ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Справа№ 910/17195/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Компанії "BIO Cosmetics UA LTD" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016

у справі №910/17195/16 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Компанії "BIO Cosmetics UA LTD"

до 1. Офісу великих платників податків державної фіскальної служби

2. Головного управління ДФС у м. Києві

3. Державного казначейства України

треті особи - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Каптур"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "РА Логістик"

про стягнення 85 272 000,00 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - Лях Н.В., довіреність б/н від 07.12.18; Рознін В.А. довіреність № б/н від 15.12.17

від відповідача-1 - Морозов П.В., довіреність № 7076/9/28-10-10-18 від 19.06.19;

від відповідача-2 - Воєводін Р.І., довіреність № 2626/26-15-10-07-17 від 15.11.18

від відповідача-3 - не з`явились

від третьої особи-1 - не з`явились

від третьої особи-2 - не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Компанія «BIO Cosmetics UA Ltd» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС України, Головного управління ДФС у м. Києві, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі, ДПІ у Шевченківському районі м. Києва про стягнення солідарно шкоди, завданої втратою товару - сировини тваринної у сумі 85 272 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.05.2015 старшим слідчим ОВС слідчого управління фінансових розслідувань - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва проведено обшук вантажного автомобіля, в ході якого вилучено товар - сировину тваринну для косметичної промисловості в заморожених гранулах по 0,2 мл, у кількості 836000 шт., що знаходився в 11 сосудах Дьюара Х-40СКП на трьох пластикових палетах. Зазначений вантаж було придбано позивачем у ТОВ «Каптур» на підставі Контракту №FS/102 від 13.11.2014, вартість товару згідно підписаної сторонами специфікації становить 85272000 грн. Постановою слідчого від 02.03.2015 зазначений товар визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000040, а ухвалою суду від 02.03.2015на зазначений товар накладено арешт.

Оскільки після скасування судом арешту вилучений в якості речового доказу товар втрачено відповідачами, позивач, на підставі ст.100 КПК та ч.6 ст.1176 ЦК України, просить стягнути з відповідачів солідарно вартість втрачених речових доказів - сировини тваринну для косметичної промисловості, позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 у справі №910/17195/16 у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст. ст. 1166, 1176 ЦК України, ст. 100 КПК України, а також з огляду на недоведення позивачем належними засобами доказування факту втрати або знищення вилучених товарно-матеріальних цінностей, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2016, Компанія "BIO Cosmetics UA LTD" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 у справі №910/17195/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є таким, що було прийнято на підставі неповного дослідження усіх обставин, які мають значення для справи з порушенням норм матеріального права. Так, апелянт стверджує, що судом при ухвалені оскаржуваного рішення не було враховано норм Кримінального процесуального кодексу України щодо зберігання, повернення та відшкодування вартості вилученого майна, зокрема, бездіяльність відповідачів по неповерненню вилученого майна або невідшкодування його вартості є неправомірним в силу правових норм. Крім того, в силу приписів ст. 1166 ЦК України, відсутність вини у завданні шкоди підлягає доведенню відповідачами. Також скаржник зазначає, що у відповідності до п. 7.2 Контракту № FS/102 від 13.11.2014 гарантійний період товару складає 12 місяців з моменту поставки. Оскільки з моменту відвантаження товару минуло майже 2 роки, апелянт вважає, що ні покупець, ні продавець не можуть отримати з товару корисних властивостей. Крім того, позивач стверджує, що неповернення відповідачами вилученого товару та відсутність в матеріалах справи доказів наявності його у відповідачів, свідчить що сировина тваринна для косметичної промисловості в заморожених гранулах по 0,2 мл, у кількості 836000 шт., що знаходилась в 11 сосудах Дьюара Х-40СКП, є втраченою. Позивач звертає увагу на те, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні не встановлено особу винну у невиконанні вимог Кримінального процесуального кодексу України щодо відшкодування вартості втрачених речових доказів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 відновлено Компанії "BIO Cosmetics UA LTD" строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016, прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 09.02.2017.

Від Компанії "BIO Cosmetics UA LTD" надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких сторона просила призначити товарознавчу експертизу.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Апеляційне провадження у справі № 910/17195/16 зупинено, матеріали справи скеровано до експертної установи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 поновлено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 13.02.2018.

