ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2019 р. Справа№ 910/11730/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Майданевич Г.А.

За участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 22.10.2019.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства "Харківобленерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі № 910/11730/19 (суддя Полякова К.В., м. Київ, повний текст ухвали підписано 02.09.2019)

за позовом акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків

до приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року акціонерне товариство "Харківобленерго" (надалі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі-відповідач) про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії, наданої акціонерному товариству "Харківобленерго" у липні 2019 року за Договором від 10.05.2019 № 0524-02041 про надання послуг з передачі електричної енергії шляхом застосування діючого тарифу на послуги з передачі електричної енергії та відобразити його в рахунку-фактурі та акті приймання-передачі послуги.

Вимоги вказаного позову мотивовані тим, що за послугу з передачі електричної енергії у липні 2019 року одночасно із актом приймання-передачі послуг отримав від відповідача рахунок-фактуру від 31.07.2019 № 0524-02041/31/07/2019, яким встановлено плату позивачу за надані послуги в розмірі 19 479 956,83 грн та повідомлено, що Окружний адміністративний суд міста Києва розблокував тариф НЕК "Укренерго" на послуги з передачі електричної енергії, встановлений постановою НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 з 01.07.2019 (347,43 грн./Мвт*год).

Так, не погоджуючись із наданим розрахунком у частині застосованого тарифу за надані послуги, позивач направив відповідачу повідомлення про розбіжності за отриманим від ОСП актом приймання-передачі послуги за липень 2019 року, однак відповідач розбіжності не усунув, що у сукупності із правом відповідача на припинення електропостачання стало приводом для звернення позивача до суду.

Разом із позовною заявою акціонерне товариство "Харківобленерго" подало заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" вчиняти дії, направлені на припинення передачі електричної енергії у мережі акціонерного товариства "Харківобленерго".

В обґрунтування вищевказаної заяви акціонерне товариство "Харківобленерго" зазначає, що існує небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення, оскільки позивач не може здійснити оплату послуги з передачі електричної енергії за договором через невірне визначення відповідачем вартості плати за надані послуги у липні 2019 року. При цьому, факт не здійснення позивачем оплати за надані у липні 2019 року послуги є підставою виникнення у відповідача права на припинення електропостачання у мережі позивача, що в свою чергу потягне за собою припинення її розподілу для 180 постачальників на території ліцензованої діяльності позивача. Отже, на думку позивача, встановлення заборони відповідачу вчиняти дії, направлені на припинення передачі електричної енергії у мережі позивача необхідне для запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі № 910/11730/19 (суддя Полякова К.В., м. Київ, повний текст ухвали підписано 02.09.2019) у задоволенні заяви акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову у справі № 910/11730/19 відмовлено повністю.

Судове рішення мотивоване тим, що предметом позову є вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії, наданої позивачу у липні 2019 року за Договором від 10.05.2019 № 0524-02041 про надання послуг з передачі електричної енергії шляхом застосування діючого тарифу на послуги з передачі електричної енергії і відобразити його в рахунку-фактурі та акті приймання-передачі послуги. Таким чином, у разі задоволення даного позову, судове рішення буде стосуватися лише зміни розміру вартості наданих відповідачем послуг за договором у липні 2019 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" вчиняти дії, направлені на припинення передачі електричної енергії у мережі акціонерного товариства "Харківобленерго".

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на думку позивача, судом першої інстанції неправильно застосовані норми ст. 136 ГПК України, не враховано наслідки, які може спричинити наявність у відповідача права на припинення передачі електричної енергії у мережі позивача, передбаченого п. 3.18 ст. 3 Кодексу системи передачі затвердженого постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018 та п. 8.4 Договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0524-02041 від 10.05.2019 та не взято до уваги можливість очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам не тільки позивача, а й територіальній громаді міста Харкова та інших населених пунктів на території ліцензованої діяльності акціонерного товариства "Харківобленерго" як оператора системи розподілу, у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 у справі № 910/11730/19 задоволено клопотання акціонерного товариства "Харківобленерго" та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі № 910/11730/19; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги акціонерного товариства "Харківобленерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі № 910/11730/19 призначено на 22.10.2019.

