ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" листопада 2019 р. Справа № 925/760/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "Спецбудроб", м.Черкаси

до ТОВ "Будівельна компанія Літіум 2017", м.Хмельницький

про розірвання договору від 29.05.2017р.

Представники сторін:

Від позивача: Дрогоман О.О. - за довіреністю від 13.06.2019р. (в режимі відеоконференції);

Тептюк М.П. - за довіреністю від 13.06.2019р. (в режимі відеоконференції);

Ляпкало О.М. - директор (в режимі відеоконференції);

Від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть:

Ухвалою господарського суду Черкаської області справу №925/760/19 передано за територіальною підсудністю до господарського суду Хмельницької області.

До господарського суду Хмельницької області 24.07.2019р. надійшла справа №925/760/19 за позовом Приватного підприємства "Спецбудроб", м.Черкаси до ТОВ "Будівельна компанія Літіум 2017", м.Хмельницький про розірвання договору від 29.05.2017р.

Ухвалою суду від 26.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.09.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Присутні в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представники позивача наполягали на задоволені позову, обґрунтовуючи долученими до матеріалів справи доказами.

Відповідач не скористався правом участі свого представника, відзиву на позов не подав, причин не вказав. В матеріалах справи містяться поштові повернення від 29.07.2019 року, від 15.08.2019 року та від 24.09.2019р. про надіслання ухвал суду на адресу відповідача із відміткою Укрпошти "інші причини що не дали змоги виконати обов"язок, щодо пересилання поштового відправлення.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Враховуючи обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов'язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

29.05.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Літіум-2017» (Відповідач) в особі директора Костюка В.М., що діє на підставі Статуту, та Приватним підприємством «Спецбудроб» (Позивач) в особі директора Ляпкало О.М., що діє на підставі Статуту, було укладено договір про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській, 38/1 у м. Черкаси (далі - Договір), предметом якого є діяльність Позивача та Відповідача щодо організації будівництва багатоповерхового житлового комплексу на земельній ділянці за адресою: м.Черкаси, вул. Бидгощська, 38/1 (далі - об'єкт) та отримання у власність приміщень (житлових та нежитлових) у обсягах квадратних метрів, що визначені у додатку №1 до цього договору та за рахунок фінансування Відповідача.

Відповідно до п.2.2. Договору дії сторін щодо реалізації цього Договору здійснюються наступним чином:

- Позивач, як орендар земельної ділянки, передає Відповідачеві будівельний майданчик для здійснення Відповідачем будівництва об'єкту, про що складається Акт приймання-передачі;

- Позивач, як особа, що отримала вихідні дані (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта), передає вказані у цьому абзаці документи Відповідачу;

- Відповідач зобов'язується організувати та здійснити фінансування будівництва згідно з проектною документацією за рахунок власних та залучених коштів фізичних та юридичних осіб;

- Відповідач, самостійно без отримання погодження Позивача залучає підрядну організацію, яка має ліцензію на виконання будівельно-монтажних робіт та інших робіт, для здійснення будівництва об'єкта згідно з умовами даного договору, проектною документацією;

Сторони вживають спільні дії щодо введення об'єкта в експлуатацію та реєстрацію права власності на приміщення.

Позивачу відповідно до наказу Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 28.03.2018р. №241 було затверджено містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки по вул. Бидгощській, 38/1 для будівництва багатоповерхового житлового комплексу сімейного типу для проживання студентів та викладацького складу з вбудованими приміщеннями громадського призначення.

В подальшому, Позивач на виконання п.11.5 Договору засобами телефонного зв'язку повідомив Відповідача про отримання містобудівних умов, надіслав їх сканкопії на його електронну пошту, а також рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення надіслав лист №1/05 від 11.05.2018р., яким запропонував Відповідачу направити свого представника для отримання оригіналу зазначеної документації та підписання відповідного акта приймання-передачі.

Позивач виконав взяте на себе зобов'язання по отриманню від Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради та передачі Відповідачу містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по вул. Бидгощській, 38/1 у м. Черкаси.

Відповідач в порушення вимог п.2.2 Договору так і не направив свого представника для отримання зазначеної документації та підписання відповідного акта приймання-передачі.

