ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
06.11.2019 Справа № 905/1922/19
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна компанія Єврохім» по справі № 905/1922/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна компанія Єврохім», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка Донецької області
про стягнення грошових коштів за договором поставки в сумі 228 560,00 грн. основного боргу, 15 905, 78 грн. пені, 1 403, 45 грн. 3% річних ,-
Без виклику представників сторін

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімічна компанія Єврохім» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» про стягнення грошових коштів за договором поставки в сумі 228 560, 00 грн. основного боргу, 15 905, 78 грн. пені, 1 403, 45 грн. 3% річних.
Позовні вимоги ґрунтуються на невиконанні відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № КДрМЗ/197-19 від 22.01.2019р. в частині оплати поставленої продукції, внаслідок чого з`явилась заборгованість в сумі 228 560, 00 грн. та виникли підстави для нарахування штрафних санкцій.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
5 листопада 2019 року від позивача до суду надійшло клопотання від 28 жовтня 2019 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» у межах ціни позову по справі № 905/1922/19, а саме у розмірі 245 869, 23 грн., що знаходяться в банківських установах.
Клопотання про забезпечення позову мотивовано тим, що заборгованість за спірним Договором в повному обсязі відповідачем не сплачено, у зв`язку з чим позивач неодноразово звертався до представників відповідача з вимогою про сплату заборгованості, але відповідач кожного разу просив відстрочити оплату за Договором, що у свою чергу вимусило позивача звернутися до суду із захистом своїх прав.
Як зазначає позивач, після звернення до суду з позовною заявою відповідач принципово відмовився від виконання своїх зобов`язань за спірним Договором.
У зв`язку з викладеним вище позивач звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову задля забезпечення виконання рішення у разі ухвалення такого рішення
на користь позивача.
У якості доказів необхідності забезпечення позову позивач посилається на інші справи, що знаходяться у провадженні господарського суду Донецької області за № 905/1712/19 та 905/1713/19, де відповідачем виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод», що у свою чергу, на думку позивача, доводить необхідність забезпечення позову, адже у разі їх незастосування це може призвести до унеможливлення виконання рішення у разі його ухвалення на користь позивача.
Суд, дослідивши клопотання про забезпечення позову,-
Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду.
Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення того, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.
Позивач наполягає на задоволенні клопотання про забезпечення позову виходячи з того, що відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, а також у зв`язку із тим, що в провадженні господарського суду Донецької області розглядається ще дві справи, відповідачем за якими є Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод», загальний розмір позовних вимог до якого становить 7 282 298, 75 грн.
П. 3 ч .1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити у собі обґрунтування необхідності забезпечення позову.
На виконання приписів ст. 139 Кодексу позивачем долучено до матеріалів клопотання ухвали про відкриття провадження у справах № 905/1712/19 та № 905/1713/19.
Але, в матеріалах заяви та матеріалах справи, які існують на час розв`язання клопотання, відсутні будь-які докази свідомого намагання відповідача ухилитися від виконання рішення за цією справою або іншими справами. Позивач не надав жодного доказу наміру ухилитися від невиконання судового рішення в цієї справі, якщо воно буде постановлено на користь позивача.
За змістом усталеної судової практики, яка знайшла своє відображення п. 3 постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», та на яку посилається у тому числі позивач, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Але, саме по собі відкриття низки проваджень проти відповідача не може свідчити про унеможливлення виконання рішення за цією справою, припущення з боку заявника на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Таким чином на час розгляду клопотання про забезпечення позову позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду по справі № 905/1922/19.
На переконання суду, інститут забезпечення позову існує задля впровадження адекватних заходів для забезпечення виконання рішення у майбутньому, зокрема шляхом арешту коштів відповідача, за наявності обставин, що свідчать про реальну загрозу невиконання рішення суду.
Суд, проаналізувавши позицію позивача, дійшов висновку, що на час розгляду клопотання про забезпечення позову відсутні будь-які докази ймовірного ухилення відповідача від виконання рішення за цим провадженням.
Суд також зазначає, що існування спірним відносин відповідача з іншими контрагентами не може бути достатньою підставою вважати обґрунтованим застосування заходів забезпечення позову в межах справи № 905/1922/19, тем більш в умовах відсутності у суду процесуальної можливості надання оцінки діям відповідача в межах інших справ, розгляд яких незавершений.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у задоволенні клопотання про забезпечення позову не призведе до втрати можливості позивачем стягнути встановлену рішенням суду заборгованість за цією справою в примусовому порядку у разі прийняття такого рішення на користь позивача.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав, викладених вище.
Проте, суд зазначає, що відмова у забезпечені позову не перешкоджає позивачеві в порядку ст. 136 ГПК України звернутися на будь-якої стадії розгляду справи із новою заявою у разі наявності реальних обставин, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 136, 137, 138 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна компанія Єврохім» від 28 жовтня 2019 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» у межах ціни позову по справі № 905/1922/19, а саме у розмірі 245 869, 23 грн., що знаходяться в банківських установах відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя П.В. Демідова