ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/8832/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Рукавішніков К.Р., довіреність № 63 від 23.01.2019 р., адвокат;

від відповідача-1: Максименко С.М., довіреність № 7/10-3772 від 21.12.2018р., представник;

представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/8832/17

за позовом Фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни, м. Київ

до відповідача-1 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-2 Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Позивач - Нечай Оксана Юріївна звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - Виконавчого комітету Дніпровської міської ради 2 918 109 грн. 00 коп. - збитків, завданих в зв'язку з прийняттям органом місцевого самоврядування незаконних рішень на підставі яких відбувся примусовий демонтаж належних позивачеві рекламних засобів на опорі у кількості 102 одиниць.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу у відповідності до дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішень № 1557 від 28.11.2012р. та № 174 від 23.04.2013р., приватною особою ОСОБА_1 у відповідності до договорів на виконання робіт, було виготовлено та встановлено за адресами, вказаними у вищезазначених дозволах 121 одиниця рекламних конструкцій типу «конвексборд». В подальшому, виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради прийняті рішення № 546 від 17.09.2014р. та № 573 від 09.10.2014р., якими затверджені нові схеми розташування рекламних засобів на електроопорах та вирішено демонтувати раніше встановлені конструкції, що належали Позивачу. Вищезазначені рішення Відповідача були оскаржені у судовому порядку і визнані протиправними, в зв'язку із чим, на думку позивача, станом на час розгляду справи надані йому дозволи на розміщення зовнішньої реклами за погодженими адресами є дійсними. Прийняті виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради рішення були скасовані як незаконні, проте за наслідками прийнятих рішень для позивача настали несприятливі наслідки у вигляді втрати належного йому майна та неодержання прибутку, розмір яких становить 2 918 109,00 грн.

Рішенням господарського суду від 04.10.18р. позов до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено. Стягнуто з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни 2 918 109 грн. 00 коп. - збитків. Стягнуто з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в дохід Державного бюджету України в особі Державної судової адміністрації України 43 771 грн. 64 коп. - судового збору. В позовних вимогах до Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради - відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.19р. апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області залишено без змін. Поновлено дію рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.18р. у справі №904/8832/17, яка була зупинена ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.18р. у справі №904/8832/17.

Постановою Верховного Суду від 07.05.19р. Касаційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.19р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.18 у справі №904/8832/17 скасовано, а справу №904/8832/17 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Задовольняючи касаційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради і направляючи на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області дану справу, колегія суддів Верховного Суду зазначала, що суди попередніх інстанцій в порушення наведених процесуальних норм не встановили та не перевірили з яких саме втрат/доходів складається заявлена позивачем до стягнення сума збитків, а відповідно в якому розмірі, станом на яку дату та за який період вона розрахована (п.4.7).

Оскільки упущена вигода, яка входить до складу збитків, що є предметом у даній справі, є неотриманим доходом на підставі договорів про надання рекламних послуг з використанням демонтованих "конвексбордів", то судам попередніх інстанцій належало самостійно встановити чи доведено позивачкою те, що вона могла і повинна була отримати відповідні доходи у визначеному нею розмірі, за визначений нею період (п.4.7).

Також відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 залучено до участі у розгляді справи у якості відповідача-2 - Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління", виключивши його зі складу третіх осіб.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019р. позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Нечай О.Ю. задоволено в повному обсязі, стягнуто з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни 2 918 109 грн. - збитків. Крім цього, стягнуто з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в дохід Державного бюджету України 43 771 грн. 64 коп. - судового збору. В задоволені позовних вимог до Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради - відмовлено.

В підставу прийнятого рішення, судом першої інстанції покладено обставини, які встановлені рішеннями судів адміністративної юрисдикції, які набрали законної сили і мають преюдиційне значення при розгляді даної справи щодо визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014 р. № 573 та від 17.09.2014 р. № 546. На підставі вищезазначених протиправних рішень Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014 р. № 573 та від 17.09.2014 р. № 546, із законного володіння Позивача було вилучено та не повернуто належне йому майно, а саме: рекламні конструкції типу "конвексборд" в кількості 102 одиниці, що не спростовано Відповідачем-1, чим Позивачу було завдано збитки, загальна сума яких визначена у Висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Заподіяна Позивачу шкода перебуває у безпосередньому причинному зв'язку із прийнятими Відповідачем-1 рішеннями, як органу місцевого самоврядування при здійсненні ним своїх повноважень, а тому підлягає відшкодуванню в повному обсязі з Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради. Місцевим господарським судом прийнято до уваги розмір збитків, який визначено в позовній заяві, здійснений позивачем самостійно з урахуванням розрахунків наведених у висновку приватного підприємства "Експерт-Борисфен".

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального, матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

За твердженням скаржника, суд першої інстанції в порушення вимог статті 316 Господарського процесуального кодексу України, не виконав вказівки Верховного Суду, викладені в постанові від 07.05.2019 у справі №904/8832/17 щодо необхідності при новому розгляді справи перевірити з яких саме втрат/доходів складається заявлена позивачем до стягнення сума збитків та відповідно в якому розмірі, станом на яку дату і за який період вона розрахована, а також встановити та перевірити чи виконано позивачкою її процесуальний обов'язок з доведення факту наявності та розміру понесених збитків, а також причинно-наслідкового зв'язку між правопорушенням і збитками. Судом не досліджено та не надано правової оцінки діям відповідача -2, не встановлено чи доведено позивачкою те, що вона могла і повинна була отримати відповідні доходи у визначеному нею розмірі за визначений період.

За твердженням скаржника в порушення вимог норм ст.ст.16,22, 1166,1173 позивачем не доведено належними доказами наявність причинного зв'язку між заподіянням позивачу збитків та прийняттям у відповідності до Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Дніпропетровську та Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в м. Дніпропетровську, неправомірних рішень, які самі по собі не призводять до їх знищення чи руйнування, а лише зобов'язують КП «Адміністративно-технічне управління» демонтувати рекламні засоби з місця їх розташування та транспортувати до місця зберігання, в зв'язку із чим, висновки суду першої інстанції про те, що заподіяна позивачу шкода перебуває у безпосередньому причинному зв'язку із прийнятими відповідачем-1 рішеннями, а тому підлягає відшкодуванню в повному обсязі з відповідача-1, не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на припущеннях.

Для визначення реальної вартості збитків, суд повинен був призначити товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання про обрахування відсотку зносу рекламних конструкцій. Натомість у своєму рішенні суд першої інстанції не тільки не навів розрахунку вартості рекламних конструкцій, а навіть не вказав розмір стягнутої ним суми вартості рекламних конструкцій. Навіть якщо вважати, що відповідачем таки було вчинено правопорушення, в такому випадку з останнього підлягає стягненню вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Позивач та експерти розрахували суму втраченої вигоди тільки на підставі умов договорів про надання послуг. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували реальне виконання сторонами вказаних договорів. Позивач не надала доказів отримання нею грошових коштів за вказаними говорами, тобто доказів існування упущеної вигоди, а також не надав доказів стосовно вжиття достатніх заходів направлених на зменшення збитків.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції безпідставно керувався статтями 224,225 ГПК України, які не регулюють спірних правовідносин, оскільки сторони не мають ніяких спільних господарських, а тим більше договірних зобов'язань.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення скарги заперечує, просить апеляційну скаргу відхилити, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 року залишити без змін.

Зміст відзиву зводиться до цитування положень постанови Верховного Суду від 18.06.2019р. прийнятій у справі № 904/9708/17 , обставини якої на думку скаржника є аналогічними обставинам справи, яка переглядається.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2019 дана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів: Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.

У зв'язку з відпусткою суддів Кузнецової І.Л. і Широбокової Л.П. на підставі розпорядження керівника апарату суду №1708/19 від 05.09.2019 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019 дана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В. від 05.09.2019 року задоволено заяву судді-доповідача Кощеєва І.М. про самовідвід.

У зв'язку з задоволення заяви судді-доповідача Кощеєва І.М. про самовідвід на підставі розпорядження керівника апарату суду №1726/19 від 06.09.2019 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2019 дана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді Дарміна М.О., суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В. від 09.09.2019 року прийнято до свого провадження справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/8832/17 та призначено розгляд справи до розгляду у судовому засіданні на 17.10.2019 на 12:00.

17.10.2019р. у судовому засіданні оголошено перерву до 24.10.2019р. на 12:00 годин.

Представник відповідача-2 у судове засідання не явився, про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Беручи до уваги, що неявка представника відповідача-2 не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представника відповідача-2 за наявними у справі матеріалами.

18.10.2018 р. відповідачем з метою всебічного розгляду справи надано копії рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014р. № 573 та від 17.09.2014р. № 546.