13.02.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 01.03.2018.

01.03.2018 у судовому засіданні головуючим суддею було оголошено про скерування матеріалів справи №910/17195/16 на адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

03.09.2018 на адресу Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення експерта Варавіної І.А. про неможливість надання висновку судової експертизи, оскільки станом на 17.07.2018 відповідь на клопотання експерта від 22.01.2018р. та виконання вимоги ухвали суду від 01.03.2018 щодо зобов`язань Позивача здійснити перевезення об`єктів експертизи сосудів Д`юра в розпорядження експерта та забезпечити присутність представників Відповідача 1 під час перевезення до КНДІСЕ не надійшла. У зв`язку з невиконанням клопотання експерта, ненадання об`єктів дослідження та додаткових матеріалів справи у повному обсязі ухвалу суду залишено без виконання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 поновлено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 20.09.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 провадження у справі №910/17195/16 зупинено до одержання результатів експертизи.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

За актом прийняття-передачі судової справи від 03.10.2018 справу №910/17195/16 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 28.11.2018р., справу №910/17195/16 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Власов Ю.Л., судді: Мартюк А.І., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 прийнято справу №925/124/17 до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, поновлено провадження у даній справі, судове засідання призначено на 17.12.2018 та зобов`язано сторін надати документи необхідні для проведення експертизи.

02.01.2019 відповідач-1 подав до суду пояснення про відсутність у нього витребуваних судом інформації та документів. Інші Відповідачі витребуваних судом інформації та документів не подали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 розгляд справи відкладено на 09.01.2019, повторно зобов`язано сторін надати витребувані документи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 зобов`язано Офіс великих платників податків державної фіскальної служби, його структурні підрозділи та Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві надати об`єкти експертизи - кріобіологічні сосуди (сосуди Д`юара) моделі "Х-40СКП" 25, 58, 22, 59, 51, 08, 23, 26, 30, 31, 23 в розпорядження судовому експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Варавіній І.А. у місті Києві по вулиці Смоленській, 6. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи та отримання судом експертного висновку з матеріалами справи. Направлено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали справи №910/17195/16 для проведення судової експертизи, призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017.

18.03.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло повідомлення №21058/18-34 від 04.03.2019 про неможливість надання висновку судової експертизи у справі № 910/17195/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 поновлено апеляційне провадження у справі №910/17195/16 та призначено судове засідання на 07.05.2019.

На підставі службової записки секретаря судової палати та розпорядження керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/176/19 від 16.05.2019, у зв`язку з призначенням головуючого судді Власова Ю.Л. на посаду судді Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду (Указ Президента України "Про призначення суддів Верховного Суду" від 07.05.2019 №195/2019), призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/17195/16.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019 апеляційну скаргу Компанії "BIO Cosmetics UA LTD" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 у справі №910/17195/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 справу №910/17195/16 прийнято до провадження визначеним складом суду; справу призначено до розгляду на 01.07.2019.

24.06.2019 від Офісу великих платників податків державної фіскальної служби надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Крім того, подано клопотання про заміну відповідача-3 його правонаступником.

01.07.2019 від позивача надійшла відповідь (пояснення) на відзив на апеляційну скаргу, в яких сторона вказує на подання відповідачем-1 відзиву на апеляційну скаргу поза межами встановленого судом процесуального строку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 заяву Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (відповідач-1) про заміну сторони її правонаступником задоволено. Замінено відповідача-3 у справі №910/17195/16 - Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на його правонаступника - Офіс великих платників податків державної фіскальної служби. Розгляд справи №910/17195/16 відкладено до 09.09.2019.

09.09.2019 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про заміну сторони, в якому він просить замінити відповідача-4 - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДФС у м. Києві, яке є відповідачем-2 у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 заяву Компанії "BIO Cosmetics UA LTD" (позивача) про заміну сторони - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (відповідача-4) на його правонаступника - Головне управління ДФС у м. Києві (відповідача-2) у справі №910/17195/16 задоволено. Замінено Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (відповідача-4) на його правонаступника - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (відповідач-2) у справі №910/17195/16. В судовому засіданні оголошено перерву до 19.09.2019.

