ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/281/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання - Щербатюк О.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від МПП Фірми «ЕРІДОН»: Пустовойтов Д.М., за ордером;

від АТ «ТАСКОМБАНК»: не з`явився;

від ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна»: не з`явився;

від ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП»: не з`явився;

від ОСОБА_1 : не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малого приватного підприємства фірми "ЕРІДОН"

на ухвалу Господарського суду Одеської області про забезпечення позову

від 08 лютого 2019 року (повний текст складено 12.02.2019р.)

по справі № 916/281/19

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ОІЛС Україна"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТГРУП"

3. громадянина ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

суддя суду першої інстанції: Оборотова О.Ю.

час та місце винесення ухвали: 08.02.2019р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 23.10.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

07.02.2019р. Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (АТ «ТАСКОМБАНК», Банк) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОІЛС Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОІНВЕСТГРУП» та громадянина ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням кредитного договору та договорів поруки.

Разом з позовною заявою АТ "ТАСКОМБАНК" подало до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, згідно якої позивач просив суд накласти арешт, передати на зберігання з правом вільного доступу, вилучення та перевезення рухомого майна, що належить відповідачам, накласти арешт на банківські рахунки відповідачів, а також на належні їм корпоративні права.

Так, АТ "ТАСКОМБАНК" зазначає, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСТ ОІЛС Україна" (далі - Позичальник, ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна») укладено Кредитний договір №НК 1210 від 15.11.2016р. на суму 2 000 000,00 доларів США (два мільйони доларів США, 00 центів).

В забезпечення виконання власних зобов`язань за Кредитним договором №НК 1210 від 15.11.2016р. між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ "ІСТ ОІЛС Україна" було укладено договір застави №НІ 3467 від 29.11.2016р. та договір застави №4857 від 20.02.2018 року., предметом яких є відповідна с/г продукція.

У забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним Договором, між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП» 25 листопада 2016 року було укладено Договір поруки №НІ 3435.

Крім цього, на забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним Договором, між АТ «ТАСКОМБАНК» та громадянином ОСОБА_1 25 листопада 2016 року було укладено Договір поруки НІ 3436.

Тобто, ТОВ « АГРОІНВЕСТГРУП» та ОСОБА_1 є солідарними боржниками відносно зобов`язань ТОВ "ІСТ ОІЛС Україна".

Як зазначає заявник, станом на 01.02.2019р. у Позичальника існує загальна заборгованість перед Банком в сумі 2 017 722,26 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55 971 615,50 грн.

Належних та допустимих доказів погашення кредиту матеріали справи не містять.

Згідно п. 5.1.1. діючих договорів застави, заставодержатель має право, зокрема, без будь-яких обмежень зі сторони заставодавця перевіряти документально (за бухгалтерськими та іншими документами) та в натурі наявність предмету застави, а також стан і умови збереження (схоронності) Предмета застави.

Проте, при перевірці заставного майна на зернових складах по місцю знаходження заставного майна, позивачем зафіксовано факти не допуску з боку відповідальних осіб відповідачів до заставного майна співробітників Банку, що дає підстави вважати, що існує загроза знищення, чи відчуження предмета забезпечення по кредиту, що в свою чергу, позбавить можливості Банк задовольнити свої вимоги за Кредитним договором.

Крім того, позивач звертав увагу, що за інформацією з відкритих джерел, група компаній «АГРОІНВЕСТГРУП», в яку входить ТОВ «ІСТ ОІЛ УКРАЇНА», може знаходитися на межі банкрутства.

Банк зазначав, що невжиття заходів із забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.02.2019р. по справі №916/281/19 (суддя Оборотова О.Ю.) частково задоволено заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про забезпечення позову по справі №916/281/19.

Забезпечено позов АТ "ТАСКОМБАНК" до ТОВ "ІСТ ОІЛС України", ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП" та ОСОБА_1 по справі №916/281/19 шляхом:

1. Накладення арешту, передання на зберігання АТ "ТАСКОМБАНК" рухомого майна ТОВ "ІСТ ОІЛС Україна", згідно з інформацією, яка міститься в Реєстрі складських свідоцтв, для чого надати АТ "ТАСКОМБАНК" право вільного доступу, вилучення та перевезення такого рухомого майна, а саме:

- зерно пшениці, клас 6, залікова та фізична вага 3716152,00 кг, що зберігається на зерновому складі ТОВ "Березівський елеватор" за адресою: Одеська обл., м. Березівка, вул Пристанційна, 14 за Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 108479 ;

- зерно соняшника, залікова та фізична вага 2 000, 00 т., що зберігається на зерновому складі ТОВ "Заплазський елеватор" за адресою: Одеська обл., Любашівський район, с. Солтанівка, вул Молодіжна, 97 Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 108933 ;

- зерно кукурудзи, клас зерна 3, залікова та фізична вага 27 37, 33 т., що зберігається на зерновому складі ТОВ "Заплазський елеватор" за адресою: Одеська обл, Любашівський район, с. Солтанівка, вул Молодіжна, 97 за Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 108931.

- зерно соняшнику, клас не класний, залікова та фізична вага 1830108,00 кг, що зберігається на зерновому складі ТОВ "Раухівський елеватор" за адресою: Одеська обл, Березівський р-н, с Новоселівка, вул Нова, 82 за Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 111304 .

- зерно пшениці, клас зерна 5, залікова та фізична вага 1800000,00 кг, що зберігається на зерновому складі ТОВ "Білгород-Дністровський елеватор", за адресою: Одеська обл, м Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, буд 16 за Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 104841 ;

- зерно пшениці, клас зерна 6, залікова та фізична вага 3400000,00 кг, що зберігається на зерновому складі ТОВ "Білгород-Дністровський елеватор" за адресою: Одеська обл, м Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, буд 16 за Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 104840 ;

- зерно пшениці, клас зерна 3, залікова та фізична вага 300, 00 т , що зберігається на зерновому складі ТОВ "Заплазський елеватор", за адресою: Одеська обл, Любашівський район, с. Солтанівка, вул Молодіжна, 97 за Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 108927 ;

- зерно пшениці, клас зерна 6, залікова та фізична вага 1200, 00 т., що зберігається на зерновому складі ТОВ "Заплазський елеватор" за адресою: Одеська обл, Любашівський район, с. Солтанівка, вул Молодіжна, 97 за Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 108925 ;

- зерно кукурудзи, клас зерна 3, залікова та фізична вага 13 300, 00 т., що зберігається на зерновому складі ТОВ "Заплазський елеватор" за адресою: Одеська обл, Любашівський район, с. Солтанівка, вул Молодіжна, 97 за Подвійним складським свідоцтвом від 20 лютого 2018 року серія АБ номер 108926 ;

2. Накладення арешту на рахунок ТОВ "ІСТ ОІЛС Україна", в межах ціни позову, що відкриті в банках України, а саме: НОМЕР_10 в ПАТ КБ "Приват Банк" код Банку 328704 та НОМЕР_11 в АТ "ТАСКОМБАНК"код Банку 339500, а також інші рахунки, виявлені державним/приватним виконавцем в ході виконання ухвали суду.

3. Накладення арешту на рахунки ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП", в межах ціни позову, відкриті в банках України: НОМЕР_12 в АТ "ТАСКОМБАНК" код Банку 33950, а також інші рахунки, виявлені державним/приватним виконавцем в ході виконання ухвали суду.