24.10.2019р. в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Фізичною особою-підприємцем Нечай Оксаною Юріївною, на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.11.2012 р. № 1557 та від 23.04.2013 р. № 174 було отримано наступні дозволи на розміщення зовнішньої реклами у місті Дніпропетровську: дозвіл на розміщення зовнішньої реклами від 28.11.2012 р. № 1978/85; № 1978/84; № 1978/83; № 1978/81; № 1978/80; № 1978/79; № 1978/78; № 1978/76; № 1978/74; № 1978/73; № 1978/72; № 1978/71; № 1978/70; № 1978/69; № 1978/68; № 1978/67; № 1978/66; № 1978/65; № 1978/64; № 1978/63; № 1978/62; № 1978/61; № 1978/60; № 1978/59; № 1978/58; № 1978/57; № 1978/56; № 1978/55; № 1978/54; № 1978/51; № 1978/50; № 1978/49; № 1978/48; № 1978/47;№ 1978/46; № 1978/45; № 1978/44; № 1978/43; № 1978/42; № 1978/41; № 1978/40; № 1978/39; № 1978/38; № 1978/36; № 1978/34; № 1978/33; № 1978/32; № 1978/31; № 1978/30; № 1978/29; № 1978/28; № 1978/27; № 1978/26; № 1978/25; № 1978/24; № 1978/23; № 1978/22;№ 1978/21; № 1978/20; № 1978/19; № 1978/18; № 1978/17; № 1978/16; № 1978/15; № 1978/14;№ 1978/13; № 1978/12; № 1978/11; № 1978/10; № 1978/9; № 1978/8; № 1978/6; № 1978/5; № 1978/4; № 1978/3; № 1978/2; № 1978/1; № 1978/119; № 1978/118; № 1978/117; № 1978/116; № 1978/115; № 1978/114; № 1978/112;№ 1978/110; № 1978/109; № 1978/104; № 1978/99; № 1978/98; № 1978/97; № 1978/95; № 1978/93; № 1978/92; № 1978/91; № 1978/90; № 1978/89; № 1978/87; № 1978/86.

28.11.2012 р. між Фізичною особою-підприємцем Нечай Оксаною Юріївною та Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" було укладено договір № 1978 "Про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів", за умовами п. 1.1. якого, Підприємство надало Підприємцю в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

За договорами на виконання робіт від 03.12.2012 р. № 03/12-12 та від 26.04.2013 р. № 26/04-13, укладеними між Фізичною особою-підприємцем Нечай Оксаною Юріївною, як Замовником, та фізичною особою ОСОБА_1, як Виконавцем, Виконавець зобов'язався за завданням Замовника виконати роботи з виготовлення, монтажу, установки рекламних конструкцій типу "конвексборд" на електроопорах в місті Дніпропетровську за адресами, вказаними в Додатку 1 до договорів, а Замовник зобов'язався прийняти ці роботи ( п. п. 1.1, 2.1. договорів ).

Технічні характеристики рекламних конструкцій типу "конвексборд", а також вартість робіт з їх виготовлення, монтажу та транспортування, Сторони визначили у Додатку 2 до Договору на виконання робіт від 03.12.2012 р. № 03/12-12 та Додатку 2 до Договору на виконання робіт від 26.04.2013 р. № 26/04-13.

Як вбачається з Додатку 1 до Договору на виконання робіт від 03.12.2012 р. № 03/12-12 Замовником було замовлено для виготовлення та встановлення на електроопорах міста Дніпропетровська - 85 рекламних конструкцій типу "конвексборд", а згідно Додатку 1 до Договору на виконання робіт від 26.04.2013 р. № 26/04-13 - 36 рекламних конструкцій типу "конвексборд".

Роботи за договорами від 03.12.2012 р. № 03/12012 та від 26.04.2013 р. № 26/04-13 були виконані в повному обсязі, про що свідчать підписані між Замовником та Виконавцем акти приймання-передачі виконаних робіт від 25.12.2012 р. та від 08.05.2013 р.

Позивачем було здійснено оплату за Договорами на виконання робіт від 03.12.2012 р. № 03/12-12 та від 26.04.2013 р. № 26/04-13 в повному обсязі, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні документи, а саме: видатковий касовий ордер від 05.12.2012 р. на суму 100 000 грн. 00 коп., видатковий касовий ордер від 27.12.2012 р. на суму 358 265 грн. 00 коп., видатковий касовий ордер від 28.04.2013 р. на суму 50 000 грн. 00 коп., видатковий касовий ордер від 12.05.2013 р. на суму 144 088 грн. 00 коп.

Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради винесені рішення: від 17.09.2014 р. № 546 "Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Гагаріна та демонтаж рекламних засобів"; від 09.10.2014 р. № 573 "Про демонтаж рекламних засобів, розташованих з порушенням Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Дніпропетровську".

В жовтні 2014 року Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради здійснило примусовий демонтаж належних Позивачу рекламних конструкцій, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами від 08.10.2014 р., від 09.10.2014 р., від 20.10.2014 р. ( два акти ), від 21.10.2014 р. та від 22.10.2014 р. примусового демонтажу рекламних засобів.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 18.09.2015 р. по справі № 760/858/15-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа Відділ з питань реклами Дніпропетровської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень, у тому числі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.09.2014 р. № 546 "Про затвердження розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Гагаріната демонтаж рекламних засобів", яку ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2015 р. по цій справі залишено без змін, рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.09.2014 р. № 546 "Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Гагаріна та демонтаж рекламних засобів" визнано протиправним та скасовано.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 р. у справі № 200/7345/15-а за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень, у тому числі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014 р. № 573 "Про демонтаж рекламних засобів, розташованих з порушенням Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Дніпропетровську" у частині рекламних засобів Фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни - пункти Переліку № № 554-674 ( що є невід'ємною частиною цього рішення ) у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 р. у справі № 200/7345/15-а постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016р. у цій справі скасовано, задоволено позовні вимоги Позивача, визнано протиправними та скасовано рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, у тому числі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014 р. № 573 "Про демонтаж рекламних засобів, розташованих з порушенням Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Дніпропетровську" у частині рекламних засобів Фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни - пункти Переліку № № 554-674.

Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014 р. № 573 "Про демонтаж рекламних засобів, розташованих з порушенням Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Дніпропетровську" у частині рекламних засобів Фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни - пункти Переліку № № 554-674 та рішення від 17.09.2014 р. № 546 "Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Гагаріна та демонтаж рекламних засобів" є протиправними, що встановлено відповідними судовими рішеннями та не підлягають доказуванню в цій справі.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користь фізичної особи - підприємця Нечай Оксани Юріївни 2 219 109,00 грн грн. збитків, заподіяних внаслідок прийняття виконавчим комітетом Дніпровської міської ради протиправних рішень № 546 від 17.09.2014р. та № 573 від 09.10.2014р., на підставі яких комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» здійснено примусовий демонтаж рекламних засобів, належних Позивачеві у кількості 102 одиниць, що нанесло йому збитки у вигляді прямих збитків та упущеної вигоди.

Колегією суддів встановлено наступне:

28.11.2012р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради підставі рішення Рішенням виконавчого комітету від 28.11.2012р. № 1557 Фізичній особі - підприємцю Нечай Оксані Юріївні було надано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами 79 рекламних засобів , строком дії з 28.11.2012р. по 28.11.2017р.; за наступними адресами :

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 217 - дозвіл № 1978/85 (т.1 а.с. 55);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 199 - дозвіл № 1978/84 (т.1 а.с. 56);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 191 - дозвіл № 1978/83 (т.1 а.с. 57);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 195 - дозвіл № 1978/82 (т.1 а.с. 58);

- м. Дніпро, вул. Тітова, опора № 426 - дозвіл № 1978/81 (т.1 а.с. 59);

- м. Дніпро, вул. Тітова, опора № 428 - дозвіл № 1978/80 (т.1 а.с.60);

- м. Дніпро, вул. Тітова, опора № 430 - дозвіл № 1978/79 (т.1 а.с. 61);

- м. Дніпро, вул. Тітова, опора № 424 - дозвіл № 1978/78 (т.1 а.с. 62);

- м. Дніпро, вул. Коцюбинського-пл. Д.Бедного, опора б/н-дозвіл № 1978/76 (т.1 а.с. 63);

-м. Дніпро, вул. Гопнер 2, опора б/н- дозвіл № 1978/75 (т.1 а.с. 64);

- м. Дніпро,вул. О. Гончара, 15, опора б/н, 3, вул. Паторжинського/Чернишевського - дозвіл № 1978/74 (т.1 а.с. 65);