Відповідно до отриманого Позивачем експертного звіту від 30.03.2018р. №24-0007-18 щодо виявлення помилок і недотримання вимог у проектній документації, наданого Позивачу державним підприємством «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи» філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Черкаській області, виготовленої на замовлення Відповідача у кооперативі «Архітектор», встановлено 73 помилки та недотримання вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого простору (середовища) для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, пожежної безпеки, та потребує доопрацювання проекту будівництва.

Позивач проінформував Відповідача про даний факт та запропонував йому направити свого представника для отримання вказаної проектної документації та реалізації подальшого виправленню її недоліків. Однак, Відповідач проігнорував Позивача та свого представника не направив.

Таким чином, Відповідач порушив умови Договору, оскільки виготовлена на замовлення Відповідача проектна документація в такому виді не може бути використана для досягнення мети спірного договору про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській,38/1, у м. Черкаси від 29.05.2017., укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Також, Позивач звертає увагу суду на те, що саме ним, а не Відповідачем, було замовлено та проведено оплату експертизи зазначеної проектної документації, хоча відповідно до умов Договору це є обов'язок Відповідача. Даний факт свідчить про те, що Позивач, на відміну від Відповідача, робив все від нього залежне задля виконання умов Договору та досягнення його мети.

Крім того, Відповідач з 01.04.2018р. по даний час порушує умови Договору, не компенсуючи Позивачу витрат по оплаті оренди земельної ділянки, відшкодування яких є його обов'язком відповідно до умов п.п.4.2.4, п.п.7.1., п.п. 8.2.Договору, що підтверджується випискою по банківському рахунку Позивача.

Оскільки своїми діями Відповідач систематично порушує умови Договору, Позивач в порядку досудового регулювання спору листом від 05.10.2018р. №1/10 просив його терміново вирішити питання про подальшу співпрацю або про припинення договору від 29.05.2017р.. Також вказав, що якщо це питання не вирішиться Відповідачем до 17.10.2018р., Позивач буде вважати, що договір про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській, 38/1, у м. Черкаси від 29.05.2017, розірваний Відповідачем в односторонньому порядку з квітня 2018 року.

06.05.2019р. Позивач, намагаючись вирішити спір в досудовому порядку, направив Відповідачу рекомендований лист №1/05, відповідно до якого в черговий раз повідомив Відповідача про невиконання ним умов Договору та запропонував припинити дію Договору на підставі п.7.3.3 (за взаємною згодою сторін), однак, Відповідач даний лист також проігнорував.

Згідно Розділу 7 Договору, одностороння відмова від Договору не допускається, Договір припиняється у разі його розірвання судом.

Факт, не виконання Відповідачем умов Договору про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській, 38/1 у м. Черкаси від 29.05.2017р. також підтверджується рішенням господарського суду Черкаської області по справі за № 925/1033/18 від 03 квітня 2019 року, яким у задоволенні позову ТОВ "Будівельна компанія Літіум 2017", м.Хмельницький до Приватного підприємства "Спецбудроб", м.Черкаси про розірвання договору від 29.05.2017р. та стягнення 318 172,66 грн. збитків відмовлено повністю.

Зважаючи на викладені обставини Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання договору про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській, 38/1 у м. Черкаси від 29.05.2017р.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В пунктах 1-10 ч.2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, господарські правовідносини між сторонами виникли з договору про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській, 38/1 у м. Черкаси від 29.05.2017р., предметом якого є діяльність Позивача та Відповідача щодо організації будівництва багатоповерхового житлового комплексу на земельній ділянці за адресою: м.Черкаси, вул. Бидгощська, 38/1 та отримання у власність приміщень (житлових та нежитлових) у обсягах квадратних метрів, що визначені у додатку №1 до цього договору та за рахунок фінансування Відповідача.

Сторони вживають спільні дії щодо введення об'єкта в експлуатацію та реєстрацію права власності на приміщення.

Позивач на виконання п.11.5 Договору засобами телефонного зв'язку повідомив Відповідача про отримання містобудівних умов, надіслав їх сканкопії на його електронну пошту, а також рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення надіслав лист №1/05 від 11.05.2018р., яким запропонував Відповідачу направити свого представника для отримання оригіналу зазначеної документації та підписання відповідного акта приймання-передачі.

Позивач виконав взяте на себе зобов'язання по отриманню від Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради та передачі Відповідачу містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по вул. Бидгощській, 38/1 у м. Черкаси.

Відповідач в порушення вимог п.2.2 Договору так і не направив свого представника для отримання зазначеної документації та підписання відповідного акта приймання-передачі.

