ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Справа № 915/1566/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Ковальжи А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Бойкуна Костянтина Михайловича, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

адреса представника: АДРЕСА_2

до відповідача Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 ()

про визнання поновленим договору оренди землі на умовах додаткової угоди

за участю представників сторін:

від позивача: Чайковський І.М., адвокат ордер серія МК № 143862 від 11.06.2019 року;

від відповідача: Супрун Т.О., довіреність № 475/02.02.01-22/02.06/14/19 від 14.02.2019 року.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Бойкун Костянтин Михайлович звернувся до господарського суду Миколаївської області із позовом до Миколаївської міської ради про визнання поновленим на 5 років договору оренди землі, укладеного 29.06.2009 року між Миколаївською міською радою та фізичною особою - підприємцем Бойкуном Костянтином Михайловичем, який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 29.06.2009 року за №00 та у Миколаївській міській раді за № 6616, на умовах додаткової угоди у визначеній позивачем редакції, яка викладена в прохальній частині позовної заяви.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2019 року справу № 915/1566/19 призначено головуючому судді Алексєєву А.П.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.06.2019 року позовну заяву ФОП Бойкуна к.М. залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.07.2018 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.08.2019 року повідомлено учасників справи про призначення підготовчого засідання на 15.08.2019 року.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату господарського суду Миколаївської області від 15.08.2019 року № 218 у зв`язку із відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку головуючого судді Алексєєва А.П. здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 915/1566/19.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019 року справу № 915/1566/19 призначено головуючому судді Олейняш Е.М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.08.2019 року прийнято справу № 915/1566/19 до провадження судді Олейняш Е.М. за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 18.09.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 915/1566/19 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 15.10.2019 року.

В судовому засіданні 15.10.2019 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

Заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про визнання поновленим договору оренди землі на умовах додаткової угоди. Матеріально-правовою підставою позову позивачем обрано ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає автоматичне поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 96 ЗК України, ст. 764, 777, ЦК України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач в письмовому відзиві на позов (вх. № 11955/19) зазначив, що позовні вимоги не визнає, виходячи з наступного:

- позивач звернувся з заявою про поновлення договору на новий строк 19.05.2017 року за № 000384, тобто з порушенням строків передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору;

- заяву про поновлення договору оренди землі на новий строк подано ФОП Бойкуном К.М. 19.05.2017 року, тобто до закінчення дії договору оренди в порядку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами на підставі частини 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а не на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»;

- позивачем не надано будь-яких доказів, що позивач звертався до Миколаївської міської ради після закінчення дії договору оренди із пропозицією про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди на тих самих умовах і на той самий строк на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» із додаванням відповідної додаткової угоди та міською радою з цих відстав було відмовлено в укладенні додаткової угоди.

Відповідач вважає, що права позивача не порушені. Просить суд в позові відмовити.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

29.06.2009 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ФОП Бойкун К.М. (орендар) було укладено договір оренди землі № 6616 (арк. 13-14).

Відповідно до п. 1.1 Договору Миколаївська міська рада на підставі рішення від 25.03.09 № 33/43 передала, а ФОП Бойкун К.М. прийняв в оренду земельну ділянку для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вул. Новозаводській, поблизу житлового будинку № 4 без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно/ Ленінський район/.

Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 60 /шістдесят/ кв.м., у тому числі 23 кв.м. під тимчасовою забудовою та 37 кв.м. під проїздами, проходами та площадками, без права передачі її в суборенду.

Відповідно до п. 2.2 Договору на земельній ділянці знаходиться торговельний павільйон з літнім майданчиком.

Відповідно до 3.1 Договору договір діє протягом 3 /трьох/ років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору письмово звернутись до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди. Підставою для поновлення договору буде відповідне рішення орендодавця.

Договір оренди підписано та скріплено печаткою орендодавця, а також зареєстровано у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.05.2009 року № 00. Договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 29.06.2009 року за № 6616.

Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки від 29.06.2009 року орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вул. Новозаводській, поблизу житлового будинку № 4 загальною площею 60 кв.м. (арк. 18).

В подальшому 23.08.2012 року між сторонами було укладено Договір про зміни № 216-12 до договору оренди, яким сторони доповнили п. 3.1 Договору: «Термін оренди продовжений на 5 (п`ять) років до 29.05.17. Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку дії договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотання про подовження строку оренди. Підставою для подовження строку дії договору (поновлення договору) буде відповідне рішення орендодавця».

Договір про зміни підписано та скріплено печаткою орендодавця.

Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у місті Миколаїв, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.08.2012 року за № 01204. Договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 23.08.2012 року за № 216-12.

19.05.2017 року позивач ФОП Бойкун К.М. звернувся до відповідача Миколаївської міської ради з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки (арк. 20).