- м. Дніпро, вул.О. Гончара, 17, опора б/н - дозвіл № 1978/73 (т.1 а.с. 66);

- м. Дніпро, вул. Комсомольська, 5, опора б/н - дозвіл № 1978/72 (т.1 а.с.67);

- м. Дніпро, вул. Комсомольська, 38, опора б/н - дозвіл № 1978/71 (т.1 а.с.68);

- м. Дніпро, вул. Комсомольська, 5, опора б/н - дозвіл № 1978/70 (т.1 а.с. 69);

- м. Дніпро, вул. Комсомольська, 24, опора б/н - дозвіл № 1978/69 (т.1 а.с. 70);

- м. Дніпро, вул. Комсомольська, 7, опора б/н- дозвіл № 1978/68 (т.1 а.с. 71);

- м. Дніпро, вул. Комсомольська, 14 опора б/н - дозвіл № 1978/67 (т.1 а.с. 72);

- м. Дніпро, вул. Ю. Словацького, опора б/н, наб. Леніна 17- дозвіл № 1978/66 (т.1 а.с. 73);

-м. Дніпро, вул. Ю. Словацького, опора б/н, Френдс Тайм - Плеханого, 20 - дозвіл № 1978/65 ( т.1 а.с. 74);

- м. Дніпро, вул. Московська, опора № 32- дозвіл № 1978/64 (т.1 а.с. 75);

- м. Дніпро, пл. Жовтнева,12а, опора № 97- дозвіл № 1978/63 (т.1 а.с. 76);

- м. Дніпро, пл. Жовтнева, 14, опора № 17- дозвіл № 1978/62 (т.1а.с. 77);

-м. Дніпро, пл. Жовтнева, 14, опора № 109 - дозвіл № 1978/61 (т.1 а.с. 78);

-м. Дніпро, вул. Плеханова, опора б/н, Romsat - дозвіл № 1978/60 (т.1 а.с. 79);

- м. Дніпро, вул. Плеханова 7, опора б/н - дозвіл № 1978/59 (т.1 а.с. 80);

- м. Дніпро, вул. Плеханова 9, опора б/н - дозвіл № 1978/58 (т.1 а.с. 81);

- м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, опора № 22- дозвіл № 1978/57 (т.1 а.с. 82);

- м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, опора № 9- дозвіл № 1978/56 (т.1 а.с. 83);

- м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, опора № 5 - дозвіл № 1978/55 (т.1 а.с. 84);

- м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, опора № 491- дозвіл № 1978/54 (т.1 а.с. 85);

- м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, опора № 504- дозвіл № 1978/51 (т.1 а.с. 86);

- м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, опора № 506 - дозвіл № 1978/50 (т.1 а.с. 87);

- м. Дніпро, вул. Чкалова 16 - опора б/н - дозвіл № 1978/49 (т.1 а.с. 88);

- м. Дніпро, вул. Чкалова 33 - опора б/н - дозвіл № 1978/48 (т.1 а.с. 89);

- м. Дніпро, вул. Чкалова 31- опора б/н - дозвіл № 1978/47 (т.1 а.с. 90);

- м. Дніпро, вул. Чкалова - опора № 65 - дозвіл № 1978/46 (т.1 а.с. 91);

- м. Дніпро, вул. Чкалова 33 - опора б/н № 1978/45 (т.1 а.с. 92);

- м. Дніпро, вул. Чкалова 33 - опора б/н - дозвіл № 1978/44 (т.1 а.с. 93);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 124 - дозвіл № 1978/43 (т.1 а.с. 94);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 129 - дозвіл № 1978/42 (т.1 а.с. 95);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 143 - дозвіл № 1978/41 (т.1 а.с. 96);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 168 - дозвіл № 1978/40 (т.1 а.с. 97);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 170 - дозвіл № 1978/39 (т.1 а.с. 98);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 197 - дозвіл № 1978/38 (т.1 а.с. 99);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 215 - дозвіл № 1978/36 (т.1 а.с. 100);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 141 - дозвіл № 1978/34 (т.1 а.с. 101);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 131 - дозвіл № 1978/33 (т.1 а.с. 102);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 174 - дозвіл № 1978/32 (т.1 а.с. 103);

- м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, опора № 578 - дозвіл № 1978/31 (т.1 а.с. 104);

- м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, опора № 576 - дозвіл № 1978/30 (т.1 а.с. 105);

- м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, опора № 570 - дозвіл № 1978/29 (т.1 а.с. 106);

- м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, опора № 580 - дозвіл № 1978/28 (т.1 а.с. 107);

- м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, опора № 584 - дозвіл № 1978/27 ( т.1 а.с.108);

- м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, опора № 586 - дозвіл № 1978/26 ( т.1 а.с. 109);

- м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, опора № 588 - дозвіл № 1978/25 (т.1 а.с. 110);

- м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, опора № 592 - дозвіл № 1978/24 (т.1 а.с. 111);

- м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, опора № 596 - дозвіл № 1978/23 (т.1 а.с. 112);

- м. Дніпро, пр. Кірова 89, опора № 83 - дозвіл № 1978/22 (т.1 а.с. 113);

- м. Дніпро, пр. Кірова, 28а, опора № 44 - дозвіл № 1978/21 (т.1 а.с. 114);

- м. Дніпро, пр. Кірова, опора № 90 - дозвіл № 1978/20 (т.1 а.с. 115);

- м. Дніпро, пр. Кірова 53, опора № 41 - дозвіл № 1978/19 (т.1 а.с. 116);

- м. Дніпро, пр. Кірова 33, опора № 35 - дозвіл № 1978/18 (т.1 а.с. 117);

- м. Дніпро, пр. Кірова 41, опора № 37 - дозвіл № 1978/17 (т.1 а.с. 118);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 2, опора № 959 - дозвіл № 1978/16 (т.1 а.с. 119);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 4, опора № 955 - дозвіл № 1978/15 (т.1 а.с. 120);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 4, опора № 939 - дозвіл № 1978/14 (т.1 а.с. 121);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 8, опора № 927 - дозвіл № 1978/13 (т.1 а.с. 122);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 8, опора № 925 - дозвіл № 1978/12 (т.1 а.с. 123);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 8г, опора № 917 - дозвіл № 1978/11(т.1 а.с.124);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 13, опора № 936 - дозвіл № 1978/10 (т.1 а.с. 125);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 23, опора № 924 - дозвіл № 1978/9 (т.1 а.с. 126);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 13, опора № 940 - дозвіл № 1978/8 (т.1 а.с. 127);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 22, опора № 907 - дозвіл № 1978/6 (т.1 а.с. 128);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 31, опора б/н за опорою 914 - дозвіл № 1978/5 (т.1 а.с. 129);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 110, опора № 621 - дозвіл № 1978/4 (т.1 а.с. 130);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 8г, опора № 915 - дозвіл № 1978/3 (т.1 а.с. 131);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 26, опора № 875 - дозвіл № 1978/2 (т.1 а.с. 132);

- м. Дніпро, пр. Гагаріна 104, опора № 629 - дозвіл № 1978/1 (т.1 а.с. 133);

23.04.2013р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради підставі рішення Рішенням виконавчого комітету від 23.04.2013р. № 174 Фізичній особі - підприємцю Нечай Оксані Юріївні було надано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами 23 рекламних засобів , строком дії з 23.04.2015р. по 23.04.2018р за наступними адресами :

- м. Дніпро, вул. Робоча, 160, опора б/н - дозвіл № 1978/119 ( т.1 а.с. 32);

- м. Дніпро, вул. Леніна, 36, опора б/н - дозвіл № 1978/118 (т.1 а.с. 33);

- м. Дніпро, вул. Леніна, 23, опора б/н - дозвіл № 1978/117 (т.1 а.с. 34);

- м. Дніпро, вул. Комунарівська, 20, опора б/н 8 - дозвіл № 1978/116 (т.1 а.с. 35);

- м. Дніпро, вул. Комунарівська, 20, опора б/н 7 - дозвіл № 1978/115 (т.1 а.с. 36);

- м. Дніпро, вул. Комунарівська, 20, опора б/н - дозвіл № 1978/114 (т.1 а.с. 37);

- м. Дніпро, вул. Комунарівська, 8, Білла опора б/н - дозвіл № 1978/112 ( т.1 а.с. 38);

- м. Дніпро, вул. Комунарівська (наб. Заводська, 97д), опора б/н 2 - дозвіл № 1978/110 (т.1 а.с. 39);

- м. Дніпро, вул. Комунарівська (наб. Заводська, 97), опора б/н - дозвіл від 23.04.2013р. № 1978/109 (т.1 а.с. 40);

- м. Дніпро, вул. Леніна, 38, опора б/н - дозвіл № 1978/104 (т.1 а.с. 41);

