ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1264/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника від позивача Ткаченко Я.В. за довіреністю №1782 від 11.06.2019;

/відповідач повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином (див. рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 29.08.2019), але не скористався правом на участь в судовому засіданні/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Європіан Агро Інвестмент Юкрейн

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.06.2019, проголошене суддею Шаратовим Ю.А. о 12.17 у м. Одесі, повний текст якого складено 01.07.2019,

у справі № 916/1264/19

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів

до скаржника

про стягнення 348 646,75 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019р. Державне підприємство Адміністрація морських портів в особі Іллічівської /пізніше Чорноморської/ філії (далі по тексту - Адміністрація) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Європіан Агро Інвестмент Юкрейн про стягнення з останнього заборгованості за Договором про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій від 27.08.2018 № 61-Пд-ІЛФ-18 в сумі 348 646,75 грн., з якої 317 088,67 грн. - основний борг, 4 453,51 грн. - інфляційні втрати, 25 019,60 грн. пеня та 2 084, 97 грн. - 3% річних. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги із посиланням на статті 525, 526, 529, 530, 610 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України обґрунтовані невиконанням відповідачем умов Договору про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій № 61-Пд-ІЛФ-18 від 27.08.2018, щодо своєчасної оплати рахунків на відшкодування вартості послуг залізниці та послуг адміністрації за цим Договором.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.06.2019 позов задоволено з підстав його обґрунтованості та стягнуто ТОВ Європіан Агро Інвестмент Юкрейн на користь Адміністрації 317 088,67 грн. основного боргу, 25 019,60 грн. пені, 2 084,97 грн. 3 % річних, 4 453,51 грн. інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 5 229,70 грн..

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ Європіан Агро Інвестмент Юкрейн звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зокрема скаржник зазначає, що позовна заява позивача, а також розрахунок заборгованості та штрафних санкцій підписані не повноважними особами.

Також скаржник зазначає, що відомостей з нарахованої плати відповідачем отримано не було, тому не є зрозумілим, яким чином позивач нараховує плату за відшкодування вартості послуг виконаних залізницею.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач нарахував штрафні санкції, виходячи з того, що відповідач повинен був оплатити рахунок 25.01.2019, проте на цю дату відповідач навіть не отримував рахунок на оплату.

Крім того, скаржник стверджує, що відповідач не був присутній в жодному судовому засіданні, а отже був позбавлений змоги забезпечити належне представництво власних інтересів при розгляді даної справи.

Адміністрацією надано відзив на апеляційну скаргу, в якому та спростовує доводи апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2018 сторонами укладено Договір про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій № 61-Пд-ІЛФ-18 (далі Договір від 27.08.2018).

Відповідно до п. 2.1.1 Договору Адміністрація на підставі плану завезення вантажів, отриманого від Підприємства (з вказівкою номенклатури, експедиторів, кількості вантажу і т.д.) та укладеного із Одеською залізницею договору від імені та за рахунок Підприємства погоджує та планує перед Одеською залізницею приймання експортних, імпортних і транзитних вантажів, які надходять на адресу підприємства та його контрагентів, обсяг яких не повинен перевищувати пропускну спроможність, що визначено єдиним технологічним процесом роботи станції Одеської залізниці і морського порту.

Згідно п. 2.2.21 Договору Підприємство забезпечує своєчасну попередню оплату та сплату рахунків на відшкодування вартості послуг залізниці та послуг адміністрації за цим Договором.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що Підприємство оплачує послуги адміністрації за вільними тарифами адміністрації та відшкодовує вартість послуг Одеської залізниці за тарифами Одеської залізниці, а саме:

- витрати Адміністрації, що пов`язані з перевезенням вантажів Одеською залізницею: плата за подавання та забирання вагонів, користування вагонами, маневрові операції та інші послуг, що надаються залізницею і оплачуються за тарифами залізниці;

- послуги Адміністрації з організації залізничних операцій: використання залізничних колій 110,33 грн. за вагон; послуги з організації залізничних операцій 79,28 грн. за вагон.

Вартість послуг з використання залізничних колії та з організації залізничних операцій під час здійснення підприємством здвоєних операцій (вивантаження та навантаження) визначається як одна операція виконана з одним вагоном.

