ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2039/19

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т.Шевченка, б. 18, м. Київ, 01601; ) в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (65023, м. Одеса, вул. Коблевська, б. 39; )

До відповідача: Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної адміністрації (вул.Чорноморського козацтва, 66-А, м.Одеса, 65003; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Ісак Д.П.

Представники:

Від позивача: Баєнко Я.В. - ордер серія ОД№ 505656 від 12.07.2019р.

Від відповідача: Шевченко М.П. - довіреність № 04-04/1111 від 10.09.2019р.

Суть спору: Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (далі- ПАТ "Укртелеком" в особі Одеської філії ПАТ "Укртелеком" ) , звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості у розмірі 429 406 грн. 14 коп., пені у розмірі 59 687 грн. 46 коп., 3% річних у розмірі 4 911 грн. 11 коп., інфляційних втрат у розмірі 17 892 грн. 50 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2039/19 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.10.2019р. закрито підготовче провадження у справі №916/2039/19. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 29 жовтня 2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.10.2019р. провадження у справі № 916/2039/19 за позовом ПАТ "Укртелеком" в особі Одеської філії ПАТ "Укртелеком" до Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості у розмірі 429 406 грн. 14 коп., пені у розмірі 59 687 грн. 46 коп., 3% річних у розмірі 4 911 грн. 11 коп., інфляційних втрат у розмірі 17 892 грн. 50 коп., у частині позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 429 406 грн. 14 коп. - закрито.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті представник позивача позовну заяву у частині стягнення пені у розмірі 59 687 грн. 46 коп., 3% річних у розмірі 4 911 грн. 11 коп., інфляційних втрат у розмірі 17 892 грн. 50 коп. підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення штрафних санкцій у зв`язку із оплатою основної заборгованості у розмірі 429 406 грн. 14 коп. за Договором про надання послуг з експлуатаційно-технічного обслуговування апаратури та інших технічних засобів оповіщення і зв`язку цивільного захисту №148Т від 22.12.2018р.

Як зазначив позивач у справі, 22.12.2018р. між ПАТ «Укртелеком» (Виконавець) та Департаментом з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної адміністрації (Замовник) укладено Договір про надання послуг з експлуатаційно-технічного обслуговування апаратури та інших технічних засобів оповіщення і зв`язку цивільного захисту №148Т (далі - Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати за плату послуги з експлуатаційно-технічного обслуговування апаратури та інших технічних засобів оповіщення і зв`язку цивільного захисту.

Пунктом 9.1. Договору встановлено, що Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє до 31.12.2018р.

Відповідно до п.3.1 Договору вартість послуг за Договором, відповідно до кошторисно-фінансового розрахунку становить 429 406 грн. 14 коп., в т.ч. ПДВ.

Згідно з п.3.2 Договору оплата наданих послуг здійснюється у безготівковій формі в національній валюті на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 20 днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Умовами п.4.2 Договору передбачено, що після завершення надання послуг Виконавець направляє Замовнику акт наданих послуг в 2-х примірниках.

Позивач зазначив, що на виконання умов Договору він належним чином надавав послуги, передбачені Договором, що підтверджується копією підписаного сторонами та скріпленого печатками акту №51001/1812-1 від 22.12.2018р. на суму 429 406 грн 14 коп., який було підписано сторонами без зауважень. 22 грудня 2018р. позивачем виставлено відповідачу до сплати рахунок №51001/1812-1 на суму отриманих послуг - 429 406 грн 14 коп. Однак, як вказує позивач, порушуючи умови договору відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 429406 грн. 14 коп., яку було сплачено лише в ході розгляду справи.

За таких обставин, з урахуванням положень п.3.2 Договору , відповідач вважає, що оплата мала бути здійснена до 11.01.2019р., чого зроблено не було, що є порушенням умов Договору та простроченням виконання зобовязання.

Позивач зауважив, що згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом (неустойка, штраф, пеня) іншим законом або договором.

Статтею 231 Господарського кодексу України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається, У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в жому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за колений день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 59 687 грн 46 коп., нараховану за період з 12.01.2019р. по 31.05.2019р.