- м. Дніпро, бул. Слави, 7, опора № 320 - дозвіл № 1978/100 (т.1 а.с. 42 );

- м. Дніпро, вул. Шолохова, 1, центробувь, опора б/н - дозвіл № 1978/99 ( т.1 а.с. 43);

- м. Дніпро, вул. Шолохова, 1, опора б/н - дозвіл № 1978/98 (т.1 а.с. 44);

- м. Дніпро, вул. Пастера, 26, опора № 26 - дозвіл № 1978/97 (т.1 а.с. 45);

- м. Дніпро, вул. Пастера, опора №24 - дозвіл № 1978/96 (т.1 а.с. 46);

- м. Дніпро, вул. Пастера, опора №25 - дозвіл № 1978/95 (т.1 а.с. 47);

- м. Дніпро, пр. Пушкіна, опора № 93 - дозвіл № 1978/93 (т.1 а.с. 48);

- м. Дніпро, пр. Пушкіна, опора № 97 - дозвіл № 1978/92 (т.1 а.с. 49);

- м. Дніпро, пр. Пушкіна, опора № 96 - дозвіл № 1978/91 (т.1 а.с. 50);

- м. Дніпро, пр. Пушкіна, опора № 92 - дозвіл № 1978/90 (т.1 а.с. 51);

- м. Дніпро, пр. Пушкіна, опора № 78 - дозвіл № 1978/89 (т.1 а.с. 52);

- м. Дніпро, вул. Лазаряна, опора № 798 - дозвіл № 1978/87 (т.1 а.с. 53);

- м. Дніпро, вул. Марії Кюрі 5, опора № 171 - дозвіл № 1978/86 (т.1 а.с. 54);

28.11.2012р. між позивачем та відповідачем-2 - Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" було укладено договір №1978 "Про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів", за умовами пункту 1.1. якого, підприємство надало позивачу в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами (т.1 а.с. 209-211)

За договорами на виконання робіт від 03.12.2012р. №03/12-12 (т.1 а.с. 155-156) та від 26.04.2013р. №26/04-13 (т.1 а.с. 159-161), укладеними між Фізичною особою-підприємцем Нечай Оксаною Юріївною, як Замовником, та приватною особою ОСОБА_1, як Виконавцем, Виконавець зобов'язався за завданням Замовника виконати роботи з виготовлення, монтажу, установки рекламних конструкцій типу "конвексборд" на електроопорах в місті Дніпропетровську за адресами, вказаними в Додатку 1 до договорів, а Замовник зобов'язався прийняти ці роботи (пункти 1.1, 2.1. договорів).

Технічні характеристики рекламних конструкцій типу "конвексборд", а також вартість робіт з їх виготовлення, монтажу та транспортування, Сторони визначили у Додатку 2 до Договору на виконання робіт від 03.12.2012р. №03/12-12 та Додатку 2 до Договору на виконання робіт від 26.04.2013р. №26/04-13.

Як вбачається з Додатку 1 до Договору на виконання робіт від 03.12.2012р. №03/12-12 Замовником було замовлено для виготовлення та встановлення на електроопорах міста Дніпропетровська - 85 рекламних конструкцій типу "конвексборд", а згідно Додатку 1 до Договору на виконання робіт від 26.04.2013р. №26/04-13 - 36 рекламних конструкцій типу "конвексборд".

Роботи за договорами від 03.12.2012р. №03/12012 та від 26.04.2013р. №26/04-13 були виконані в повному обсязі, про що свідчать підписані між Замовником та Виконавцем акти приймання-передачі виконаних робіт від 25.12.2012р. (т.1 з.с. 158) та від 08.05.2013р. (т.1 з.с. 162).

Позивачем було здійснено оплату за Договорами на виконання робіт від 03.12.2012р. №03/12-12 та від 26.04.2013р. №26/04-13 в повному обсязі, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні документи, а саме: видатковий касовий ордер від 05.12.2012р. на суму 100 000 грн. 00 коп. (т.1 а.с.212), видатковий касовий ордер від 27.12.2012р. на суму 358 265 грн. 00 коп. (т.1 а.с.213), видатковий касовий ордер від 28.04.2013р. на суму 50 000 грн. 00 коп. (т.1 а.с.214) та видатковий касовий ордер від 12.05.2013р. на суму 144 088 грн. 00 коп. (т.1 а.с.215).

Відповідно до частин 1,2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності до вимог частини 1 статті 331 Цивільного кодексу України ,право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до вимог частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Діючим законодавством не передбачено додаткових вимог щодо реєстрації права власності на рекламні конструкції типу "конвексборд" на електроопорах, виготовлених у відповідності до вищезазначених договорів на виконання робіт.

У відповідності до висновку по першому питанню Висновку експертів за результатами проведення комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи № 143/144/145-18 за матеріалами справи № 904/8832/13, ринкова вартість 102 рекламних конструкцій типу «конвексборд» (з технічними характеристиками, зазначеними у Додатку 2 до Договору від 03.12.2012 р. №03/12-12 та Додатку 2 до Договору від 26.04.2013р. №26/04-13), що належали позивачу - Фізичній-особі підприємцю Нечай Оксані Юріївні та в подальшому були демонтовані згідно з актами від 08.10.2014, від 09.10.2014, від 20.10.2014 (два акти), від 21.10.2014 та від 22.10.2014 примусового демонтажу рекламних засобів, станом на момент їх установки становить 654 399,36 грн.

Згідно з вимогами статті 86 Господарського процесуального кодексу України,

1. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

2. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

3. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оскільки відповідачем не надано доказів належності вищезазначених 102 рекламних конструкцій типу «конвексборд» на електроопорах будь-якій іншій особі окрім позивача, колегія суддів вважає встановленим, що з дати підписання актів приймання-передачі виконаних робіт від 25.12.2012р. (т.1 з.с. 158) та від 08.05.2013р. (т.1 з.с. 162), у фізичної особи-підприємця Нечай Оксані Юріївні виникло право власності на них.

Відповідні доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача відповідних прав відхиляються як необґрунтовані і такі, що носять декларативний характер.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються ними у своїй діяльності, а також актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими в межах їхньої компетенції.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає встановленим, що Виконавчий комітет Дніпровської міської ради у даній справ є одними з органів місцевого самоврядування, тобто суб`єктам відповідальності в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Дії (бездіяльність) органів державної влади, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов'язки (статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 ЦК України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у цій справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Необхідною підставою для притягнення органу місцевого самоврядування державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 ЦК України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Відповідна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №910/19001/17, від 27.06.2018 у справі №910/13567/17.

Отже, зі змісту ст. 1173 ЦК України слідує, що відповідальність зазначених у цій статті органів настає у разі заподіянні шкоди при виконанні владно-адміністративних функцій, які полягають у незаконних діях, рішеннях, які є юридично обов`язковими для осіб яких вони стосуються, або у бездіяльності, якою є невжиття передбачених законодавчими актами заходів, внаслідок чого завдається шкода. Тобто, за даною нормою відповідальність зазначених суб`єктів настає лише при завданні шкоди у адміністративно-владних відносинах.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 серпня 2019 року у справі № 914/1771/18.

Вирішуючи питання про наявність протиправної поведінки в діях відповідачів, колегія суддів виходить з наступного:

Позовні вимоги, як зазначалося вище, ґрунтуються на твердженнях позивача, щодо заподіяння йому шкоди в зв'язку з демонтажем належних йому 102 рекламних конструкцій типу «конвексборд», який було здійснено на підставі прийнятих виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради рішень № 546 від 17.09.2014р. та № 573 від 09.10.2014р., які в подальшому рішеннями судів адміністративної юрисдикції, які набрали законної сили в подальшому були визнані протиправними і скасовані.

Як вбачається зі змісту рішення виконкому міської ради № 546 від 17.09.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по просп. Гагаріна та демонтаж рекламних засобів», встановлено, що в разі не проведення демонтажу розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у рішенні термін, не демонтовані рекламні засоби підлягають примусовому демонтажу на підставі цього рішення (п.3). Комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління Дніпропетровської міської ради (ОСОБА_2) у разі невиконання демонтажу рекламних засобів розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у цьому рішенні терміни здійснити примусовий демонтаж цих рекламних засобів силами або із залученням сторонніх організацій.

До переліку рекламних засобів (спеціальних конструкцій), що підлягають демонтажу, який затверджено рішенням виконкому міської ради від 17.09.2014р. входять в тому числі і рекламні засобі належні позивачу (т. 4 а.с. 206-209).