Відповідно до п. 3.3 Договору заявки Підприємства на послуги, надані Адміністрацією можуть бути підписані посадовими особами Підприємства або вповноваженими представниками Підприємства. Підтвердженням повноважень представника є видана Підприємством довіреність.

Згідно п. 3.4 Договору Підприємство протягом 5-ти робочих днів з дати підписання цього Договору забезпечує внесення одноразового авансового платежу у розмірі 10000 грн. за послуги Одеської залізниці, що пов`язані з перевезенням вантажів на умовах попередньої оплати. Протягом дії договору розмір попередньої оплати складає 50 % від вартості послуг Одеської залізниці за попередній місяць. Передплата вноситься на підставі, виставленого рахунку.

Попередня оплата та остаточні розрахунки з відшкодування вартості послуг залізниці та послуги Адміністрації за даним договором оплачуються Підприємством протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Рахунок формується на підставі довідки про виконані роботи та може бути вручений Адміністрацією уповноваженій особі Підприємства; або направлений до відділу діловодства (канцелярії) Підприємства - в такому випадку моментом виставлення рахунку є дата вручення рахунку; або відправлений Підприємству рекомендованим листом з повідомленням про вручення та з відміткою на ньому поштової організації - в такому випадку моментом виставлення рахунку є дата відправлення рахунку поштою.

Банківські витрати по перерахуванню коштів банку несе Підприємство.

Відповідно п. 3.5 Договору з метою забезпечення бухгалтерського обліку Адміністрацією разом з рахунком надсилається два екземпляри Акту про надані послуги з підписом та печаткою. Один екземпляр в п`ятиденний термін після отримання Підприємство зобов`язано підписати та повернути Адміністрації.

У разі не направлення Підприємством зазначених зобов`язань, акт про надані послуги вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного Підприємством.

За необхідністю, але не рідше одного разу у півріччя, Адміністрацією та Підприємством складаються акти звірок взаємних розрахунків (п. 3.5 договору).

П. 6.6 Договору встановлено, що за порушення строків сплати, передбачених даним договором, Адміністрація має право вимагати від Підприємства сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з п. 8.1 Договору, цей Договір набуває чинності з дати підписання діє до 31.12.2018 включно. По завершенню терміну дії даного договору він може бути продовжений сторонами на тих же або інших умовах. Продовження терміну дії договору здійснюється сторонами протягом 30 робочих днів до дати припинення дії договору шляхом обміну відповідними листами. В такому разі, Договір буде вважатись подовженим на тих самих умовах та на той самий строк що і був укладений.

Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивачем на виконання умов укладеного Договору №61-Пд-ІЛФ-18 від 27.08.2018р. були надані обумовлені між сторонами послуги, про що свідчить складений Акт наданих послуг від 31.12.2018р. Зазначений акт підписаний відповідачем без зауважень і в матеріалах справи не містяться будь яких докази того, що відповідачем надавались зауваження чи заперечення щодо виконання умов Договору з боку позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано обумовлені укладеним договором послуги та для їх оплати на адресу відповідача був виставлений рахунок №Пр/17 763 від 31.12.2019 на суму 317 088,67 грн, який одержаний останнім 10.01.2019, про що свідчить підпис представника відповідача в реєстрі пред`явлених рахунків (т. 1 а.с. 19). Проте відповідачем умови договору про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій № 61-Пд-ІЛФ-18 від 27.08.2018 щодо оплати відповідного рахунку виконані не були, що і стало підставою для нарахування позивачем штрафних санкцій та звернення до суду із відповідним позовом.

Враховуючи вищенаведені норми права та факт неналежного виконання ТОВ „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №61-Пд-ІЛФ-18 від 27.08.2018 щодо повної та своєчасної сплати наданих послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 317 088,68 грн. є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами та підлягають задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки п. 6.6 Договору визначено, що за порушення строків сплати, передбачених даним договором, Адміністрація має право вимагати від Підприємства сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, позивачем підставно нараховано пеню за період з 25.01.2019 по 14.04.2019 у розмірі 25 019,60 грн, яка обгрунтовано стягнута з відповідача на користь позивача судом першої інстанції.

Крім того, ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання (така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15.11.2010 у справі № 4/720, від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 24.10.2011 у справі № 16/5/5022-103/2011 (2/43-654), від 14.11.2011 у справі № 12/207).

Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджено наявність основного боргу за договором, тому в даному випадку інфляційні нарахування у сумі 4 453,51 грн та 3 % річних у сумі 2 084, 97 грн., нараховані за період з 25.01.2019 по 14.04.2019 стягнуто також на законних підставах.

Щодо доводів скаржника про відсутність відповідних повноважень на підписання позовної заяви та розрахунку заборгованості зі штрафними санкціями, оскільки це здійснено не директором підприємства і не адвокатом, то колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401- VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1401) внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями.

За приписами ч.ч. 3 та 4 ст. 131-2 Конституції України (в редакції Закону №1401), виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.(ч. 4 ст. 12 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При відкритті провадження, місцевий господарський суд за результатом огляду позовної заяви Адміністрації з урахуванням положень ст.12 ГПК України, враховуючи ціну позову, категорію справи, обсяг та характер доказів у справі, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, дійшов до обґрунтованого висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ГПК України, при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст.59 цього Кодексу.

Згідно з ч.З ст. 56 ГПК України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) або через представника.

З урахуванням наведеного, Адміністрація як сторона у справі, яку визначено судом як малозначну, має право на представництво своїх законних інтересів, у тому числі і на звернення з позовною заявою та підписання всіх необхідних процесуальних документів представником, який не є адвокатом.

За приписами статті 60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю.

За матеріалами справи судом встановлено, що повноваження представника позивача - начальника Чорноморської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України" Волошина В.Е., в тому числі на представництво інтересів позивача та підписання всіх необхідних процесуальних документів, в тому числі позовної заяви по даній справі, підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю № 1602 від 21.12.2018, яка міститься в матеріалах справи.

Також суд зазначає, що повноваження представника позивача - провідного юрисконсульта Ткаченко Я.В. на представництво інтересів позивача та підписання всіх необхідних процесуальних документів, підтверджується відповідною нотаріально посвідченою довіреністю № 3860 від 22.12.2018, яка знаходиться в матеріалах даної справи (т. 1 а.с. 53)

На підставі викладеного, колегією суддів не приймаються доводи скаржника про відсутність відповідних повноважень на підписання позовної заяви та розрахунку заборгованості зі штрафними санкціями у осіб, які їх підписали, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також не заслуговують на увагу судової колегії і твердження апелянта про те, що відповідач не був присутній в жодному судовому засіданні, а отже був позбавлений можливості забезпечити належне представництво по розгляду даної справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що місцевий господарський суд належним чином повідомляв ТОВ Європіан Агро Інвестмент Юкрейн за його юридичною адресою про розгляд даної справи, що підтверджують наявні в матеріалах справи поштові повідомлення (т. 1 а.с. 39, т. 2 а.с. 223, 242, 243), проте останній не скористався правом на участь в судових засіданнях, як у суді першої так і у суді апеляційної інстанцій з власної ініціативи, тобто з незалежних від суду обставин.

Доводи скаржника про те, що відповідачем не отримувались відомості з нарахованої плати, а тому не є зрозумілим, яким чином позивач нараховує плату за відшкодування вартості послуг виконаних залізницею, колегія суддів відхиляє, оскільки направлення чи не направлення відповідачу довідок про надані послуги, які не відноситься до категорії первинних документів, не впливає на виникнення у відповідача грошових зобов`язань за укладеним договором та не спростовує факту надання послуг за договором і не є підставою для звільнення відповідача від здійснення розрахунків з позивачем.

При цьому як вже зазначалось, факт отримання відповідачем рахунку для оплати №Пр/17 763 від 31.12.2019 саме 10.01.2019 підтверджується підписом уповноваженого представника відповідача у «Реєстрі наданих рахунків», чим спростовується твердження останнього про те, що станом на 25.01.2019 (дату нарахування позивачем штрафних санкції), відповідний рахунок відповідачем не отримувався.

Отже доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують висновків місцевого господарського суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга ТОВ Європіан Агро Інвестмент Юкрейн задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.06.2019 року у справі №916/1264/19 залишається без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 26.06.2019 у справі №916/1264/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Європіан Агро Інвестмент Юкрейн без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.11.2019 у зв`язку з перебуванням судді члена колегії Діброви Г.І. у відрядженні в період з 27 по 31.10.2019.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя Г.І. Діброва

Суддя С.І. Колоколов