4. Накладення арешту на належні ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП" корпоративні права, згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме:

-частку в статутному капіталі ТОВ "ОСНОВА-2008", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 9000,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "БЕРЕЗІВСЬКИЙ ХЛІБОРОБ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 10 000,00 грн;

-частку в статутному капіталі СГ ТОВ "ІНТЕР-АГРО", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 10 000,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "УКРАЇНА", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 5000,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "ЄВРОС", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 9 375,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ АГРОФІРМА "ДРУЖБА НАРОДІВ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 15102,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ІМ ІВАНА ПІДДУБНОГО", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 9000,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "ВИРОБНИЧО-НАУКОВА ФІРМА "ЗЕЛЕНОГІРСЬКЕ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 7888,00 грн;

-частку в статутному капіталі СГ ТОВ "НАДІЯ УКРАЇНИ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 8999,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "ІМ. В.З. ТУРА", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 4100,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "ПРОМАГРО", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 38125,00 грн;

-частку в статутному капіталі СГ ТОВ "ОЛЕКСІЇВСЬКЕ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 6660,00 грн;

- частку в статутному капіталі ТОВ "ЛЕНІНТАЛЬ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 11800,00 грн.

5. накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 в межах ціни позову, відкриті в банках України, а також інші рахунки, виявлені державним/приватним виконавцем в ході виконання ухвали суду.

6. накладення арешту на належні ОСОБА_1 корпоративні права, згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме:

-частку в статутному капіталі ТОВ "ОЛУМ" - що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 4000000,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 4000000,00 грн;

-частку в статутному капіталі ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП", що дорівнює 53 000,00 грн.

В решті вимог Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" - відмовлено.

У вказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі та заявлені позивачем заходи забезпечення позову, є взаємопов`язані з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він буде звертатись до суду.

Також, місцевий господарський суд вказав, що заявником за допомогою належних та допустимих доказів доведено, що відповідачі в процесі ведення господарської діяльності ухиляються від виконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим існує реальна загроза утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою, Мале приватне підприємство фірма "ЕРІДОН" (МПП Фірма «ЕРІДОН») - юридична особа, яка не є учасником справи, звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.02.2019р. по справі №916/281/19 про забезпечення позову в частині накладення арешту на належні ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП" корпоративні права, а саме: частку у статутному капіталі ТОВ "АГРОФІРМА "ДРУЖБА НАРОДІВ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 15102,00 грн.; частку в статутному капіталі ТОВ "ІМ. В.З. ТУРА", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 4100,00 грн.; частку в статутному капіталі ТОВ "ПРОМАГРО", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 38125,00 грн.; частку в статутному капіталі ТОВ "ЛЕНІНТАЛЬ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 11800,00 грн. та постановити нову ухвалу в цій частині, якою відмовити в задоволенні заяви АТ "ТАСКОМБАНК" про забезпечення позову.

Звертаючись з апеляційною скаргою, МПП фірма "ЕРІДОН", яке не брало участі у справі, зазначає, що судом при винесенні відповідної ухвали порушені його законні майнові інтереси як заставодержателя частини арештованого майна - частки у статутному капіталі ТОВ «АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ», ТОВ «ІМ. В.З. ТУРА», ТОВ «ПРОМАГРО», ТОВ «ЛЕНІНТАЛЬ». Таке порушення полягає в неможливості реалізації позасудової процедури звернення стягнення на заставлене майно.

Апелянт зазначає, що відповідні корпоративні права, на які накладено арешт ухвалою про забезпечення позову, знаходяться в заставі у останнього, згідно з договорами застави частки у статутному капіталі від 22.03.2018р., які були укладені між МПП фірма "ЕРІДОН" (заставодержатель) та ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП" (заставодавець), посвідчені приватним нотаріусом Делі Н.Г. і зареєстровані у реєстрі за №725, №726, №727, №728.

У даних договорах встановлено, що предмет застави не може бути відчужений або переданий у подальшу чи наступну заставу без письмової згоди заставодержателя, тобто МПП фірма "ЕРІДОН" (п.1.8 договору).

Також, договорами застави передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави згідно з чинним законодавством України, зокрема, у разі якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання за основним договором, воно не буде виконано.

