ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.2019р. № 904/8052/16

Суддя Васильєв О.Ю., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник» ,м. Дніпро про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.Дніпро

До: Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровська будівельна компанія "Містобудівник", м. Дніпро

Про: стягнення 133382,45 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: Шаргородська С.А. (представник) ;

Від відповідача: Колєснікова Є.О. ( адвокат)

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду у Дніпропетровської області від 24.11.16р. (суддя Воронько В.Д.) у справі № 904/8052/16 позов задоволено частково; стягнуто з ПрАТ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник» на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованість за спожиту активну електричну енергію у сумі 129 266,74 грн., 3% річних у сумі 393,11 грн., пеню у сумі 2038,68 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1975,48 грн.; в решті позову відмовлено. 06.12.16р. на виконання рішення суду господарським судом було видано наказ.

18.10.19р. ПрАТ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник» (відповідач ) звернувся до суду із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та клопотанням про зупинення виконання за цим наказом до розгляду заяви. Заява обґрунтована посиланням на те, що 18.09.19р. Верховним Судом було прийнято постанову по справі №904/5791/18 , в якій було встановлено ,що договір №7390/18-394 про постачання електричної енергії від 09.07.08р. ( укладений між сторонами) є розірваним з 01.08.12р. Враховуючи те, що в основу рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.16р. у справі №904/8052/16 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електроенергію (за період вересень 2015р. червень 2016р. ) було покладено договір №7390/18-394 від 09.07.08р., то ( на його думку ) наказ господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.16р. у справі №904/8052/16 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню .

Розпорядженням керівника апарату суду №1725 від 28.10.2019 у зв`язку з тим, що суддя Колісник І.І. знаходиться у відрядженні відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи по вх. №47467/19 справи №904/8052/16. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 заява у справі №904/8052/16 передана на розгляд судді Васильєву О.Ю.

Ухвалою суду від 29.10.19р. (суддя Васильєв О.Ю.) вищезазначену заяву було прийнято до свого провадження та її розгляд призначено на 07.11.19р.

АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (позивач) проти визнання наказу таким , що не підлягає виконанню , заперечував, зазначаючи, що відповідно до п.6 ст.325 ГПК України рішення суду , на підставі якого виданий наказ , втрачає свою законну силу тільки з набранням законної сили новим судовим рішенням , що буде винесено за результатами розгляду заяви за ново виявленими обставинами . Оскільки господарським судом Дніпропетровської області лише 28.10.19 р. прийнято до розгляду заяву ТОВ «ДБК «Містобудівник» про перегляд рішення у справі №904/8052/16 за нововиявленими обставинами , та судове рішення за результатами розгляду цієї заяви ще не ухвалено ; то заява ТОВ «ДБК «Містобудівник» задоволенню не підлягає . Окрім того, просив змінити найменування позивача з ПАТ «ЕК Дніпрообленерго» на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» та надав відповідні документи на підтвердження цієї обставини.

До судового засідання 07.11.19р. з`явилися представники сторін, відповідач просив задовольнити заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, позивач просив в її задоволенні відмовити.

Як вбачається з наданих сторонами доказів, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.19р. (залишеного без змін постановою ЦАГС від 06.06.19р. ) у справі №904/5791/18 за позовом ТОВ «ДБК «Містобудівник» до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», треті особи на стороні відповідача: ОСББ «Миру-3» ( третя особа-1) та ОСББ «Миру-7» (третя особа-2) про визнання розірваним договору про постачання електричної енергії №7390/18-394 від 09.07.08р. ; позовні вимоги задоволено у повному обсязі; визнано розірваним з 01.08.12р. вищезазначений договір.

Постановою Верховного Суду від 18.09.19р. постанову ЦАГС від 06.06.19р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.19р. у справі №904/5791/18 скасовані , в задоволені позову відмовлено. Одночасно в цій постанові встановлено обставини про те , що договір про постачання електричної енергії №7390/18-394 від 09.07.08р. є розірваним з 01.08.12р. Посилаючись на обставини , встановлені вищезазначеною постановою Верховного Суду від 18.09.19р., відповідач просить визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.16р. у справі №904/8012/16.

З інформації, що міститься в програмі «Діловодство спеціалізовано суду» вбачається, що 22.10.19р. ТОВ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник» подало до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області заяву вих. б/н від 17.10.19р. про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.16 р. по справі № 904/8052/16 за нововиявленими обставинами. Ухвалою суду від 28.10.19р. (суддя Бєлік В.Г) цю заяву прийнято до розгляду та її слухання призначено на 14.11.19р. (а.с.222). Станом на цей час рішення за результатами розгляду вищезазначеної заяви судом ще не ухвалено .

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Нормами статті 327 цього кодексу передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого судом наказу, який є виконавчим документом.

Згідно приписів ст. 328 ГПК України : суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин; суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу; неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви; до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання; про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу; якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом; Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 3.3, 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Згідно до положень «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» (Рим, 4.XI.1950) ( ратифіковано Законом України N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 ): Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом ( стаття 6(1).Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи ( Стаття 13 (1). Ніщо в цій Конвенції не може тлумачитися як таке, що надає будь-якій державі, групі або особі будь-яке право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, що викладені в цій Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж передбачено в Конвенції ( Стаття 17 (1). Відповідно до Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав і основних свобод людини» ( який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 ) : кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права ( ст.1 ).

Європейський Суд з прав людини неодноразово в низці своїх рішень за заявами громадян проти України зазначав , що в Україні заявники на протязі значного терміну часу не можуть домогтися виконання судових рішень, винесених на їх користь .Так у рішенні по Справі «Войтенко проти України» (Заява N 18966/02,Страсбург, 29 червня 2004 року) суд знову повторює, що «...ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (див. «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява N 22774/93) . Суд нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії» , заява N 59498/00; «Ясіуньєне проти Латвії», заява N 41510/98, 6 березня 2003 року).Тому у цій справі Суд вважає, що неможливість заявника домогтися виконання його рішення протягом чотирьох років становить втручання у його право на мирне володіння майном у сенсі пункту першого статті 1 Протоколу N 1 ...»

Враховуючи вищезазначені фактичні обставини, приписи чинного законодавства України, відсутність правових підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, передбачених ст. 328 ГПК України ( оскільки станом на час прийняття судом рішення ( ухвали ) за результатами розгляду цієї заяви рішення у цій справі не переглянуто за ново виявленими обставинами , то відповідач передчасно звернувся до суду із заявою про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню ) ; заява відповідача задоволенню не підлягає .

На підставі вищезазначеного , керуючись вимогами ст.ст. 234, 235, 255, 256, 328 ГПК України, господарський суд ,-

УХВАЛИВ :

1. Відмовити в задоволенні заяви ПрАТ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

2. Змінити назву позивача з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські елктромережі».

Відповідно до вимог ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Повний текст ухвали складено 08.11.19р.

Суддя О.Ю.Васильєв