РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2019Справа № 910/12283/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г. розглянув у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5)

про стягнення 238 987,14 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 238 987,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було неналежним чином виконано свої зобов`язання із своєчасної доставки вантажу - вугільної продукції, у зв`язку з чим АТ "ДТЕК Західенерго" вказує на наявність правових підстав для застосування до ПАТ "Українська залізниця" штрафних санкцій у виді штрафів, передбачених п. 116 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1988, сукупний розмір яких становить, за розрахунками позивача, 238 987,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/12283/19 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

04.10.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог на суму 30 251,24 грн, з огляду на те, що при розрахунку штрафу повинна обраховуватись сума від провізної плати, яка зазначається у п. 31 залізничної накладної, а не від додаткових зборів, зокрема, плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем було необґрунтовано та неправильно проведено розрахунки термінів затримки вантажу, що призвело до незаконного збільшення штрафних санкцій. У відзиві відповідач також зауважує, що відсутність по накладній №49281165 досилочних накладних на вагони №60726940, №56964273, №54039730, №60724630, які були відчеплені на шляху слідування та викреслені з вагонної відомості, зменшує розмір штрафу на 12 024,00 грн.

Цією ж датою до канцелярії суду надійшла заява відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 50 %.

Оскільки, позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, суд розглядає справу на наявними у ній матеріалами.

За приписами ч. 4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Протягом квітня-червня 2019 року АТ "Укрзалізниця" (далі - відповідач) здійснило на адресу АТ "ДТЕК Західенерго" (вантажоодержувач ДТЕК Ладижинська ТЕЦ - відокремлений підрозділ АТ "ДТЕК Західенерго") (далі - позивач) доставку вантажів (вугільна продукція) наступними залізничними накладними: 45127008, 45127032, 45343787, 45913258, 46383360, 46513990, 46518445, 46839874, 46839882, 47319033, 47468947, 47876321, 47876412, 47986625, 49044233, 49274632, 49281082, 49281165, 49281256, 49281264, 49281280, 281447, 49281454, 49281520, 49297237, 49297245, 49853724, 49853740, 49853765, 49853799, 49855398, 49966120, 49968738, 50264373, 50320514.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, судом встановлено, що безпосереднє перевезення товару відповідачем позивачу, що підтверджується залізничними накладними, свідчить про виникнення між сторонами прав та обов`язків за договором перевезення.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1 та 3 статті 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини 1 статті 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Крім того, обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (далі - Статут), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року N 457, відповідно до п. 1 якого залізничний транспорт загального користування (далі - залізничний транспорт) є однією з базових галузей економіки України, що забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях.

Відповідно до пункту 3 Статуту, його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 41 Статуту передбачено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як зазначає позивач, вантаж у напіввагонах №№ 52230497, 63665848, 53527776, 56943962, 66605106, 53502241, 53536637, 61079463, 56862527, 54781539, 53748364, 62043781, 62976113, 56954449, 56021835, 63161947, 56085889, 56091283, 53502332, 59955088, 56047046, 53454773, 62058466, 55074975, 53518239, 53169553, 53170015, 53054169, 62078613, 62965322, 53451118, 56964273, 54039730, 60724630, 60726940, 56046683, 62468640, 53567145, 61078630, 61299129, 51806305, 61668927, 62050745, 63161053, 63893523, 56199680, 62076021, 63319537, 56866403, 56265127, 56323249, 56961600, 54039359, 62313200, 54038567, 56300379, 56956519, 54780150, 59955591, 61190104, 59481515, 53811543, 53501706, 53534483, 54781059, 50055797, 62086319, 62590807, 56743560, 55339071, 63094437, 55074975, 67385427, 56952153, 56270929, 54752324, 56557838, 56322316, 61016689, 63253900, 56917271, 50059393, 53419958, 61076956, 63378657, 55635650, 53587333, 62965637, 56875313, 56998172, 59955245, 53598231, 53589347, 53524484, 56857444, 53196689, 56015860, 61871984 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на 2 доби, на 3 доби, на 4 і більше діб, що підтверджується вищезазначеними залізничними накладними та досильними залізничними накладними 45379948, 41525155, 46557773, 46557708, 46557781, 46557674, 47557682, 46857504, 47327481, 47895388, 47897293, 40579211, 49057490, 49344005, 42408914, 47449996, 47450002, 47450333, 47450341, 47450366, 50346162, 47450358 та відомістю плати за користування вагонами №01050240.

