома адресами, юридичною: 02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, буд. 27-А (листи повернуто за закінченням терміну зберігання) та адресою для листування: 02098, м. Київ, вул. Шумського, 1-А (листи отримали представники товариства).

11. Посилаючись на положення Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, відповідно до яких поштове відправлення видається працівником поштового відділення лише особі, в якої наявні повноваження на отримання кореспонденції від юридичної особи, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач своєчасно отримувались процесуальні документи, а твердження апелянта про його необізнаність щодо розгляду справи, стороною в якій він є, та неотримання ним оскаржуваного рішення спростовуються дослідженими матеріалами справи, а саме повернутими суду поштовими повідомленнями про вручення процесуальних документів ТОВ "Телесистеми України" за адресою для листування.

12. Отже, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що скаржник не надав переконливих доказів, які свідчили би про наявність особливих і непереборних обставин, що перешкоджали ТОВ "Телесистеми України" отримувати поштову кореспонденцію починаючи з 02.07.2018 (з дати постановлення ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі).

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13. Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 910/8434/18, ТОВ "Телесистеми України" 09.10.2019 звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та передати справу для розгляду Північному апеляційному господарському суду.

14. Підставами для скасування ухвали скаржник вважає порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки суд обґрунтував оскаржувану ухвалу припущеннями, які не відповідають фактичним обставинам, внаслідок чого прийняв несправедливе, упереджене рішення, що порушує право скаржника на апеляційний розгляд справи.

15. Скаржник заявляє, що суд апеляційної інстанції зробив хибні висновки стосовно ознайомлення заявника із повним текстом рішення 20.08.2018, а також щодо його обізнаності про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

16. Відповідач зазначив, що за юридичною адресою та адресою для листування процесуальних документів він не отримував, а рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення підписали невідомі йому особи ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3); директор товариства відповідних довіреностей зазначеним вказаним особам на отримання поштової кореспонденції не оформлював.

17. На підтвердження викладених доводів скаржник посилається на повідомлення Акціонерного товариства "Укрпошти", отримані у відповідь на адвокатські запити щодо наявності у поштовому відділенні копій довіреностей ТОВ "Телесистеми України" для отримання поштової кореспонденції за адресою: 02098, м. Київ, вул. Шумського, 1-А на ім`я зазначених представників.

18. В обґрунтування касаційної скарги скаржник також зазначає, що він не мав змоги вчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, оскільки починаючи з 08.08.2018 відбулася спроба рейдерського захоплення товариства. На підтвердження протиправних дій та їх триваючого характеру заявник надав витяг від 11.09.2018 із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0004064 від 11.09.2018, копію постанови слідчого від 05.11.2018 у зазначеному кримінальному провадженні про визнання потерпілим і про залучення представника потерпілого, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки представника потерпілого ТОВ "Телесистеми України" Жолинського В. Б. і витяг від 18.12.2018 із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 00239 щодо несанкціонованого втручання у роботу мереж електрозв`язку.

19. За твердженням скаржника, протиправне заволодіння нерухомим майном, розташованим за адресою: 02098, м. Київ, вул. Шумського, 1-А, де розміщено його обладнання та офіс, а також несанкціоноване втручання у роботу мереж електрозв`язку, пошкодження магістральних телекомунікаційних мереж товариства призвело до блокування інформації та господарської діяльності ТОВ "Телесистеми України".

20. Скаржник акцентує, що йому не було відомо про дату та час судового засідання, яке відбулося 13.08.2018, і це що унеможливило участь представника товариства у судовому засіданні, наведення правової позиції відповідача та надання доказів на її підтвердження. Оскільки поза власною волею заявник був позбавлений можливості отримати оскаржуване рішення за місцезнаходженням товариства, внаслідок чого не міг у визначені частинами 1 та 2 статті 256 ГПК України строки оскаржити судове рішення в апеляційному порядку, тому строк на апеляційне оскарження пропустив ним з поважних причин, і такий строк підлягає поновленню.

21. Крім цього, на думку скаржника, апеляційний суд не взяв до уваги, що Господарський суд міста Києва мав номери засобів зв`язку та електронну адресу відповідача, однак не вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення ТОВ "Телесистеми України" про розгляд справи № 910/8434/18 та про наявність судових рішень.

22. Скаржник зазначає, що викладена ним позиція узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.08.2019 у справі № 1340/5463/18.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

23. Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Позиція Верховного Суду

24. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

25. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

26. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі застереження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та передбачати розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і визначеними цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, застосовуються для забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам користуватися наявними засобами; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

27. За змістом статей 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист, апеляційний перегляд справи здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

28. Тобто реалізацію конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, узалежнено із положеннями відповідних процесуальних норм, у наведеному випадку - норм ГПК України.

29. Відповідно до частин 1- 4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

30. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (стаття 254 ГПК України).

31. Частинами 1, 2 статті 256 цього Кодексу встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу.