Пунктом 1 рішення виконкому міської ради 573 09.10.2014 «Про демонтаж рекламних засобів розташованих з порушенням Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Дніпропетровську» вирішено комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради (ОСОБА_2) вжити заходів щодо демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій), розташованих з порушенням Порядку розміщенням Порядку розміщення зовнішньої реклами в м.Дніпропетровську, згідно з переліком (додається), які в переліку розташовані за наступними порядковими номерами: №п/п 634 - вул. Тітова, опора № 426; №п/п 633 - вул. Тітова, опора № 428; №п/п 632 - вул. Тітова, опора № 430; №п/п 631 - вул. Тітова, опора № 424; №п/п 629 - вул. Коцюбинського-пл. Д.Бедного, опора б/н; № п/п 628 вул. Гопнер 2, опора б/н- дозвіл № 1978/75 ; №п/п 627 вул. О. Гончара, 15, опора б/н; №п/п 626 вул.О. Гончара, 17, опора б/н; №п/п 625 вул. Комсомольська, 5, опора б/н; №п/п624 вул. Комсомольська, 38, опора б/н; №п/п623 вул. Комсомольська, 5, опора б/н; №п/п 622 вул. Комсомольська, 24, опора б/н; №п/п 621 вул. Комсомольська, 7, опора б/н; №п/п 620 вул. Комсомольська, 14 опора б/н; №п/п 619 вул. Ю. Словацького, опора б/н, наб. Леніна 17; №п/п618 вул. Ю. Словацького, опора б/н, Френдс Тайм - Плеханого, 20; №п/п617 вул. Московська, опора № 32; №п/п 616 пл. Жовтнева,12а, опора № 97; №п/п 615 пл. Жовтнева, 14, опора № 17; №п/п 615 пл. Жовтнева, 14, опора № 109; №п/п 613 вул. Плеханова, опора б/н, Romsat; №п/п 612 вул. Плеханова 7, опора б/н; №п/п 611 вул. Плеханова 9, опора б/н; №п/п 610 вул. Героїв Сталінграду, опора № 22; №п/п 609 вул. Героїв Сталінграду, опора № 9; №п/п 608 вул. Героїв Сталінграду, опора № 5; №п/п 607 вул. Героїв Сталінграду, опора № 491; №п/п 604 вул. Героїв Сталінграду, опора № 504; №п/п 603 вул. Героїв Сталінграду, опора № 506; № п/п 602 вул. Чкалова 16 - опора б/н; №п/п 597 вул. Чкалова 33 - опора б/н; №п/п 600 вул. Чкалова 31- опора б/н; №п/п 599 вул. Чкалова - опора № 65; №п/п 598 вул. Чкалова 33 - опора б/н; №п/п 601 вул. Чкалова 33 - опора б/н; №п/п 596 вул. Набережна Перемоги, опора № 124; №п/п 595 вул. Набережна Перемоги, опора № 129; №п/п 594 вул. Набережна Перемоги, опора № 143; №п/п 593 вул. Набережна Перемоги, опора № 168; №п/п 592 вул. Набережна Перемоги, опора № 170; №п/п 591 вул. Набережна Перемоги, опора № 197; №п/п 589 вул. Набережна Перемоги, опора № 215; №п/п 587 вул. Набережна Перемоги, опора № 141; №п/п 586 вул. Набережна Перемоги, опора № 131; №п/п 585 вул. Набережна Перемоги, опора № 174; №п/п 638 вул. Набережна Перемоги, опора № 217; №п/п 637 вул. Набережна Перемоги, опора № 199; №п/п 636 вул. Набережна Перемоги, опора № 191; №п/п 635 вул. Набережна Перемоги, опора № 195; №п/п 584 вул. Запорізьке шосе, опора № 578; №п/п 582 вул. Запорізьке шосе, опора № 570; №п/п 581 вул. Запорізьке шосе, опора № 580; №п/п 580 вул. Запорізьке шосе, опора № 584; №п/п 579 вул. Запорізьке шосе, опора № 586; №п/п 578 вул. Запорізьке шосе, опора № 588; №п/п 577 вул. Запорізьке шосе, опора № 592; №п/п 576 вул. Запорізьке шосе, опора № 596; №п/п 575 пр. Кірова 89, опора № 83; №п/п 574 пр. Кірова, 28а, опора № 44; №п/п 573 пр. Кірова, опора № 90; №п/п 572 пр. Кірова 53, опора № 41; №п/п 571 пр. Кірова 33, опора № 35; №п/п 570 пр. Кірова 41, опора № 37; №п/п 569 пр. Гагаріна 2, опора № 959; №п/п 568 пр. Гагаріна 4, опора № 955; №п/п 567 пр. Гагаріна 4, опора № 939; №п/п 566 пр. Гагаріна 8, опора № 927; №п/п 565 пр. Гагаріна 8, опора № 925; №п/п 564 пр. Гагаріна 8г, опора № 917; №п/п 561 пр. Гагаріна 13, опора № 936; №п/п 562 пр. Гагаріна 23, опора № 924; №п/п 563 пр. Гагаріна 13, опора № 940; №п/п 559 пр. Гагаріна 22, опора № 907; №п/п 558 пр. Гагаріна 31, опора б/н за опорою 914; №п/п 557 пр. Гагаріна 110, опора № 621; №п/п 556 пр. Гагаріна 8г, опора № 915; №п/п 555 пр. Гагаріна 26, опора № 875; №п/п 554 пр. Гагаріна 104, опора № 629; №п/п 672 вул. Робоча, 160, опора б/н; №п/п 671 вул. Леніна, 36, опора б/н; №п/п 670 вул. Леніна, 23, опора б/н; №п/п 657 вул. Леніна, 38, опора б/н; №п/п 669 вул. Комунарівська, 20, опора б/н 8; №п/п 668 вул. Комунарівська, 20, опора б/н 7; №п/п 667 вул. Комунарівська, 20, опора б/н; №п/п 665 вул. Комунарівська, 8, Білла опора б/н; №п/п 663 вул. Комунарівська (наб. Заводська, 97д), опора б/н 2; №п/п 662 вул. Комунарівська (наб. Заводська, 97), опора б/н; №п/п 653 бул. Слави, 7, опора № 320; №п/п 652 вул. Шолохова, 1, центробувь, опора б/н; №п/п 651 вул. Шолохова, 1, опора б/н; №п/п 650 вул. Пастера, 26, опора № 26; №п/п 649 вул. Пастера, опора №24; №п/п 648 вул. Пастера, опора №25; №п/п 646 пр. Пушкіна, опора № 93; №п/п 645 пр. Пушкіна, опора № 97; №п/п 644 пр. Пушкіна, опора № 96; №п/п 643 пр. Пушкіна, опора № 92; №п/п 642 пр. Пушкіна, опора № 78; №п/п 640 вул. Лазаряна, опора № 798; №п/п 639 вул. Марії Кюрі 5, опора № 171 (т.4 а.с. 209-224).

В жовтні 2014 року відповідач-2 - Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради здійснив примусовий демонтаж належних позивачу рекламних конструкцій, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами від 08.10.2014р., від 09.10.2014р., від 20.10.2014р. (два акти), від 21.10.2014р. та від 22.10.2014р. примусового демонтажу рекламних засобів:

Згідно акту примусового демонтажу рекламних засобів, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.09.2014р. №546 "Про затвердження схем розташування рекламних засобів на опорах по просп. Гагаріна та демонтаж рекламних засобів" від 08.10.2014р. було примусово демонтовано 12 рекламних конструкцій на опорі, що належали позивачу, а саме: п.12 акту: пр. Гагаріна 31, опора б/н; п.13 акту: пр. Гагаріна 8г, опора № 915; п.14 акту: пр. Гагаріна 8г, опора № 917; п.15 акту: пр. Гагаріна 8, опора № 925; п.16 акту: пр. Гагаріна 8, опора № 927; п.17 акту: пр. Гагаріна 13, опора № 936; п.18 акту: пр. Гагаріна 13, опора № 940; п.19 акту: пр. Гагаріна 4, опора № 939; п.20 акту: пр. Гагаріна 4, опора № 955; п.21 акту: пр. Гагаріна 2, опора № 959; п.22 акту: пр. Гагаріна 22, опора № 907; п.23 акту: пр. Гагаріна 26, опора № 875(т.1 з.с.12 - а.с. 13)

Згідно акту примусового демонтажу рекламних засобів, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.09.2014р. №546 "Про затвердження схем розташування рекламних засобів на опорах по просп. Гагаріна та демонтаж рекламних засобів" від 09.10.2014р. було демонтовано 1 рекламну конструкцію на опорі, що належала позивачу: п.25 акту: пр. Гагаріна 23, опора № 924(т.1, а.с. 14-15).