Відповідно до отриманого Позивачем експертного звіту від 30.03.2018р. №24-0007-18 щодо виявлення помилок і недотримання вимог у проектній документації, наданого Позивачу державним підприємством «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи» філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Черкаській області, виготовленої на замовлення Відповідача у кооперативі «Архітектор», встановлено 73 помилки та недотримання вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого простору (середовища) для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, пожежної безпеки, та потребує доопрацювання проекту будівництва.

Позивач проінформував Відповідача про даний факт та запропонував йому направити свого представника для отримання вказаної проектної документації та реалізації подальшого виправленню її недоліків. Однак, Відповідач проігнорував Позивача та свого представника не направив.

Таким чином, Відповідач порушив умови Договору, оскільки виготовлена на замовлення Відповідача проектна документація в такому вигляді не може бути використана для досягнення мети спірного договору про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській, 38/1, у м. Черкаси від 29.05.2017р., укладеного між Позивачем та Відповідачем. Такі дії відповідача фактично призводять до унеможливлення виконання сторонами умов укладеного Договору.

Судом враховується, що оскільки своїми діями Відповідач систематично порушує умови Договору, Позивач в порядку досудового регулювання спору листом від 05.10.2018р. №1/10 просив його терміново вирішити питання про подальшу співпрацю або про припинення договору від 29.05.2017р.. Також вказав, що якщо це питання не вирішиться Відповідачем до 17.10.2018р., Позивач буде вважати, що договір про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській, 38/1, у м. Черкаси від 29.05.2017, розірваний Відповідачем в односторонньому порядку з квітня 2018 року.

06.05.2019р. Позивач, намагаючись вирішити спір в досудовому порядку, направив Відповідачу рекомендований лист №1/05, відповідно до якого в черговий раз повідомив Відповідача про невиконання ним умов Договору та запропонував припинити дію Договору на підставі п.7.3.3 (за взаємною згодою сторін), однак, Відповідач даний лист також проігнорував.

Факт, не виконання Відповідачем умов Договору про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Бидгощській, 38/1 у м. Черкаси від 29.05.2017р. також підтверджується рішенням господарського суду Черкаської області по справі за № 925/1033/18 від 03 квітня 2019 року, яким у задоволенні позову ТОВ "Будівельна компанія Літіум 2017", м.Хмельницький до Приватного підприємства "Спецбудроб", м.Черкаси про розірвання договору від 29.05.2017р. та стягнення 318 172,66 грн. збитків відмовлено повністю.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про здійснення Відповідачем будь-яких дій по виконанню взятих на себе обов`язків за договором 29.05.2017р.

Згідно Розділу 7 Договору, одностороння відмова від Договору не допускається, Договір припиняється у разі його розірвання судом, або за взаємною згодою учасників (п.7.3.2, п.7.3.3.).

В силу ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Згідно з частинами 1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи наведені вище положення актів законодавства та встановлені судом факти, порушення відповідачем умов договору, вказані обставини є підставою для розірвання вказаного договору в судовому порядку.

Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом обставини, вищевказані норми законодавства, а також неналежне виконання відповідачем умов договору, позовні вимоги визнаються правомірними та обґрунтованими, позов підлягає задоволенню, договір від 29.05.2017р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Літіум-2017», м.Хмельницький та Приватним підприємством «Спецбудроб», м.Черкаси про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул.Бидгощській, 38 у м.Черкаси підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір від 29.05.2017р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Літіум-2017», м.Хмельницький в особі директора Костюка В.М., що діє на підставі Статуту, та Приватним підприємством «Спецбудроб», м.Черкаси в особі директора Ляпкало О.М., що діє на підставі Статуту про будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул.Бидгощській, 38 у м. Черкаси.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Літіум-2017», (м.Хмельницький, пр.Миру, 80/1А, код: 41313603) на користь Приватного підприємства «Спецбудроб», (м.Черкаси, пров.Богуна, 5А, код: 35220485) 1 921,00 грн. (одну тисячу дев"ятсот двадцять одну гривню, 00 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 06.11.2019 р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - ПП "Спецбудроб", 18028, м.Черкаси, провулок Богуна, 5А;

3 - відповідачу - ТОВ "Будівельна компанія Літіум 2017", 29000, м.Хмельницький, пр.Миру, 80/1А;