32. Згідно зі статтею 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

33. Із тексту ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 910/8434/18 убачається, що відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження, суд виходив із того, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд судом першої інстанції спору за участю ТОВ "Телесистеми України" та ознайомлений із повним текстом оскаржуваного ним рішення із 20.08.2018, а наведені апелянтом підстави для поновлення строку та надані на їх підтвердження докази не спростовують установлених судом апеляційної інстанції обставин, а саме отримання представником ТОВ "Телесистеми України" ухвал Господарського суду міста Києва від 02.07.2018, 25.07.2018 і копії оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 242 ГПК України, тому доводи заявника про невжиття судом першої інстанції всіх необхідних заходів для повідомлення відповідачеві про розгляд судової справи, а також про наявність рішення у ній, не отримали підтвердження.

Проте наведені висновки апеляційного господарського суду є хибними, зважаючи на таке.

34. За змістом частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

35. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд має оцінювати підстави, з яких сторона була позбавлена можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

36. Проте поза увагою суду апеляційної інстанції залишилися доводи скаржника щодо неотримання ним оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а також вимоги норм ГПК України стосовно порядку повідомлення учасника справи, зокрема, який не повідомив суду про зміну свого місцезнаходження.

37. Частиною 3 статті 120 ГПК України визначено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

38. За змістом частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

39. Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

40. Частиною 11 статті 242 цього Кодексу передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

41. У Перехідних положеннях ГПК України, а саме у пункті 17 та підпункті 17.1 передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

42. Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

43. Із аналізу наведених норм і матеріалів справи убачається, що апеляційний суд зробив неправильний висновок про вручення відповідачеві повного тексту оскаржуваного в апеляційному порядку рішення за адресою для листування: 02098, м. Київ, вул. Шумського, 1-А , оскільки за відсутності заяви відповідача про зміну його місцезнаходження єдиною адресою, за якою судове рішення вважається врученим, є адреса місцезнаходження особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, зокрема юридична адреса відповідача: 02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, буд.

27-А. 44 . Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що рішення суду першої інстанції за юридичною адресою відповідача направлено не було, тому висновок про необізнаність відповідача стосовно розгляду спору, стороною якого є ТОВ "Телесистеми України", та неотримання ним оскаржуваного рішення, а також щодо того, що скаржник був ознайомлений із повним текстом оскаржуваного ним рішення із 20.08.2018 - дати, зазначеної на повернутому суду повідомленні про вручення рішення за адресою: 02098, м. Київ, вул. Шумського, 1-А спростовуються дослідженими матеріалами справи.

45. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

46. Невручення стороні належним чином судових документів неодноразово було предметом розгляду ЄСПЛ у справах проти України.

47. У рішенні ЄСПЛ "Созонов та інші проти України" від 08.11.2018 зазначено, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (див. рішення у справі "Руїз-Матеос проти Іспанії" (Ruiz-Mateos v. Spain), від 23.06.1993, пункт 63, серія А, № 262), вимагає, щоб особу, стосовно якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт (див. рішення у справі "Діліпак та Каракайя проти Туреччини" (Dilipak and Karakaya v. Turkey), заяви № 7942/05 та № 24838/05, пункт 77, від 04.03.2014). Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справах "Авотіньш проти Латвії" [ВП] (<...>) [GC], заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016, та "Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів" (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27.10.1993, пункт 33, серія А, № 274). Кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження із цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яка ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа у матеріалах справи (див. рішення у справі "Беер проти Австрії" (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17 та 18, від 06.02.2001).

48. Може, саме тому на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення (див. рішення у справі "Ганкін та інші проти Росії" (Gankin and Others v. Russia), заява № 2430/06 та інші, пункт 36, від 31.05.2016). У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі "Заводнік проти Словенії" (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21.05.2015, із подальшими посиланнями).

49. Аналогічних висновків ЄСПЛ дійшов у рішенні від 27.06.2017 у справі "Лазаренко та інші проти України".

50. Таким чином, виходячи із аналізу наведених норм, хибним є висновок суду апеляційної інстанції про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі № 910/8434/18 і відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Телесистеми України" на зазначене рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

51. Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

52. Відповідно до статті 236 цього Кодексу судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

53. Відповідно до частин 3, 4 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

54. У пункті 2 частини 1 статті 308 цього Кодексу визначено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

55. За змістом частини 6 статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і передачі справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

56. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, наведені заявником у касаційній скарзі, отримали підтвердження під час касаційного провадження, спростовують висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі № 910/8434/18 за апеляційною скаргою ТОВ "Телесистеми України" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у цій справі.

57. За таких обставин ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 910/8434/18 необхідно скасувати, а зазначену справу передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Розподіл судових витрат

58. Оскільки у цьому касаційному провадженні спір по суті не вирішується, а справу належить передати до апеляційного суду для продовження розгляду, відповідно до статті 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" задовольнити.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 910/8434/18 скасувати.

Справу № 910/8434/18 направити до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