В судовому засіданні 19.09.2019 оголошено перерву до 04.11.2019.

25.10.2019 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких сторона вказує на невиконання відповідачами процесуальних обов`язків.

Представники відповідача-3 та третіх осіб в судове засідання 04.11.2019 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому чинним процесуальним законом порядку.

Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даних учасників справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання представників відповідачем-3 та третіми особами не повідомлялось.

За змістом приписів ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, усі учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з відповідними ухвалами суду, як про відкриття і призначення справи до розгляду, так і про відкладення розгляду справи, які оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та розміщенні на офіційному веб-порталі судової влади України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 46 ГПК України) є правом, а не обов`язком сторони та третьої особи, Північний апеляційний господарський суд, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи за відсутності представників відповідача-3 і третіх осіб.

Представники позивача в судовому засіданні 04.11.2019 вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представники відповідачів-1, 2 в судовому засіданні 04.11.2019 заперечили проти доводів апелянта, просили рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

13.11.2014 між ТОВ «Каптур» (продавець за договором, третя особа-1 у справі) та Компанії «BIO Cosmetics UA Ltd» (покупець за договором, позивач у справі) укладено Контракт № FS/102, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити покупцю, а покупець оплатити товар - сировину тваринну для косметичної промисловості, ціна та обсяг поставки якої визначається погодженими сторонами Специфікаціями, які є невід`ємною частиною Контракту (а.с. 6-13 том І).

Відповідно до Специфікації №3 від 12.12.2014 до Контракту продавець зобов`язався поставити сировину тваринну для косметичної промисловості (сперма биків) у кількості 836000 гранул заморожених загальною вартістю 85272000 грн. Поставка здійснюється на умовах СРТ (Грузія, м. Поті) відповідно до умов ІНКОТЕРМС-2010.

У відповідності до п. 5.4 Контракту право власності на товар та ризики переходять від продавця до покупця після передачі товару міжнародному перевізнику.

12.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РА Логістик» (експедитор за договором, третя особа-2 у справі) та Компанією «BIO Cosmetics UA Ltd» (замовник за договором, позивач у справі) укладено договір № 009/12/ОДЗ про надання послуг у сфері організації перевезення товарів (а.с. 14-17 том І).

13.02.2015 Миколаївською митницею оформлено вантажно-митну декларацію ЕК10АА №504060000/2015/000635 на вантаж: сировина тваринна для косметичної промисловості ТУ У 01.4-38752105.001:2014 (сперма биків) в кількості 836000 шт. гранул в контейнерах (сосудах Дьюара) з рідким азотом, на загальну суму 85272000 грн. (автомобіль LLS078/DF142В) (а.с. 18 том І).

14.02.2015 вантажний автомобіль № LLS078/DF142В з вантажем, належним позивачу, надійшов на поромний комплекс пункту пропуску «Іллічівський морський торгівельний порт» в зону митного контролю відділу митного оформлення №3 митного поста «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС та було надано митну декларацію.

У зв`язку з розслідуванням кримінального провадження відносно СП ТОВ «Оптима Фарм ЛТД» 26.02.2015 на підставі ухвали слідчого судді Солом`нського районного суду м. Києва від 2.02.2015 №760/3766/15-к старшим слідчим з ОВС СУФР міжрегіонального ГУ ДФС ЦО з ОВС - Польща О.С. в присутності водія автомобіля № LLS078/DF142В проведено обшук автомобіля, в ході якого було вилучено 11 сосудів з переміщуваними товарами №№ 25, 58, 22, 59, 51, 08, 23, 26, 30, 31, 23, оформленими Миколаївською митницею за МД від 13.02.2015 №504060000/2015/000635. Вказане підтверджується листом Одеської митниці ДФС України від 20.03.2015 №767/10/15-70-62, протоколом обшуку від 26.02.2015 та не заперечується представниками сторін.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.03.2015 у справі № 760/4174/15-к накладено арешт та тваринну сировину для косметичної промисловості, які є речовими доказами, а саме сосуди №№ 25, 58, 22, 59, 51, 08, 23, 26, 30, 31, 23 (а.с. 22-23 том І).