21.10.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким, відповідач просив апеляційну скаргу акціонерного товариства "Харківобленерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі № 910/11730/19 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

22.10.2019 в судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав викладених у ній, а оскаржувану ухвалу - скасувати.

Також, в судовому засіданні 22.10.2019 представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на неї та просив залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі № 910/11730/19 без змін.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про відмову у забезпеченні позову.

Відповідно до ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії, наданої позивачу у липні 2019 року за Договором від 10.05.2019 № 0524-02041 про надання послуг з передачі електричної енергії шляхом застосування діючого тарифу на послуги з передачі електричної енергії і відобразити його в рахунку-фактурі та акті приймання-передачі послуги. Отже, в разі задоволення даного позову його рішення буде стосуватися лише зміни розміру вартості наданих відповідачем послуг за договором у липні 2019 року.

Як зазначалось вище, позовні вимоги обґрунтовано тим, що за послугу з передачі електричної енергії у липні 2019 року одночасно із актом приймання-передачі послуг отримав від відповідача рахунок-фактуру від 31.07.2019 № 0524-02041/31/07/2019, яким встановлено плату позивачу за надані послуги в розмірі 19479956,83 грн та повідомлено, що Окружний адміністративний суд м. Києва розблокував тариф НЕК "Укренерго" на послуги з передачі електричної енергії, встановлений постановою НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 з 01.07.2019 (347,43 грн./Мвт*год). Так, не погоджуючись із наданим розрахунком у частині застосованого тарифу за надані послуги, позивач направив відповідачу повідомлення про розбіжності за отриманим від ОСП актом приймання-передачі послуги за липень 2019 року, однак відповідач розбіжності не усунув, що у сукупності із правом відповідача на припинення електропостачання стало приводом для звернення позивача до суду.

Позивач, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову перешкоджає господарській діяльності позивача та порушує інтереси як позивача так і інших осіб (постачальників та споживачів), які не беруть участі у справі, однак споживають електричну енергію через мережі приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову місцевий господарський суд виходив з того, що заявником (позивачем у справі) не доведено, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Приписами статті 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що при вирішенні питання про забезпечення позову підлягають оцінці доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Натомість, жодних документів щодо здійснення саме відповідачем дій, які б могли свідчити про імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду позивачем, в порядку ст. 74 ГПК України, не представлено.

Разом з тим, доводи позивача про те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову виникне загроза охоронюваним законом інтересам споживачів, які не є учасниками судового процесу судом відхиляються як безпідставні та необґрунтовані, оскільки підставою звернення з позовом до суду є виключно порушення прав та інтересів певної особи, зокрема позивача у справі, і позивач не наділений повноваженнями в контексті спірних правовідносин сторін у межах розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову на представлення чи захист інтересів інших осіб. Одночасно і метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а не інших осіб, які не є учасниками справи.

Водночас, обраний позивачем захід забезпечення позову направлений на заборону відповідачу здійснювати дії по припиненню передачі електричної енергії, тобто такий захід забезпечення не стосується безпосередньо предмету позовної вимоги та не направлений на забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову. Більш того, даний захід забезпечення позову може стосуватися можливого виникнення між сторонами іншого спору з інших підстав, оскільки заборона відповідачу на припинення передачі електричної енергії не вплине на здійснення відповідачем перерахунку вартості послуг в разі задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявності взаємозв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, не обґрунтовано чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також заявлено дану заяву про забезпечення позову фактично в інтересах інших осіб, які не є учасниками судового процесу.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, як такі, що не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі. Ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин та відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 136, 137, 234 ГПК України, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника (позивача у даній справі).

Керуючись, ст.ст. 124, 129-1 Конституції України ст.ст. 240, 255, 260-271, 273, 275-276, 281-284, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі № 910/11730/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу акціонерного товариства "Харківобленерго" залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 01.11.2019.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова