ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" жовтня 2019 р. Cправа № 902/1722/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Матущак О.В.,

представника третьої особи - Літкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд", (вул. 40-річчя, Перемоги, 27, м. Вінниця, 21036)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача АТ "Укрексімбанк" (вул. Антоновича, буд.127, м. Київ, 03150)

про витребування майна із чужого незаконного володіння

у межах справи

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Сєвєродонецького "Об`єднання склопластик", м. Київ

до: Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд", м. Вінниця

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

08.04.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 04.03.2019 року ПАТ "Південьзахідшляхбуд" до ОСОБА_1 про витребування майна, що було передане на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження, а саме: каток віброколісний марки «VP 2400» STA, жовтого кольору.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000582 від 01.05.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України, щодо розкрадання майна ПАТ "Південьзахідшляхбуд" та шахрайства щодо цього підприємства.

Після ознайомлення із матеріалами вказаного кримінального провадження, ліквідатору ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Василику В.В. стало відомо про те, що 28.01.2015 року, не встановлені слідством особи проникли на охоронювану територію асфальтно - будівничого заводу, що розташований в смт. Гришківці, Бердичіського району, Житомирської області звідки таємно викрали каток для укладки асфальту.

За твердженням позивача, вказаний асфальтний каток марки «VP 2400» STA, жовтого кольору належить на праві власності ПАТ "Південьзахідшляхбуд".

Як зазначає в позовній заяві позивач, 24.04.2015 року викрадене майно, слідчим було передане на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , що підтверджується розпискою, а також накладною № 5 від 28.01.2015 року. Проте, на сьогоднішній день ні слідству, ні особисто арбітражному керуючому Василику В.В. не відомо де знаходиться майно, яке було предметом злочину та було передане на відповідальне зберігання розпоряднику майна.

В позовній заяві позивач вказав, що з метою передачі вищевказаного майна законному власнику, арбітражним керуючим Василиком В.В. було надіслано 06.06.2018 року запит із проханням надати за актом приймання - передачі каток віброколісний VP2400 STА, який був отриманий ОСОБА_1 на відповідальне зберігання на підставі розписки від 24.04.2015 року. Однак, відповіді на вказаний запит Василиком В.В. отримано так і не було.

На кожен запит надісланий ОСОБА_1 , ліквідатор ПАТ "Південьзахідшляхбуд" відповідей не отримує. Тому, позивач вважає, що вирішити вказаний спір в досудовому порядку не вбачається за можливе, а відтак на його думку даний спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 02.05.2019 року за вказаним позовом відкрито провадження в межах справи № 902/1722/14 про банкрутство ПАТ "Південьзахідшляхбуд", визначено, що спір підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.05.2019 року.

29.05.2019 року на електронну адресу суду надійшов відзив № б/н від 28.05.2019 року на позовну заяву від відповідача, в якому останній зазначив, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на те, що згідно довідок Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 03.02.2015 року за № 10-02/277/15 та від 10.05.2016 року за № 10-02-986/16 каток віброколісний марки «VP 2400» STA, жовтого кольору, який є об"єктом позовних вимог у власності ПАТ "Південьзахідшляхбуд" не перебуває. Відтак, порушення будь-яких прав позивача відсутні, оскільки останній не є власником спірного майна, тоді як віндикаційний позов наділяє саме власника правом витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без правової підстави заволоділа ним.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року підготовче засідання з розгляду вказаної позовної заяви відкладено на 19.06.2019 року.

Однак, судове засідання 19.06.2019 року у справі № 902/1722/14 не відбулося, у зв"язку з перебуванням судді Лабунської Т.І. у відрядженні.

За таких обставин, судове засідання у справі № 902/1722/14 ухвалою суду від 06.06.2019 року перенесено на 10.07.2019 року.

Ухвалою суду від 10.07.2019 року продовжено строк підготовчого провадження з розгляду позовної заяви ПАТ "Південьзахідшляхбуд" до ОСОБА_1 про витребування майна, що було передане на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження у межах справи №902/1722/14 до 24.07.2019 року, підготовче засідання відкладено на 24.07.2019 року.

24.07.2019 року суд своєю ухвалою повторно продовжив строк підготовчого провадження до 30.07.2019 року, підготовче засідання відкладено на 30.07.2019 року.

Ухвалою суду від 30.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено позовну заяву ПАТ "Південьзахідшляхбуд" до ОСОБА_1 про витребування майна, що було передане на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження №902/1722/14 для судового розгляду по суті на 19.09.2019 року, залучено до участі у справі АТ "Укрексімбанк", м. Київ, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року розгляд справи по суті відкладено на 03.10.2019 року.

Ухвалами суду від 03.10.2019 року, 17.10.2019 року в судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви, востаннє до 29.10.2019 року.

29.10.2019 року в судове засідання представники сторін не з"явились. Судом встановлено, що на електронну адресу надійшло клопотання № 02-14/334 від 29.10.2019 року ліквідатора позивача про розгляд справи без участі уповноваженого представника ПАТ "Південьзахідшляхбуд".

Суд, зважаючи на приписи ст. 42 ГПК України прийняв дане клопотання до розгляду та дійшов висновку про його задоволення.

Представник третьої особи в судовому засіданні усно виклав власну правову позицію щодо заявлених позовних вимог, пояснивши, що не всі об"єкти, взяті Банком у заставу належать ПАТ "Південьзахідшляхбуд". З даних об"єктів є такі, що належать й іншим юридичним особам. За твердженням останнього, із змісту договору застави неможливо чітко встановити, що майно про витребування якого просить позивач (каток віброколісний марки "VP 2400" STA, жовтого кольору) належить саме ПАТ "Південьзахідшляхбуд".

Суд, заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи встановив наступні обставини.

На підставі ухвали Господарського суду Вінницької області від 01.07.2015 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 здійснював повноваження розпорядника майна у справі № 902/1722/14 про банкрутство ПАТ "Південьзахідшляхбуд".

З долученої позивачем до позовних матеріалів розписки (а.с. 7, том 77) від 24.04.2015 року, наданої арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_1 Слідчому СВ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області Складанчуку О.О . вбачається, що ОСОБА_1 , як розпорядник майна ПАТ "Південьзахідшляхбуд" отримав на зберігання каток віброколісний марки "VP 2400" STA, жовтого кольору.

З пояснень представника позивача та із змісту позовної заяви суд встановив, що Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000582 від 01.05.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України, щодо розкрадання майна ПАТ "Південьзахідшляхбуд" та шахрайства щодо цього підприємства.

В підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано протокол допиту свідка від 17.10.2016 року (а.с.8, том 77), який здійснювався старшим слідчим СУ ГУ НП в Кіровогорадській області капітаном поліції Ткаченко К.О. в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000582 від 01.05.2016 року. З даного протоколу слідує, що ОСОБА_1 допитувався як свідок. У відповідь на поставлене йому запитання чи отримував він під відповідальну розписку на території Бердичівської митниці Житомирської області асфальтний каток відповів, що вказаний каток ним отримувався, але був відвезений на охоронювану територію виробничої бази ПАТ "Південьзахідшляхбуд", що знаходиться в промисловій зоні в районі Тяжилова м. Вінниці.

Судом з"ясовано, що арбітражний керуючий Василик В.В. надсилав запит №02-14/137 від 06.06.2018 року, адресований арбітражному керуючому ОСОБА_1 про необхідність передання за актом приймання-передачі катка віброколісного марки "VP 2400" STA, жовтого кольору.

Докази реагування арбітражного керуючого ОСОБА_1 на відповідний запит в матеріалах справи відсутні.

При цьому, позивачем в обгрунтування позовних вимог надано лист Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 17.04.2018 року № 02-10/1883 (а.с.43-44, том 79), з якого суд встановив, що станом на 16.04.2018 року за ПАТ "Південьзахідшляхбуд" рахується на обліку 118 одиниць транспортних засобів. В якості додатків до листа надано письмову інформацію у виді таблиці з конкретизованим переліком даних транспортних засобів.

Встановивши наведені обставини, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступних правових висновків.

За змістом статей 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Правовий аналіз положень ст. 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту цивільних прав та інтересів власника майна (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника задля відновлення права використання ним повного обсягу правомочностей.

Отже, предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Предметом доказування у такій справі є обставини, що мають засвідчити правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а саме: підтверджують його право власності або інше речове право титульного володільця на витребуване майно; вибуття майна з володіння позивача; наявність майна в натурі у володінні відповідача; відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. Правові позиції щодо особливостей віндикації та обсягів доведення у справах за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема у постановах від 15.05.2018 № 923/630/17, від 29.01.2019 № 911/3312/17, від 02.04.2019 № 911/737/18, від 19.06.2019 № 914/1671/17, від 27.08.2019 № 925/366/18, від12.09.2019 року № 21/93б.

Сторонами у віндикаційному позові виступають власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але й фактично вже нею не володіє та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і не добросовісний).

З наведених правових приписів вбачається, що позивачем за віндикаційним позовом може бути власник майна (фізичні, юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів), який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно - правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, встановлених законом.

Слід зазначити, що суд детально дослідивши усі матеріали справи встановив відсутність у них будь - яких доказів на підтвердження того, що саме позивач є власником майна - катка віброколісного марки "VP 2400" STA, жовтого кольору, який є об"єктом даного спору та про витребування якого останній просить. З долученого до матеріалів справи листа Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 17.04.2018 року № 02-10/1883 (а.с.43-44, том 79), який в якості додатків містить письмову інформацію у виді таблиці з конкретизованим переліком 118 одиниць транспортних засобів, які станом на 16.04.2018 року рахуються в реєстрі машин за ПАТ "Південьзахідшляхбуд" суд не виявив в його переліку катка віброколісного марки "VP 2400" STA, жовтого кольору.

За таких обставин, позивачем не доведено право власності або інше речове право на витребуване майно - каток віброколісний марки "VP 2400" STA, жовтого кольору.

Водночас, суд вважає за необхідне констатувати той факт, що долучені позивачем до позовних матеріалів докази, а саме розписка арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 24.04.2015 року та протокол допиту свідка від 17.10.2016 року не є належними та достатніми доказами в підтвердження того, що каток віброколісного марки "VP 2400" STA, жовтого кольору перебуває у фактичному володінні саме відповідача.

Із змісту розписки арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 24.04.2015 року слідує, що каток віброколісного марки "VP 2400" STA, жовтого кольору був взятий саме ним на зберігання. Проте, протокол допиту свідка від 17.10.2016 року підтверджує протилежне, зокрема те, що даний каток не перебуває у фактичному володінні арбітражного керуючого ОСОБА_1 і був переданий ним на охоронювану територію виробничої бази ПАТ "Південьзахідшляхбуд". Інші докази, які б в належному та достатньому обсязі підтверджували обгрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог позивачем надано не було.

Тому, враховуючи те, що віндикаційний позов за своєю правовою природою передбачає витребування майна саме у фактичного володільця, відповідач станом на момент вирішення вищезазначеного спору в суді таким не являється, а інші докази фактичного володіння спірним майном саме відповідачем в матеріалах справи відсутні. Тобто, позивачем не доведено факту фактичного володіння відповідачем спірним майном та порушення останнім прав та законних інтересів ПАТ "Південьзахідшляхбуд", як законного власника майна.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного в своїй сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2019 року у справі № 910/6642/18 зазначив наступний висновок про застосування норм права. Із змісту статті 16 ЦК України та завдання господарського судочинства, викладеного у частині першій статті 2 ГПК України, випливає, що, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує: 1) чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то 2) чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то 3) чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов"язком позивача є доведення факту порушення відповідачем його прав і законних інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ГПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Тому, у зв"язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача - ПАТ "Південьзахідшляхбуд".

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 10, 11, ч. 6 ст. 12, 13, 14, 15, 18, п. 8 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 24, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 210, 232, 233, 236 - 238, 240-242, 255, 256, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" (, вул. 40-річчя, Перемоги, 27, м. Вінниця, 21036) до ОСОБА_1 (ідентиф. № НОМЕР_1, АДРЕСА_1 ) про витребування майна із чужого незаконного володіння.

2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повне рішення складено - 04 листопада 2019 р.

6. Копію рішення суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук.прим:

1 - до справи;

2 - ПАТ "Південьзахідшляхбуд" (вул. 40-річчя, Перемоги, 27, м. Вінниця, 21036)

3 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

4 - арбітражний керуючий Василик В. В. (АДРЕСА_2)

5 - АТ "Укрексімбанк" (вул. Антоновича, буд.127, м. Київ, 03150)