Апелянт вказує, що рішенням Господарського суду Одеської області від 23.05.2019р. по справі №916/372/19 стягнуто з ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» на користь МПП фірми «ЕРІДОН» борг у сумі 117 797 344,48 грн. 25.06.2019р. судом виданий відповідний наказ про стягнення заборгованості, визначеної у рішенні. 27.08.2019р. Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59900287 про примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/372/19 від 25.06.2019р.

Проте, ухвала суду від 08.02.2019р. про забезпечення позову у справі №916/281/19 зробила неможливою реалізацію позасудової процедури звернення стягнення на заставлене майно, що є порушенням прав МПП Фірми «ЕРІДОН» на задоволення власних грошових вимог до ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» за рахунок вказаних корпоративних прав, які виступають предметом застави.

Отже, задовольняючи частково заяву АТ «ТАСКОМБАНК» та приймаючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції не дослідив питання чи впливає таке забезпечення на права інших осіб, чи існують обмеження щодо розпорядження корпоративними правами та чи зможуть такі заходи сприяти виконанню відповідного рішення.

Більш детально доводи МПП Фірми «ЕРІДОН» викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою МПП Фірми «ЕРІДОН» на ухвалу Господарського суду Одеської області про забезпечення позову від 08.02.2019 року по справі № 916/281/19, розгляд справи призначено на 09 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.10.2019р. МПП Фірму «ЕРІДОН залучено до участі у справі №916/281/19 в якості третьої особи розгляд справи відкладено на 23.10.2019р.

21.10.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло пояснення, відповідно до яких АТ «ТАСКОМБАНК» не погоджується з апеляційною скаргою МПП Фірми «ЕРІДОН» та просить останню відхилити, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.02.2019р. залишити без змін.

В судовому засіданні 23.10.2019 року представник МПП Фірми «ЕРІДОН» надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги. Представники позивача та відповідачів в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, а їх явка обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності останніх за наявними у справі доказами.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За правилами статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

З огляду на те, що апелянт оскаржує ухвалу Господарського суду Одеської області про забезпечення позову в частині накладення арешту на належні ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП" корпоративні права, а саме: частку у статутному капіталі ТОВ "АГРОФІРМА "ДРУЖБА НАРОДІВ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 15102,00 грн.; частку в статутному капіталі ТОВ "ІМ. В.З. ТУРА", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 4100,00 грн.; частку в статутному капіталі ТОВ "ПРОМАГРО", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 38125,00 грн.; частку в статутному капіталі ТОВ "ЛЕНІНТАЛЬ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 11800,00 грн., суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 08.02.2019 р. лише в даній частині.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2018р. МПП Фірма «ЕРІДОН» (Заставодержатель), з одного боку, та ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП» (Заставодавець), з другого боку, що діяло як майновий поручитель за ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна» (Боржник) уклалі договір застави частки у статутньому капіталі, який був посвідчений приватним нотаріусом Делі Н.Г. та зареєстрований у реєстрі за №727.

Згідно із пунктом 1.3. зазначеного договору, предметом застави за цим договором є належна Заставодавцю частка у статутному капіталі ТОВ агрофірма «ДРУЖБА НАРОДІВ», що становить 100% від загального розміру статутного капіталу ТОВ агрофірма «ДРУЖБА НАРОДІВ» та в грошовому еквіваленті становить 11 800,00 грн., а також, будь-які права, які належать чи можуть належати Заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі.

Аналогічні договори застави частки у статутному капіталі були укладені МПП Фірмою "ЕРІДОН" та ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП» відносно:

- частки у статутному капіталі ТОВ «ПРОМАГРО», що належить Заставодавцю та становить 100% від загального розміру статутного капіталу ТОВ «ПРОМАГРО» та в грошовому еквіваленті становить 38 125,00 грн., а також, будь-які права, які належать чи можуть належати Заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі (договір від 22.03.2018р, посвідчений приватним нотаріусом Делі Н.Г та зареєстрований у реєстрі за № 725);

- частки у статутному капіталі ТОВ «ЛЕНІНТАЛЬ», що належить Заставодавцю та становить 100% від загального розміру статутного капіталу ТОВ «ЛЕНІНТАЛЬ» та в грошовому еквіваленті становить 11 800,00 грн., а також, будь-які права, які належать чи можуть належати Заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі (договір від 22.03.2018р., посвідчений приватним нотаріусом Делі Н.Г та зареєстрований у реєстрі за № 726).

Крім того, 22.03.2018р. між МПП Фірмою "ЕРІДОН" (Заставодержатель), з одного боку, ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП» (Заставодавець-1) та СГ ТОВ «НАДІЯ УКРАЇНИ» (Заставодавець-2), а разом - «Заставодавці», з другого боку, що діяли як майнові поручителі за ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна», уклали договір застави частки у статутному капіталі, який був посвідчений приватним нотаріусом Делі Н.Г та зареєстрований у реєстрі за № 728, відповідно до якого предметом застави за цим договором є належна Заставодавцю-1 частка у статутному капіталі ТОВ «ІМ. В.З. ТУРА», що становить 20 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ «ІМ. В.З. ТУРА» та в грошовому еквіваленті становить 4 100,00 грн. та належна Заставодавцю-2 частка у статутному капіталі ТОВ «ІМ. В.З. ТУРА», що становить 80 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ «ІМ. В.З. ТУРА» та в грошовому еквіваленті становить 16 400,00 грн., що разом складає 100% загального розміру статутного капіталу ТОВ «ІМ. В.З. ТУРА», а також, будь-які права, які належать чи можуть належати Заставодавцям як власникам вказаної частки у статутному капіталі.

Відповідно до пункту 1.8. зазначених договорів, предмет застави не може бути Заставодавцем відчужений або переданий у подальшу чи наступну заставу без письмової згоди Заставодержателя.

В підпункті 2.1.2. пункту 2.1. договору передбачено право Заставодержателя виступати стороною та/або третьою особою в судових спорах з приводу Предмета застави.

В підпункті 2.1.3. пункту 2.1. договору встановлено право Заставодержателя звернути стягнення на Предмет застави згідно з чинним законодавством України:

-у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань за основним договором, воно не буде виконане;

-в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до підпункту 2.1.5. пункту 2.1. договору Заставодержатель має право за рахунок заставленого майна задовольнити вимоги, зазначені у цьому договорі в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи, неустойку, штраф, необхідні витрати, що будуть здійснені Заставодержателем при звернені стягнення на заставне майно.

Розділом 3 договору встановлена процедура звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на Предмет застави здійснюється відповідно до норм чинного законодавства України шляхом відступлення частки у статутному капіталі вищенаведених підприємств на користь Заставодержателя на підставі договору про відступлення частки у статутному капіталі, на умовах, визначених сторонами в момент підписання такого договору.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Одеської області від 23.05.2019р. по справі №916/372/19 стягнуто з ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» на користь МПП фірми «ЕРІДОН» борг у сумі 117 797 344,48 грн. 25.06.2019р., судом виданий відповідний наказ про стягнення заборгованості, на підставі чого 27.08.2019р. відкрито виконавче провадження ВП №59900287 про примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/372/19 від 25.06.2019р.

Водночас, ухвалою суду від 08.02.2019р. про забезпечення позову у справі №916/281/19 накладено арешт на вищевказані частки в статутних капіталах відповідних підприємств.

Таким чином, накладений арешт на вищезазначені корпоративні права, що належать ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП" перешкоджає виконанню рішення по справі 916/372/19.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту

Розглядаючи апеляційну скаргу МПП Фірми «ЕРІДОН», колегія суддів приймає до уваги офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004р. №18-рп/2004 у справі №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про заставу», заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Аналізуючи статтю 1 Закону України "Про заставу", яка кореспондується зі статтею 572 Цивільного кодексу України, апеляційна колегія зазначає, що метою забезпечувального зобов`язання, такого як застава, є набуття кредитором (заставодержателем) переважного перед іншими кредиторами боржника (заставодавця) права задоволення своїх вимог за рахунок переданого в забезпечення зобов`язання майна боржника (предмета застави).

