ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р. Справа№ 910/6594/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Мартюк А.І.

Андрієнка В.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження,

без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Приватного підприємства "ОККО-Бізнес Контракт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019

у справі №910/6594/19 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Приватного підприємства "ОККО-Бізнес Контракт"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 132105,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ОККО-Бізнес Контракт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 132105 грн штрафу за прострочення доставки вантажу, згідно з залізничними накладними №32155020 від 07.02.2018 та № 34619882 від 14.12.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 по справі №910/6594/19 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного підприємства "ОККО-Бізнес Контракт" 85998,20 грн штрафу, а також 644,99 грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про порушення відповідачем строків доставки вантажу та обґрунтованість здійснених позивачем нарахувань, а саме штрафу на суму 85998,20 грн, з огляду на заперечення відповідача і його контррозрахунок, та відмовив в задоволенні решти штрафу, оскільки встановив невірне нарахування цієї суми штрафу на загальну суму провізних платежів (інших розрахованих залізницею зборів).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "ОККО-Бізнес Контракт" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 скасувати, в частині відмовлених позовних вимог, та ухвалити, в цій частині, нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Так, відповідно до умов укладеного між сторонами договору погоджено перевізну плату та її складові елементи, а саме вартість послуг з організації перевезення вантажів замовника на транспортах перевізника та проїзду бригад супроводження великогабаритних транспортних вагонів для проїзду цих бригад, згідно з наданими заявками по кожному вагону включає в себе: плату за перевезення вантажів…, плату за повернення цього порожнього вагона, плату за повернення цього порожнього вагона від станції відстою…, додаткові послуги пов`язані з оформленням перевезення…, плату за проїзд бригад та інше. Оскільки, вартість послуги складається з декількох компонентів за укладеним договором, АТ "Українська залізниця" і розділяє ці компоненти в залізничній накладній в різних графах, але при цьому усі ці компоненти не є оплатою різних послуг по договору, як невірно вважає АТ "Українська залізниця".

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019 по справі №910/6594/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі №910/6594/19 відкрито апеляційне провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2019, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Пашкіної С.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04.11.2019 по справі № 910/6594/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Мартюк А.І., Андрієнко В.В.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 лютого 2018 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як перевізником, укладено Договір про надання послуг № 09243/ЛЗ-2018 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору, предметом останнього є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 1.2 Договору перевезення - це послуга, у процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник - оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.12.2018 та 06.02.2019 подано заявки № 430/12 та № 17/8 по Договору, за якими необхідно здійснити відвантаження (налив) у вагоно-цистерни та відправлення нафтопродуктів у кількості по 360 тон за кожною із заявок залізничним транспортом із терміналу ЛПДС "Новоград-Волинський" до станції призначення Херсон Одеської залізниці.

Згідно із залізничною накладною № 34619882 оформлення вантажу на перевезення за маршрутом: Новоград-Волинський - Херсон Одеської залізниці, відстань перевезення - 889 км, здійснено 14.12.2018, а прибуття на станцію призначення - 29.12.2018.

Відповідно до залізничної накладної № 32155020 відповідач здійснив перевезення вказаного вантажу за маршрутом: Новоград-Волинський - Херсон Одеської залізниці, відстань перевезення - 889 км. Оформлення вантажу відбулося 07.02.2019, який згідно з штемпелями станцій на станцію призначення прибув 17.02.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вантаж за вказаними залізничними накладними доставлено із порушенням встановленого статтею 41 Статуту залізниць України терміну доставки вантажу, а саме: за накладною № 34619882 на 8 діб, за накладною № 32155020 на 3 доби, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення штрафу у розмірі 52201,04 грн. та 79903,96 грн. відповідно.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди про перевезення вантажу, яка укладається на бланку встановленої форми між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і одночасно є договором застави вантажу, як гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за дане конкретне перевезення (стаття 6 Статуту залізниць України).

Згідно зі статтею 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Статтею 41 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Правила обчислення термінів доставки вантажів затверджено наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів (далі - Правила) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, у разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах 1 доба на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Відповідно до пункту 2.4. Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Згідно з пунктом 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції, в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (пункт 8 Правил).

Відповідно до статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Статтею 116 Статуту залізниць України передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначено вище, положення статті 116 Статуту залізниць України встановлюють, що розмір штрафу визначається у відсотках від провізної плати, а розмір відповідної плати був вказаний безпосередньо в графі 31 накладної.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість здійснених позивачем нарахувань відповідачу штрафу лише на суму 85998,20 грн та обґрунтовано відмовив в задоволенні стягнення решти штрафу, оскільки відбулось невірне нарахування цієї суми штрафу позивачем на загальну суму провізних платежів.

Також, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, а тому вважає, що суд першої інстанції цілком правомірно відмовив в таких вимогах. При цьому, в цій частині рішення суду не оскаржене безпосередньо самим відповідачем.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 по справі №910/6594/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 272, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ОККО-Бізнес Контракт" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 по справі №910/6594/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 по справі №910/6594/19 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6594/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.І. Мартюк

В.В. Андрієнко