Згідно акту примусового демонтажу рекламних засобів, розташованих на території міста з порушенням встановленого порядку розміщення зовнішньої реклами від 20.10.2014р. згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014 №573, було примусово демонтовано 13 рекламних конструкцій на опорі, що належали позивачу: п. 3 акту: пр. Кірова 89, опора № 83; п.8 акту: вул. Запорізьке шосе, опора № 584; п.9 акту: вул. Запорізьке шосе, опора № 586; п.10 акту: вул. Запорізьке шосе, опора № 588; п.11 акту: вул. Набережна Перемоги, опора № 124; п.12 акту: вул. Набережна Перемоги, опора № 168; п.13 акту: вул. Набережна Перемоги, опора № 170; п.14 акту: вул. Набережна Перемоги, опора № 174; п.15 акту: вул. Набережна Перемоги, опора № 191; п.16 акту: вул. Набережна Перемоги, опора № 195; п.17 акту: вул. Набережна Перемоги, опора № 197; п.18 акту: вул. Набережна Перемоги, опора № 199; п.27 акту: вул. Чкалова 16 - опора б/н (т.1, а.с. 16-17);

Згідно акту примусового демонтажу рекламних засобів, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.09.2014р. №546 "Про затвердження схем розташування рекламних засобів на опорах по просп. Гагаріна та демонтаж рекламних засобів" від 20.10.2014 (т.1, а.с. 18-19) було примусово демонтовано 2 рекламні конструкції на опорі, що належали позивачу: п.8 акту: пр. Гагаріна 104, опора № 629; п.9 акту: пр. Гагаріна 110, опора № 621;

Згідно акту примусового демонтажу рекламних засобів, розташованих на території міста з порушенням встановленого порядку розміщення зовнішньої реклами від 21.10.2014р. в якому зазначено, що примусовий демонтаж рекламних засобів було проведено згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014 №573, було примусово демонтовано 18 рекламних конструкцій на опорі, що належали позивачу: п. 1 акту: вул. Запорізьке шосе, опора № 578; п. 2 акту: вул. Запорізьке шосе, опора № 580; п.16 акту: бул. Слави, 7, опора № 320; п.22 акту: вул. Комунарівська (наб. Заводська, 97д), опора б/н 2; п.23 акту: вул. Комунарівська (наб. Заводська, 97), опора б/н; п.24 акту: вул. Комунарівська, 8, Білла опора б/н; п.25 акту: вул. Комунарівська, 20, опора б/н; п.26 акту: вул. Комунарівська, 20, опора б/н 7; п.27 акту: вул. Комунарівська, 20, опора б/н 8; п.69 акту: вул. Шолохова, 1, опора б/н; п.70 акту: вул. Шолохова, 1, центробувь, опора б/н; п.100 акту: вул. Плеханова 9, опора б/н; п.101 акту: вул. Плеханова 7, опора б/н; п.102 акту: вул. Плеханова, опора б/н; п.103 акту: вул. Московська, опора № 32; п.108 акту: пл. Жовтнева, 14, опора № 109; п.109 акту: пл. Жовтнева, 14, опора № 117; п.110 акту: пл. Жовтнева,12а, опора № 97, (т.1, а.с. 20-24).

Згідно акту примусового демонтажу рекламних засобів, розташованих на території міста з порушенням встановленого порядку розміщення зовнішньої реклами від 22.10.2014, в якому зазначено, що примусовий демонтаж рекламних засобів було проведено згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 09.10.2014 №573, було примусово демонтовано 45 рекламних конструкцій на опорі, що належали позивачу: п.1 акту: вул. Тітова, опора № 424; п.2 акту: вул. Тітова, опора № 426;- п.3 акту: вул. Тітова, опора № 428; п.4 акту: вул. Тітова, опора № 430; п.5 акту: пр. Пушкіна, опора № 78; п.6 акту: пр. Пушкіна, опора № 92; п.7 акту: пр. Пушкіна, опора № 93; п.8 акту: пр. Пушкіна, опора № 96; п.9 акту: пр. Пушкіна, опора № 97; п.16 акту: вул. Чкалова - опора № 65; п.17 акту: вул. Чкалова 33 - опора б/н; п.18 акту: вул. Чкалова 33 - опора б/н; п.19 акту: вул. Чкалова 31- опора б/н; п.20 акту: вул. Чкалова 33 - опора б/н; п.23 акту: пр. Кірова 53, опора № 41; п.25 акту: пр. Кірова 33, опора № 35; п.26 акту: вул. Комсомольська, 14 опора б/н; п.27 акту: вул. Комсомольська, 7, опора б/н; п.28 акту: вул. Комсомольська, 24, опора б/н; п.29 акту: вул. Комсомольська, 5, опора б/н; п.30 акту: вул. Комсомольська, 38, опора б/н; п.31 акту: вул. Комсомольська, 5, опора б/н; п.37 акту: вул. Гопнер 2, опора б/н; п.44 акту: вул. Героїв Сталінграду, опора № 506; п.45 акту: вул. Героїв Сталінграду, опора № 504; п.46 акту: вул. Героїв Сталінграду, опора № 491; п.47 акту: вул. Героїв Сталінграду, опора № 5; п.48 акту: вул. Героїв Сталінграду, опора № 9; п.49 акту: вул. Героїв Сталінграду, опора № 22; п.69 акту: вул. Ю. Словацького, опора б/н, Френдс Тайм - Плеханого, 20; п.70 акту: вул. Ю. Словацького, опора б/н, наб. Леніна 17; п.71 акту: вул. Коцюбинського-пл. Д.Бедного; п.72 акту: вул. Марії Кюрі 5, опора № 171; п.73 акту: вул. Лазаряна, опора № 798; п.73 акту: вул. Пастера, опора №25; п.75 акту: вул. Пастера, опора №24; п.76 акту: вул. Пастера, 26, опора № 26; п.80 акту: пр. Кірова, опора № 90; п.81 акту: пр. Кірова, 28а, опора № 44; п.96 акту: вул. Леніна, 36, опора б/н; п.95 акту: вул. Леніна, 23, опора б/н; п.132 акту: вул. Леніна, 38, опора б/н; п.143 акту: вул. О. Гончара, 15, опора б/н, 3, вул. Паторжинського/Чернишевського; п.144 акту: вул.О. Гончара, 17, опора б/н; п.161 акту: вул. Робоча, 160, опора б/н (т.1, а.с. 25-31).

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З позицій сторін, які викладені в заявах по суті вбачається, що сторонами не оспорюєються факт того, що усі 102 рекламні конструкції типу «конвексборд» належні позивачу, згідно з переліком рекламних засобів (спеціальних конструкцій), який затверджено рішенням виконкому міської ради № 573 від 09.10.2014р. були демонтовані.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В силу положень частини 1 статті 129 Конституції України, частини 1 статті 2, частини 1 статті 6, частини 2 статті 48 чинного Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 1 частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 частини 1 статті 236 чинного Господарського процесуального кодексу України, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційний Суд України у підпункті 4.1. пункту 4 Рішення у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) по справі N 1-33/2004 від 2 листопада 2004 року, вказав наступне:

"Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави."

На дане власне рішення Конституційний Суд України посилається і в рішеннях по справах N1-10/2004 від 1 грудня 2004 року та N1-9/2005 від 24 березня 2005 року.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод:

"Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення."

Відповідно до пунктів 41, 52 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є "заборона свавілля", який означає, що хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Дотримання судами принципу верховенства права в деяких випадках може нівелювати формальності і неточності, оскільки справедливість є важливішою від формальних процедур.

Принцип верховенства права та справедливості є універсальним, як для кримінального, так і для господарського, адміністративного та цивільного судочинства.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) зменшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Факт незаконності прийняття виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради рішень № 546 від 17.09.2014р. та № 573 від 09.10.2014р. встановлений рішеннями судів адміністративної юрисдикції у справах №760/858/15-а та № 200/7345/15-а, які набрали законної сили і не оспорюється сторонами спору, в зв'язку із чим на підставі частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає вірним прийняття факту визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 546 від 17.09.2014р. та № 573 від 09.10.2014р. до уваги місцевим господарським судом, оскільки вони носять преюдиційний характер при розгляді даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що протиправність поведінки виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, як органу місцевого самоврядування при здійсненні ним владно-адміністративних повноважень, в розумінні статті 1173 ЦК України проявилася саме в прийнятті ним протиправних рішень № 546 від 17.09.2014р. та № 573 від 09.10.2014р..