Заява зареєстрована в Миколаївській міській раді 19.05.2017 року за вх. № 000384.

Як вбачається з Опису документів до заяви позивачем додано наступні документи:

1. Копію статуту/паспорту. 2. Копію раніше укладеного договору оренди земельної ділянки. 3. Копію витягу з рішення міської ради. 4. Копію технічного паспорту. 5. Копію права власності. 6. Проект (паспорт опорядження фасаду, фото 10*15, топоплан М 1*500). 7. Висновок (+довідка) проектної організації щодо необхідних термінів завершення будівництва з нормативним обґрунтуванням і зазначенням відсотка вже виконаних будівельних робіт. 8. Витяг з державного земельного кадастру.

11.07.2019 року Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради направлено директору юридичного департаменту лист № 403/02т, в якому Управління повідомило, що на звернення № 000384 від 19.05.2017 року щодо продовження ФОП Байкуну К.М. на 1 рік оренди земельної ділянки підготовлено проект рішення S-zr-512/17. Крім того, Управління зазначає, що при погодженні проекту рішення були надані зауваження юридичного департаменту щодо пропуску строку звернення відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Заява від 16.05.2017 року, договір оренди діє до 29.05.2017 року (арк. 69).

Позивач зазначає, що він продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, сплачує орендну плату, що підтверджується наявними в матеріалах справи дублікатами платіжних доручень за період з травня 2017 року по квітень 2019 року (арк. 21-45).

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

V. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ч. 6-8, 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного ч. 1-5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (ч. 6 цієї норми).

Отже, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до ч. 1- 5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає за ч. 6 цієї норми.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року по справі № 594/376/17-ц надала висновок, який є обов`язковим до застосування судом в порядку ч. 4 ст. 236 ГПК України, в якому роз`яснила, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору (постанова ВП ВС від 10.04.2018 року по справі № 594/376/17-ц).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 року по справі № 530/121/17 зазначила, що стаття 33 Закону № 161-XIV "Про оренду землі» фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди: 1) досягнення згоди між орендодавцем та орендарем щодо продовження договору оренди шляхом укладання додаткової угоди чи нового договору та виконання орендарем обов`язку щодо повідомлення орендодавця про наміри продовжити орендні правовідносини і надання інформації про умови таких правовідносин у вигляді додаткової угоди чи нового договору оренди; 2) пасивна поведінка орендодавця у вигляді ненадання відповіді на пропозицію укласти договір чи додаткову угоду до договору оренди на новий строк та відсутність заперечень на продовження таких правовідносин протягом місяця після закінчення строку договору, а також фактичне користування орендарем переданою в оренду земельною ділянкою.

Судом встановлено, що позивач ФОП Бойкун К. М. звернувся до відповідача Миколаївської міської ради з заявою про поновлення договору оренди землі. При цьому, позивач звернувся з порушенням встановленого умовами п. 3.1 договору оренди землі строку та до заяви не додав проект додаткової угоди, що свідчить про недотримання позивачем процедури і строків, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умов договору. Протягом дії договору оренди сторони не дійшли згоди щодо зміни умов цього договору в частині строку його дії у порядку, передбаченому ч. 1- 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", додаткову угоду про поновлення договору оренди позивач і відповідач не уклали.

Підставою позову позивачем обрано ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Натомість, як встановлено судом, позивачем не направлявся відповідачу проект додаткової угоди, що свідчить про недотримання процедури реалізації права на поновлення строку дії договору, як наслідок в суду відсутні підстави для тверджень про порушення прав позивача.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Судом встановлено, що пункт 3.1 розділу 3 договору позивач просить суд викласти в наступній редакції: «Термін оренди продовжений на 5 (п`ять) років до 29.05.2022. Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку дії договору».

Суд дійшов висновку, що, по-перше, неоднозначно визначено строк дії договору. Крім того, з пункту 3.1 договору позивачем фактично виключено умову щодо порядку (процедури) продовження дії договору, що суперечить положенням ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

За змістом ст. 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 цього Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання поновленим договору оренди землі на умовах додаткової угоди, яка викладена в прохальній частині позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений ст. 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, що безпосередньо випливає зі змісту зазначеної правової норми.

Належним способом захисту порушеного права у випадку застосування положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" є позов про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих же умовах, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити реального захисту порушеного права, так як договір є поновленим в силу закону, а також в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі") (вказана правова позиція викладена в постанові колегії суддів КГС ВС по справі № 916/600/18 від 06.03.2019 року).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17).

Враховуючи вищевикладене, в позові слід відмовити.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі 1 921, 00 грн. покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.10.2019 року.

Суддя Е.М. Олейняш