Отже, особливістю таких правовідносин є те, що заставодавець хоча і залишається власником переданого в заставу майна, проте на період забезпечення позбавлений правомочності розпорядження цим майном, а заставодержатель у свою чергу у випадку порушення боржником забезпеченого зобов`язання має право у будь-який момент переважно перед іншими кредиторами такого боржника задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на заставлене майно. У зв`язку з чим заставодержатель має власний пріоритетний майновий інтерес до отриманого в заставу майна боржника, який може бути реалізований ним у будь-який момент у разі порушення забезпеченого зобов`язання.

Таким чином, не зважаючи на те, що МПП Фірма «ЕРІДОН» формально не є учасником спірних правовідносин, які випливають з Кредитного договору №НК 1210 від 15.11.2016р., винесена з метою забезпечення даного позову ухвала суду про накладення арешту на заставлене майно боржника, очевидно та безпосередньо впливає на майновий інтерес Заставодержателя цього майна, який у такому випадку позбавляється можливості реалізувати набуте за договорами застави пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна у встановленому законом порядку.

Аналогічний правової висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.07.2019р. у справі №903/825/18.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з доводами апелянта стосовно того, що суд першої інстанції не врахував майнових наслідків накладення арешту на заставне майно, а саме те, що внаслідок арешту будуть обмеження права Заставодержателя на задоволення вимог за рахунок заставного майна та права Заставодавця на повне/часткове припинення основного зобов`язання, яке забезпечене заставою.

Також, судова колегія звертає увагу, що накладення арешту на частки у статутному капіталі ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ», ТОВ «ІМ. В.З. ТУРА», ТОВ «ПРОМАГРО» та ТОВ «ЛЕНІНТАЛЬ», які передані у заставу МПП Фірма «ЕРІДОН», як захід забезпечення вимог позивача у справі № 916/281/19, не зможе забезпечити АТ «ТАСКОМБАНК» реальне та ефективне виконання судового рішення, адже в силу вимог частини 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено, зокрема, у разі, якщо наявна письмова згода заставодержателя. Але, така згода виключається саме подачею відповідної апеляційної скарги.

Відтак, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Малого приватного підприємства Фірми «ЕРІДОН» слід задовольнити, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.02.2019р. по справі №916/281 - скасувати частково, а саме: у частині накладення арешту на належні ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП", ТОВ "АГРОФІРМА "ДРУЖБА НАРОДІВ", ТОВ "ІМ. В.З. ТУРА" та ТОВ "ЛЕНІНТАЛЬ" корпоративні права, які знаходяться в заставі у апелянта.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства фірми «ЕРІДОН» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.02.2019р. про забезпечення позову скасувати частково, а саме: в частині накладення арешту на належні ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП" наступні корпоративні права:

- частку у статутному капіталі ТОВ "АГРОФІРМА "ДРУЖБА НАРОДІВ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 15102,00 грн.;

- частку в статутному капіталі ТОВ "ІМ. В.З. ТУРА", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 4100,00 грн.;

- частку в статутному капіталі ТОВ "ПРОМАГРО", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 38125,00 грн.; частку в статутному капіталі ТОВ "ЛЕНІНТАЛЬ", що дорівнює розміру внеску до статутного фонду у розмірі 11800,00 грн.

Решту ухвали Господарського суду Одеської області від 08.02.2019р. про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Савицького Я.Ф. у відпустці 28.10.2019, відповідно до Наказу Голови суду Н.С. Богацької від 21.10.2019 № 295-в, повний текст постанови підписаний 29.10.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.