Відповідно до розрахунку позивача загальна сума штрафу за прострочення доставки вантажу складає 238 987,14 грн.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем було дійсно доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 865/5086, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України (далі - Правила обчисленая термінів доставки вантажу), термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів має враховувати визначення нормативних термінів доставки вантажів, встановлені правила обчислення штрафів, пред`явлення оригіналів відповідних накладних.

За змістом п. 116 Статуту штраф за несвоєчасну доставку вантажів розраховується у певному відсотковому відношенні (в залежності від строків прострочення доставки) до провізної плати, яка згідно закріплених в додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, Пояснень щодо заповнення накладної визначається залізницею в графі 31 відповідної накладної.

Відповідно до «Правил оформлення перевізних документів», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, та Додатку № 3 до цих правил у п. 31 залізничної накладній залізницею вказується сума провізної плати, а у п. п. 36 та 37 інші платежі на станції відправлення.

Відповідно до «Переліку кодів плати, зборів, штрафів та інших надходжень», затвердженого заступником генерального директора «Укрзалізниця» № ЦЗМ-12/1049 від 24.04.2009:

Код 001(п. 31 накладній) - це плата за перевезення вантажів (провізна плата) яка розраховується на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 і Зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за№ 340/16356 (далі Збірник тарифів) Р.ІІ пп. 6-27, п.28.3, крім п.16.

Код 014, 016 (п. п. 36, 37 накладній) - плата за використання власних вагонів перевізника ПАТ "Укрзалізниця", наданих для перевезення вантажів, які розраховуються на підставі Збірника тарифів Р.ІІ п. 32 та на підставі окремих договорів (договір ЦТЛ).

Судом встановлено, що позивач для перевезення вантажу застосовував вагони, які належать відповідачу на праві власності, а тому в залізничній накладній вказується не тільки сума провізної плати, а ще і сума плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах.

З огляду на наведене, суд зазначає, що при розрахунку штрафу за накладними №45127008, №4513258 (посилочна накладна №41525255) та №47876412 (посилочна накладна №47897293, №49297237, №49853799), позивачем було необґрунтовано взято загальну суму платежів, які вказані у п. 34 накладних, замість належної суми провізної плати у п. 31 накладних, у зв`язку з чим розмір штрафних санкцій підлягає зменшенню на суму 14 558,54 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене та той факт, що порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу за затримку вантажу підлягає частковому задоволенню у розмірі 224 428,60 грн (238 987,14 грн - 14 558,54 грн).

При цьому посилання відповідача на те, що позивачем було невірно визначено строки прострочення доставки вантажів по накладним №47319033, №47468947, №47876321 (досилочна накладна №47895388) №47876412 (посилочна накладна №47897292), №50264373) не приймаються судом до уваги, оскільки вказані відповідачем у відзиві терміни доставки вантажу не підтверджуються матеріалами справи та не відповідають обчисленню відповідно до встановлених Правил.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Отже, термін доставки вантажу розраховується за повними добами, що в свою чергу зазначалось і відповідачем, однак, при цьому останнім у відзиві на позовну заяву було здійснено розрахунок терміну доставки вантажу виходячи із повних діб та годин, що не приймається судом як належний.

Крім цього, посилання відповідача щодо зменшення розміру штрафних санкцій на 12 024,00 грн, з огляду на відсутність у матеріалах справи досилочних накладних по вагонах №60726940, №56964273, №54039730, №60724630 до накладної №49281165, на підставі яких можливо встановити точну дату прибуття вагону на станцію призначення та розрахунку штрафу, також не приймаються судом до уваги, оскільки у додатках до позовної заяви міститься накладна №49281165 та відомість №01050240 плати за користування вагонами, що визначають і дату прибуття вагонів і провізну плату останніх.

Що стосується поданої відповідачем заяви про зменшення суми штрафу до 50%, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом наведених норм зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе її зменшення.

Тобто, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

При цьому, вирішуючи таке питання суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи відповідача, суд зазначає, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення порушень щодо несвоєчасної доставки вантажу, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку.

Отже, з огляду на викладені критерій обставини даної справі та мотивування поданого відповідачем клопотання не вбачає правових підставі для його задоволення та зменшення заявленого до стягнення штрафу на 50% від встановленої судом суми, що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" на суму 224 428,60 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікацій код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15, ідентифікаційний код 23269555) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 224 428 (двісті двадцять чотири тисячі чотириста двадцять вісім) грн 60 коп. та судовий збір у розмірі 3 366 (три тисячі триста шістдесят шість) грн 43 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.11.2019

Суддя Л. Г. Пукшин