Згідно протоколу обшуку від 26.02.2015, складеного старшим слідчим з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників лейтенантом податкової міліції ОСОБА_1 в присутності понятих, вилучено 11 сосудів, в кожному з яких знаходиться однакова кількість «сировини тваринної для косметичних цілей по 0,2 мл» (а.с. 24-26 том І).

Згідно протоколу огляду від 06.03.2015, складеному старшим слідчим ОВС шостого відділу кримінальних розслідувань СУФР МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків капітаном міліції Януковичем І.В. в межах проведення досудового розслідування по к/п № 0000040 проведено огляд сосудів Дьюара, вилучених протоколом обшуку від 26.02.2015 та з метою забезпечення умов зберігання тваринної сировини в посудинах у відповідності до ДСТУ був залучений спеціаліст по роботі з рідким азотом та тваринною сировиною підприємства ТОВ «Центр репродукції тварин» ОСОБА_2 . При відкритті вказаних посудин з метою дозаправки рідким азотом спеціалістом встановлено порушення власником технічних умов зберігання тваринної сировини згідно з нормами ДСТУ, а саме технічно неможливо провести замір рідкого азоту через переповнення посудин Дьюара сировиною більш ніж на 2/3 рівня посудини, встановленого технічними умовами. Вказані посудини було дозаправлень спеціалістом рідким азотом, після чого опечатано контрольною смужкою з відбитками печатки СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП. Умови зберігання та дозаправки вказаних посудин співробітниками СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП не порушувались. Огляд проводився в приміщенні СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ Міндоходів за адресою: м. Одеса, пр.-т Шевченко, 151 (а.с. 92-94 том І).

Постановою Заступника Генерального прокурора України від 27.03.2015 про визначення підслідності визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000040 від 13.02.2015 за слідчим відділом фінансових розслідувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та доручено СВ ФР ДПІ у Шквченківському районі здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 95-96 том І).

Листом №1924/10/28-10-09-02 від 01.04.2015, на виконання постанови Генеральної прокуратури України про визначення підслідності від 27.03.2015, відповідач-1 направив ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000040 та повідомив, що під час проведення обшуку у кримінальному проваджені вилучено сировину тваринну для косметичної промисловості, яку визнано речовим доказом та накладено арешт. Зберігається дана продукція за місцем розташування 6 ВКР Слідчого управління фінансових розслідувань МГУ ДФС - ЦО з ОВП за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 151 (а.с. 97 том І)

Листом від 19.05.2015 №2750/10/28-10-09-02 відповідач-1 просив начальника СУФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві негайно вирішити питання щодо транспортування спірної сировини тваринної до місця проведення досудового розслідування (а.с. 98 том І).

Постановою від 16.04.2015 слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ст. лейтенантом податкової міліції Левченком В.В. кримінальне провадження № 000000 від 13.02.2014 закрито у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (а.с. 30-34 том І).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2015 задоволено клопотання Компанії «BIO Cosmetics UA Ltd» про скасування арешту; скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.03.2015 на майно позивача, яке є речовими доказами: а саме сосуди Дьюара №№ 25, 58, 22, 59, 51, 08, 23, 26, 30, 31, 23. В частині клопотання позивача щодо зобов`язання слідчого ДПІ у Шевченківському районі м. Києва негайно повернути зазначене майно у місці вилучення судом відмовлено з огляду на те, що нормам КПК України не надано слідчому судді повноважень щодо зобов`язання слідчого виконати ухвалу про скасування арешту майна у певному порядку (а.с. 28-29 том І).

Листом від 19.05.2015 № 2044/10/26-59-09-01 слідчий першого відділу кримінальних розслідувань СУФР ДПІ у Шевченківському районі повідомив представника позивача про те, що у зв`язку із скасуванням арешту на речові докази директору фірми нерезидента або особам, які мають відповідні повноваження необхідно з`явитись за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, б.15/1 для отримання ТМЦ (а.с. 35 том І).

Крім того, заступником начальника СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі м. Києва направлено на адресу СУФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП лист № 6985/7/26-59-09-01 від 25.05.2015 з копією ухвали Шевченківського районного суду від 12.05.2015 для прийняття рішення щодо повернення арештованого майна.

Матеріалами справами підтверджується, що позивач звертався до СДПІ з ОВП у м. Одесі з заявою про повернення вилученого майна, проте листами від 09.06.2015 та від 24.06.2015 надано відповіді, що працівниками ОУ СДПІ з ОВП у м.Одесі товар не вилучався та на зберігання не передавався (а.с. 69-78 том І).

Позивач також звертався з відповідними листами на адреси старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП Польщі О.С. та слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУФР ДПІ у Шевченківському районі м.Києва Левченка В.В. та СДПІ з ОВП у м.Одесі, однак листи-відповіді в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням вищевикладених обставин, позивач вважає, що товар, який було визнано речовим доказом внаслідок неправомірних дій посадових осіб Державної фіскальної служби, втрачено, чим завдано збитків позивачу в розмірі задекларованї вартості придбаного товару згідно контракту № FS/102 від 13.11.2014.

Таким чином, предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Компанії «BIO Cosmetics UA LTD» про відшкодування збитків, завданих втратою товару, вилученого органами Державної фіскальної служби в рамках кримінального провадження № 000000.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Так, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За статтею 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Статтею 100 КПК України встановлено, що у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем-1 та СУФР ДПІ у Шевченківському районі (замінено правонаступником) здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040, в ході якого, на підставі ухвали слідчого судді, було, зокрема, вилучено та долучено в якості речових доказів, належних позивачу товарно-матеріальних цінностей - сировини тваринної для косметичної промисловості. Зазначені речові докази було передано на зберігання до 6 ВКР Слідчого управління фінансових розслідувань МГУ ДФС - ЦО з ОВП за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 15/1, яке є структурним підрозділом відповідача-1.

При цьому, у зв`язку із зміною підслідності кримінального провадження відповідачем-1 було передано матеріали кримінального провадження СУФР ДПІ у Шевченківському районі (замінено правонаступником), однак, речові докази було залишено на зберіганні у 6 ВКР Слідчого управління фінансових розслідувань МГУ ДФС - ЦО з ОВП за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 15/1. Доказів переміщення вищенаведених речових доказів в інше місце зберігання до матеріалів справи не представлено.

Як вже зазначалось, після закриття кримінального провадження та скасування арешту майна ухвалою суду, слідчим першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ст. лейтенантом міліції Левченко В.В. надіслано представнику позивача лист від 19.05.2015 №20044/10/26-59-09-01, в якому вказано на необхідність з`явлення представника з відповідними документами за адресою: м.Одеса, пр. Шевченка, б.15/1 для отримання товарно-матеріальних цінностей.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що представник позивача з`являвся за місцем знаходження товарно-матеріальних цінностей і йому було відмовлено в повернені цього майна. При цьому, судова колегія вважає, що представлені позивачем лише листи переписки щодо надання на огляд ТМЦ та організації їх перевезення з місця зберігання в місце вилучення майна (ВМО №3 морський порт «Іллічівськ») не можуть бути належними, допустимим і достатніми доказами в підтвердження обставин втрати (знищення) органом Державної фіскальної служби України майна, чим обґрунтовується позивачем підстава для стягнення збитку у даній справі.

Крім того, апелянтом жодними належними засобами доказування не було підтверджено звернення Компанії «BIO Cosmetics UA LTD» зі скаргами на дії (бездіяльність) органів Державної фіскальної служби України щодо відмови в поверненні спірного майна. Наявна в матеріалах справи скарга на дії та рішення слідчого від 11.03.2015 (а.с. 195-196 том ІV) подана скаржником до Солом`янського районного суду м. Києва до скасування арешту згідно ухвали суду від 12.05.2015, а тому не може бути належним доказом оскарження позивачем дій (бездіяльності) у зв`язку з неповерненням вилученого майна. Аргументи позивача в частині неправомірності бездіяльності відповідачів по неповерненню вилученого майна відхиляються судом апеляційної інстанції за їх недоведеністю.

Водночас, як вірно встановлено місцевим господарським судом, представниками відповідача-1 за участі представника ТОВ «Каптур» (виробник, продавець) спірного товару, було проведено огляд речових доказів у місці їх зберігання, про що складено відповідний акт від 05.12.2016, згідно якого представники відповідача-1 підтвердили знаходження посудин (сосудів) Дьюара, які мають сірий колір, закриті жовтими кришками та опечатані контрольними стрічками з відбитками печатки відповідача 1, за адресою: м. Одеса, пр.. Шевченко, б.15/1 у приміщенні СДПІ з ОВП у м. Одесі, та перебуває у користуванні 5-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ОВПП ДФС (колишній 6 відділ кримінальних розслідувань СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП). Згідно вказаного акта посудини (сосуди) Дьюара №№ 25, 58, 22, 59, 51, 08, 23, 26, 30, 31, 23 є в наявності, опломбовані та пломби не пошкоджені. Акт також підписано без зауважень представником продавця зазначеного товару - ТОВ «Каптур». Представник позивача на огляд не з`явився.

У зв`язку з тим, що в судових засіданнях сторони надавали суперечливі пояснення щодо наявності майна, належного позивачу у місці його знаходження після скасування арешту (м. Одеса, пр .-т Шевченка , 151; а.с. 97 том І), колегією суддів апеляційної інстанції згідно ухвали від 19.09.2019 оголошено перерву та зобов`язано сторони надати двосторонній Акт-огляду наявності майна за вказаною адресою, надавши сторонам достатньо часу - до 04.11.2019. Однак, сторони не скористались правом подання належного доказу наявності чи відсутності майна.

25.10.2019 представниками позивача надані пояснення, що сторони не змогли узгодити час для огляду майна в м. Одеса, та складання акту, що, на його думку, підтверджує факт відсутності майна.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач не скористався правом власника забрати майно протягом травня 2015 року - жовтня 2019 року, оскільки листування між сторонами щодо узгодження часу не може бути підтвердженням недопуску власника до майна, відмовою у видачі майна, а відтак і відсутності даного майна у місці його зберігання. Будь-яких належних і допустимих доказів вказаного, у розумінні ст. ст. 73, 76-78 ГПК України, позивачем не надано.

Таким чином, твердження апелянта щодо відсутності доказів перебування у відповідачів майна спростовуються матеріалами справи, а тому відхиляються судовою колегією як необґрунтовані.

Беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено знаходження опечатаних при вилученні належних позивачу речових доказів, які передані на зберігання відповідачу-1, зокрема, структурному підрозділі у м. Одесі, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вилучені речові докази не можуть бути визнані втраченими чи знищеними. Відтак, позивачем в порядку ст. 74 ГПК України належними доказами не доведено обставин, якими обґрунтовано вимогу про стягнення збитків, завданих у зв`язку із втратою (знищенням) стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Позивачем в порушення вищенаведених приписів чинного законодавства належними і допустимими доказами у розумінні приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено обставин наявності шкоди (збитків), неправомірності дій відповідача-1 та, відповідно, причинно-наслідкового зв`язку між збитками та протиправними діями відповідача, тобто усього складу цивільного правопорушення, як необхідної передумови для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків. Наведене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Доводи апелянта щодо закінчення визначеного в п. 7.2 Контракту № FS/102 від 13.11.2014 гарантійного строку товару не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки гарантійний термін не є тотожним поняттю терміну придатності товару. До того ж, сплив цього строку не є підтвердження втрати такого товару, а може свідчити про неналежне зберігання товарно-матеріальних цінностей та їх псування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не позбавлений права, забравши своє майно та встановивши його непридатність на підставі висновків спеціалістів, звернутися з належними доказами до суду про відшкодування збитків.

Посилання скаржника на те, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні не встановлено винну особу, а відсутність вини доводиться відповідачами, не можуть бути підставою для скасування рішення, в порядку ст. 277 ГПК України, з огляду на відсутність належних доказів в підтвердження факту наявності збитку у зв`язку із втратою переданого на зберігання відповідачу-1 майна.

Таким чином, неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права не встановлено судом апеляційної інстанції під час перегляду даної справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 у справі № 910/17195/16 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Компанії "BIO Cosmetics UA LTD" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 у справі №910/17195/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 у справі №910/17195/16 залишити без змін.

3. Справу №910/17195/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 11.11.2019