Окрім цього, позивач зазначив, що частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеного, позивач нарахував відповідачу за період з 12.01.2019р. по 31.05.2019р. 3% річних у розмірі 4 911 грн. 11 коп., інфляційних втрат у розмірі 17 892 грн. 50 коп., які також просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову позивач також зазначає, що відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач заперечував проти стягнення штрафних санкцій у зв`язку із оплатою основної заборгованості у розмірі 429 406 грн. 14 коп. , а також просив суд врахувати, що ще 26.12.2018р. Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області підтвердило перерахування коштів за Договором №148Т від 22.12.2018р., що підтверджується відміткою на платіжному дорученні №246 від 22.12.2018р. Але, 28.12.2018р. Департаментом від Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області отримано інформацію про те, що зазначені кошти на рахунок ПАТ «Укртелеком» не надійшли та повернуті до Державного бюджету. З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що Головним управлінням Державної казначейської служби в Одеській області допущено порушення умов договору №32 про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 28.03.2017р. , відповідно до п.2.3 якого Орган Казначейства зобовязався своєчасно здійснювати розрахунково- касові операції за дорученням Клієнта з урахуванням законодавства.

На підставі наявних у справі матеріалів та пояснень представників сторін, судом встановлено, що 22.12.2018р. між ПАТ «Укртелеком» (Виконавець) та Департаментом з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної адміністрації (Замовник) укладено Договір про надання послуг з експлуатаційно-технічного обслуговування апаратури та інших технічних засобів оповіщення і зв`язку цивільного захисту №148Т, за умовами п.1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати послуги з експлуатаційно-технічного обслуговування апаратури оповіщення та інших технічних засобів оповіщення і зв`язку цивільного захисту , а Замовник здійснює оплату на умовах , що передбачені цим Договором.

Відповідно до п.3.1 Договору вартість послуг за Договором, відповідно до кошторисно- фінансового розрахунку становить 429 406,14 грн., в т.ч. ПДВ.

За приписами ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Отже, між сторонами за Договором виникли правовідносини щодо надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

При цьому, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони за Договором домовилися, що оплата наданих послуг здійснюється у безготівковій формі в національній валюті на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 20 днів з моменту підписання акту наданих послуг ( п.3.2 Договору)

Приписами п.4.2 Договору передбачено, що після завершення надання послуг Виконавець направляє Замовнику акт наданих послуг в 2-х примірниках. У випадку мотивованої відмови Замовника від підписання акту , сторони складають двосторонній акт з переліком недоліків, які необхідно усунути , та строками їх виконання.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач належним чином надавав послуги, передбачені Договором, що підтверджується підписанням сторонами та скріпленням печатками акту №51001/1812-1 від 22.12.2018р. на суму 429 406 грн. 14 коп.

За таких обставин, з урахуванням положень п.3.2 Договору оплату наданих послуг Замовник мав здійснити до 11.01.2019р.

22 грудня 2018р. позивачем виставлено відповідачу до сплати рахунок №51001/1812-1 на суму 429 406 грн. 14 коп. Однак, у встановлений у Договорі строк зазначений рахунок оплачено не було. Заборгованість у розмірі 429 406 грн. 14 коп. було сплачено лише в ході розгляду справи.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом (неустойка, штраф, пеня) іншим законом або договором.

Відповідно до п.5 1 Договору у випадках невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача щодо стягнення з Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної адміністрації 3% річних у розмірі 4 911 грн. 11 коп. та інфляційних втрат у розмірі 17 892 грн. 50 коп.

В обґрунтування вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 59 687 грн. 46 коп., нарахованої за період з 12.01.2019р. по 31.05.2019р., позивач у справі послався на положення ст.231 Господарського кодексу України , відповідно до якої у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Виходячи із положень зазначеної норми, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо, між іншим, порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Відповідно до ч.6 зазначеної статті Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами , якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Отже, позивачем невірно застосовано норму законодавства та, як наслідок, невірно застосовано ставку пені та невірно здійснено розрахунок пені, у зв`язку з чим , на думку суду, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 59 687 грн. 46 коп.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної адміністрації про стягнення задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної адміністрації (вул.Чорноморського козацтва, 66-А, м.Одеса, 65003; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т.Шевченка, б. 18, м. Київ, 01601; ) в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (65023, м. Одеса, вул. Коблевська, б. 39; ) 3% річних у розмірі 4 911 грн. 11 коп., інфляційні втрати у розмірі 17 892 грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 6 783 грн. 15 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 листопада 2019 р.

Суддя Н.В. Рога