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів відхиляє доводи Відповідача-1 щодо недоведеності наявності його протиправної поведінки, як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Вирішуючи питання про завдання шкоди Фізичній-особі підприємцю Нечай Оксані Юріївні і наявністю причинного зв'язку між протиправною поведінкою Відповідача-1 та завданою шкодою, колегія суддів виходить з наступного :

Оскільки в рішенні виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 573 від 09.10.2014р. міститься пряма вказівка Комунальному підприємству «Адміністративно -технічне управління» Дніпропетровської міської ради вжити заходів щодо демонтажу рекламних засобів згідно з переліком, до якого, як вище встановлено, входили належні позивачу 102 одиниці рекламних конструкцій типу «конвексборд», яка виконана останнім, колегія суддів доходить висновку, що між прийняттям виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради рішень № 546 від 17.09.2014р. та № 573 від 09.10.2014р. та вилученням із законного володіння Фізичної особи - підприємця Нечай Оксані Юріївні належних їй 102 одиниць рекламних конструкцій типу «конвексборд» є прямий причино наслідковий зв'язок.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вжиття позивачем заходів для зменшення можливих збитків відхиляються огляду на наступне:

Згідно з положеннями статті 60 Конституції України, ніхто не зобов'язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази.

Згідно з ч.4 ст.11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном передбачено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Предметом безпосереднього регулювання ст. 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном.

Прийняті Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради рішення були скасовані як незаконні, проте за наслідками прийнятих рішень для позивача настали несприятливі наслідки у вигляді втрати його майна.

Державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п.74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (рішення у справі "Москаль проти Польщі", п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської ОСОБА_4", п. 53, та "Тошкуце та інші проти Румунії", п. 38).

Як вбачається зі змісту розділу 3 Висновку ПП «Експерт -Борісфен», КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради не надало оцінювачу на технічний огляд демонтовані рекламні конструкції типу «конвексборд» в кількості 102 одиниці (т.1 а.с. 173). Факт звернення позивача до Голови ліквідаційної комісії КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради Черненко Р.В. для надання доступу до демонтованих конструкцій підтверджується листами від 07.08.2017р. (т.1 а.с. 183) та від 17.08.2017р.(т.1 а.с. 184) з відповідними відмітками про отримання кореспонденції адресатом, відповіддю адресата, який відмовив в надані доступу експерту для проведення огляду з надуманих підстав (т.1 а.с. 185-186).

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем - 1 не надано даних де саме знаходяться демонтовані КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради рекламні конструкції типу «конвексборд» в кількості 102 одиниці, які належали позивачеві, в зв'язку із чим, доводи Відповідача-1 щодо необхідності позивачу самостійного здійсненими демонтаж належного йому майна у відповідності до приписів протиправного рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради рішень № 546 від 17.09.2014р., а також щодо необхідності звернення до Відповідача-2 по залишки рекламних конструкцій, що могло призвести до зменшення збитків Позивача носять характер припущень, а тому відхиляються як необґрунтовані.

З урахуванням вищевикладеного , колегія суддів доходить висновку, що внаслідок прийняття Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради незаконних рішень щодо майна позивача, відбулось його втручання, як органу місцевого самоврядування у мирне володіння своїм майном останнього, та має місце порушення ст.1 Першого протоколу шляхом позбавлення власності. При цьому позивачу завдана шкода, яка полягає у вибутті з його користування та розпорядження належного йому майна та упущеної вигоди від використання у підприємницькій діяльності цього майна у відповідності до його цільового призначення, а вимога про стягнення з відповідачів збитків є справедливою компенсацією за завдану шкоду, внаслідок прийняття незаконних рішень.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Виходячи з наведеного та в силу ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв'язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони.

При зверненні до господарського суду Дніпропетровської області в своїй позовній заяві від 05.10.2017р., позивач просив стягнути збитки у загальному розмірі 2 918 109,00 грн, які визначені ним у відповідності до висновку суб'єкта оціночної діяльності Приватного підприємства "Експерт-Борисфен".

Зі змісту Звіту з оцінки вартості збитків, що призвели до завдання майнової шокди фізичній особі - підприємцю Нечай Оксані Юріївні, у зв'язку з відсутністю у власника демонтованих рекламних конструкцій типу «конвексборд» у кількості 102 одиниць, вбачається, що цінка вартості збитку від втраченого майна (спеціалізованих рекламних конструкцій типу «конвексборд» кількості 102 одиниці), з урахуванням втраченої вигоди фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни здійснювалася оцінювачем витратним та дохідним підходами.

Витратним підходом оцінювач визначав вартість втраченого майна, шляхом визначення поточної вартості відтворення точної копії втраченого майна (оригіналу) з матеріалів, які були близькі по природі, якості та віку із застосуванням методів створення того періоду, в якому був виготовлений оригінал з урахуванням фізичного зносу та витрат на транспортування і монтаж рекламних конструкцій до місця їх первинної установки.

Розрахунок втраченої вигоди фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївни оцінювач здійснював із застосуванням дохідного підходу до оцінки вартості збитків, при цьому розмір упущеної вигоди буде розраховуватися шляхом накопичення чистого операційного доходу за періоди коли було порушене право на використання майна особою, якій завдано збитків з урахуванням даних листа №03-08/17 від 03.08.2017р. щодо запланованого прибутку за 2015, 2016 роки, шість місяців 2017 року (т.1 а.с. 188).

Розмір збитків, що призвели до завдання майнової шкоди фізичній особі-підприємцю Нечай Оксані Юріївні, у зв'язку з відсутністю у власника демонтованих рекламних конструкцій типу «конвексборд» в кількості 102 одиниці, з урахуванням втраченої вигоди та витрат на транспортування і монтаж рекламних конструкцій до місця їх первинної установки, на дату оцінки, складає 2 918 109,0 грн (т.1 а.с. 169-187).

Як вбачається з дослідницької частини Висновку експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи №143/144/145-18 від 05.09.2018 за матеріалами справи № 904/8832/17 , призначеної ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017р.(т.3 а.с.15-47), розмір матеріальної шкоди завданий власнику пошкодженого майна визначено відповідно то методичних рекомендацій «Судово-товарознавча експертиза по визначенню розміру матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого майна», який повинен включати ринкову вартість товару з урахуванням зносу від експлуатації або дефектів, витрати на монтаж та транспортування.

Ринкова вартість 102 рекламних конструкцій типу «конвексборд» вже включає витрати на монтаж. Визначити вартість витрат на транспортування 102 рекламних конструкцій типу «конвексборд» не надається за можливе через відсутність достовірної інформації щодо вартості транспортування (розташування підприємств, що виготовлюють та реалізують рекламні конструкції може бути різним, тому враховувати транспортні витрати у даному випадку недоцільно).

Таким чином, розмір матеріальної шкоди завданий власнику пошкодженого майна -Фізичній особі-підприємцю Нечай Оксані Юріївні внаслідок демонтажу Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» належних їй рекламних конструкцій типу «конвексборд» згідно з актами від 08.10.2014р. ,від 09.10.2014р., від 20.11.2014р. (два акти), від 21.10.2014р. та від 22.10.2014р. включає ринкову вартість 102 рекламних конструкцій, які були демонтовані згідно з актами від 08.10.2014р. ,від 09.10.2014р., від 20.11.2014р. (два акти), від 21.10.2014р. та від 22.10.2014р примусового демонтажу рекламних засобів, з урахуванням їх зносу, без урахування транспортних витрат, та станом на 01.08.2017р. становить 1 879 379,73 грн.

Як вбачається з дослідницької частини Висновку експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи №143/144/145-18 від 05.09.2018 по третьому питанню, відповідно до п.п. 2.1 п. 2 розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (із змінами), до завдань економічної експертизи відноситься визначення документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди.

Нормативні акти, що регламентують порядок проведення розрахунку недоодержаного прибутку (втраченої вигоди), яке не спричинено порушенням договірних зобов'язань, відсутні. В матеріалах справи є розрахунок недоодержаного прибутку позивача Фізичної особи - підприємця Нечай О.Ю. від здачі в оренду демонтованих рекламних засобів, розрахованого на підставі говорів про надання рекламних послуг, укладених між Фізичною особою - підприємцем Нечай О.Ю. та замовниками рекламних послуг (т. 2, а.с. 163-170). Експертами відповідно до завдань економічної експертизи проведено дослідження документальної обґрунтованості зазначеного роззрахунку.

На дослідження надані договори про надання рекламних послуг, укладені між Фізичною особою - підприємцем Нечай О.Ю. (Виконавець послуг) та замовниками рекламних послуг: № 010813 від 01.08.2013р.; № 250614 від 25.06.2014р.; № 150914 від 15.09.2014 р.; №150914-1 від 15.09.2014р.; № 200914 від 20.09.2014р.; № 020614 від 02.06.2014р.; № 150814 від 15.08.2014р.; №010314 від 01.03.2014р.; № 260814 від 26.08.2014р.; № 160914 від 16.09.2014р.; № 010914 від 09.2014р.; №010913 від 01.09.2013р.

Договірні дані «Адресних програм» (найменування вулиць, де розташовані рекламні конструкції; номера опор; сторона; вартість рекламних послуг за 12 місяців) наведено у Додатку № 1 до висновку експертизи.

Детально номери опор, на яких розташовані рекламні засоби Фізичної особи - підприємця Нечай О.Ю. з датою їх демонтажу зазначено в Додатку № 2 до висновку експертизи.

З аналізу наявних в матеріалах справи договору № 010813 про надання рекламних послуг, який укладено між ФОП Нечай О.Ю. та ОСОБА_3 (т.2 а.с. 15-21) з додатками, в яких визначено періоди рекламних компаній (т.2 а.с. 22-24); договору № 250614 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ОСОБА_4 (т.2 а.с. 26-32) з додатками (т.2 а.с. 33-36); договору № 150914 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ОСОБА_5 (т.2 а.с. 37-43) з додатками (т.2 а.с. 44-47); договору № 150914-1 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ОСОБА_6 (т.2 а.с. 48-54) з додатками (т.2 а.с. 55-58); договору № 200914 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ОСОБА_7 (т.2 а.с. 59-65) з додатками (т.2 а.с. 66-68); договору № 020604 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ОСОБА_8 (т.2 а.с. 69-75) з додатками (т.2 а.с. 76-77); договору № 150814 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ОСОБА_9 (т.2 а.с. 78-84) з додатками від 15.08.2014р. (т.2 а.с. 85-88); договору № 010314 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ТОВ «МЕДІА ПРОСТІР» (т.2 а.с.89-95) з додатками (т.2 а.с. 96-103), договору № 260814 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ФОП Барановою О.Ю. (т.2 а.с.104-110) з додатками (т.2 а.с.111-114); договору № 160914 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ФОП Марченко К.С. (т.2 а.с.115-121) з додатками (т.2 а.с.122-125), договору № 010914 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ФОП Заславським А.В. (т.2 а.с.126-132) з додатками (т.2 а.с.133-140), договору № 010913 про надання рекламних послуг між ФОП Нечай О.Ю. та ФОП Пінчук К.М.(т.2 а.с.141-147) з додатками (т.2 а.с.148- 151), колегія судів доходить висновку, що зазначені в них адреси розташування рекламних конструкцій, збігаються з адресами рекламних конструкцій, перелік яких наведено у переліку рекламних засобів (спеціальних конструкцій), розташованих з порушенням Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Дніпропетровську, що підлягають демонтажу, який затверджено рішенням виконкому міської ради № 573 від 09.10.2014р. входять 102 рекламні конструкції типу «конвексборд» визначені як рекламні засоби на опорі (т.4 а.с. 209-224) та актах примусового демонтажу від 08.10.2014р., від 09.10.2014р., від 20.10.2014р. (два акти), від 21.10.2014р. та від 22.10.2014р.

Оскільки в переліку рекламних засобів (спеціальних конструкцій), розташованих з порушенням Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Дніпропетровську, що підлягають демонтажу, який затверджено рішенням виконкому міської ради № 573 від 09.10.2014р. входять 102 рекламні конструкції типу «конвексборд» визначені як рекламні засоби на опорі (т.4 а.с. 209-224) та актах примусового демонтажу від 08.10.2014р., від 09.10.2014р., від 20.10.2014р. (два акти), від 21.10.2014р. та від 22.10.2014р. (т.1 а.с. 12-31) у графі «Короткий зміст реклами» міститься однотипна вказівка «Комерційний сюжет», колегія суддів доходить висновку, що на час примусового демонтажу вищезазначені рекламні конструкції, належні позивачу використовувалися у відповідності до умов договорів про надання рекламних послуг, а тому доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем можливості отримувати ним дохід у визначеному договорами розмірі, дані яких покладено при визначені розміру втраченої вигоди (неотримання доходів) Фізичної особи-підприємця Нечай О.Ю. при проведенні комплексної економічної та товарознавчої експертизи № 143/144/145-18 відхиляються, як не обгрунтовані.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що за умови відсутності протиправного втручання з боку Відповідача-1 в право мирного володіння належними позивачеві 102 одиницями рекламних конструкція, позивачка могла і повинна була отримати відповідні доходи у визначеному нею розмірі, за визначений нею період.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до положень статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Частиною 4 статті 225 Господарського кодексу України визначено навіть, що виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивачу було завдано збитки внаслідок прийняття відповідачем-1 протиправних рішень Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 546 від 17.09.2014р. та № 573 від 09.10.2014р.., із законного володіння позивача було вилучено та не повернуто належне йому майно, а саме рекламні конструкції типу "конвексборд" в кількості 102 одиниці, що не спростовано відповідачем-1 в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок комплексної економічної та товарознавчої експертизи № 143/144/145-18 від 05.09.2018р., колегія суду дійшла висновку про те, що відповідний висновок не викликає сумнівів у його правильності, не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості.

Відповідно до висновків Висновку експертів за результатами проведення комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи № 143/144/145-18 за матеріалами справи № 904/8832/13, розмір матеріальної шкоди завданий власнику пошкодженого майна - Фізичній особі - підприємцю Нечай Оксані Юріївні внаслідок демонтажу Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» належних їй рекламних конструкцій типу «конвексборд» згідно з актами від 08.10.2014, від 09.10.2014, від 20.11.2014 (два акти), від 21.10.2014 та від 12.10.2014 включає ринкову вартість 102 рекламних конструкцій типу «конвексборд», які були демонтовані згідно з актами від 08.10.2014, від 09.10.2014, від 20.10.2014 (два акти), від 21.10.2014 та від 22.10.2014 примусового демонтажу рекламних засобів, без урахування транспортних витрат, та станом на 01.08.2017 становить 1 839 379,73 грн (т.3 а.с. 37)

Розмір втраченої вигоди (неотриманих доходів) Фізичної особи-підприємця Нечай Оксани Юріївні внаслідок демонтажу Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» належних їй рекламних конструкцій типу «конвексборд» згідно з актами від 08.10.2014, від 09.10.2014, від 20.11.2014 (два акти), від 21.10.2014 та від 22.10.2014р. складає 1 661 200,00 грн, в тому числі за 2015 рік у розмірі 1 428 000,00 грн.

Таким чином, загальний розмір збитків завданих Фізичній особі-підприємцю Нечай Оксані Юріївні внаслідок демонтажу Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» належних їй рекламних конструкцій типу «конвексборд» згідно з актами від 08.10.2014, від 09.10.2014, від 20.11.2014 (два акти), від 21.10.2014 та від 22.10.2014р. становить : 3 267 379, 73 грн (1 839 379,73 грн + 1 428 000,00 грн)

Позивач не скористався своїм правом на збільшення позовних вимог, тому з урахуванням принципу диспозитивності, колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення збитків, які складаються із майнової шкоди, яка завдана фізичній особі-підприємцю Нечай Оксані Юріївні, у зв'язку з протиправним позбавленням його 102-х одиниць рекламних конструкцій типу «конвексборд», з урахуванням втраченої вигоди (запланований прибуток за 2015), на дату оцінки, тобто на 01.07.2017р. в загальному розмірі 2 918 109,0 грн., знаходиться в межах висновків, які наведені у Висновку експертів за результатами проведення комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи № 143/144/145-18 за матеріалами справи № 904/8832/13 від 05.09.2018р., а тому є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2017р. у даній справі залучено до участі у розгляді справи в якості Відповідача-2 Комунальне підприємство «Адміністративно - технічне управління, виключивши його зі складу третіх осіб.

Відповідне залучення відбулося з урахуванням положень частини 1 статті 24 Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діяла до 15.12.2017р.

Відповідно пункту 5 частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, чинної на час перегляду справи, диспозитивність є однією з засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 14 суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 45 Господарського процесуального кодексу України ,сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Позивачем не заявлялися позовні вимоги до Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», а тому місцевим господарським судом зроблено вірний правовий висновок щодо відмови в задоволені позовних вимог до нього.

Відповідно до пунктів 1,3 частин 1,4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/8832/17 підлягає зміні шляхом викладення його резолютивної частини в редакції даної постанови.

Оскільки колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які викладені в його резолютивній частині, апеляційна скарга Виконавчого комітету Дніпровської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а рішення резолютивна частина рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/8832/17 підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, - 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/8832/17 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції постанови Центрального апеляційного господарського суду.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на Виконавчий комітет Дніпровської міської ради.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховног Суду, в строки визначені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.11.2019 року.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд