Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" листопада 2019 р. м. Житомир Справа № 906/887/19

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Нероди І.В.

Розглядаючи справу за позовом: Приватного підприємства "Україна" ( с.Водотиї Брусилівського району)

до Брусилівської селищної ради (смт. Брусилів)

про визнання недійсним рішення сесії селищної ради,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Україна" звернулося до суду з позовними вимогами до Брусилівської селищної ради про визнання недійсним рішення сесії селищної ради ( надалі за текстом - Підприємство та Рада).

В обґрунтування підстав позову Підприємство доводить, що Рада, приймаючи оскаржуване рішення 34 сесії 7 скликання від 17.07.19р. № 1062 "Про внесення змін до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами" в частині внесення до цього Переліку земельної ділянки загальною площею 68,458га, кадастровий № :05:000:8102 ( надалі за текстом - Рішення № 1062 та Земельна ділянка), не тільки не врахувала імперативні приписи ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України, які виключають можливість продажу на конкурентних засадах права оренди на земельні ділянки комунальної власності, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності юридичних осіб, а також власне рішення 31 сесії 7 скликання від 17.04.19р. за № 966 "Про розгляд заяви ПП "Україна", яким надала Підприємству дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 68,458га, кадастровий № :05:000:8102 на дві земельної ділянки, з яких одна орієнтовною площею 12,00га матиме цільове призначення - для розміщення , будівництва і експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (14.01) та буде передана Підприємству у користування на умовах оренди ( надалі за текстом - Рішення № 966).

Ухвалою суду від 01.10.19р. відкладено підготовче засідання на 04.11.19р. , оскільки Рада заявила про намір укласти з Підприємством мирову угоду на запропонованих нею умовах.

Станом на дату проведення підготовчого засідання 04.11.19р. до суду надійшла спільна заява Підприємства та Ради від 31.10.19р. за вих. № 133 ( вх. №г/с 02-44/1687/19) про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами 31.10.19р. на погоджених у ній умовах ( надалі за текстом - Мирова угода).

Оскільки згідно з ч.3 ст.198 Кодексу головуючий забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, суд розглянув у підготовчому засіданні 04.11.19року Заяву про забезпечення позову за наявними справі доказами , в тому числі, у місці їх знаходження в мережі Інтернет за посиланням ://brusylivska-gromada.gov.ua/ в порядку ч.4.ст.74 та ч.7ст.82 Кодексу, та вчинив наступну процесуальну дію - розглянув умови Мирової угоди, укладеної сторонами спору 31.10.19р. на предмет їх відповідності вимогам ст.ст. 192 та 193 Кодексу .

Розглядаючи умови Мирової угоди на їх відповідність вимогам чинного законодавства, суд із назви та змісту Рішення № 1062 встановив, що продаж на конкурентних засадах права оренди на земельні ділянки комунальної власності, Рада здійснює окремими лотами, тобто, щодо кожної окремої земельної ділянки встановлює відповідні умови продажу ( ціну, строки тощо). Для цього , як дійшов висновку суд, Рада також приймає окреме рішення. Судом встановлено, що до Переліку земельних ділянок, Земельна ділянка включена саме Рішенням № 1062, однак у справі відсутнє рішення Ради про затвердження власне первинної редакції Переліку земельних ділянок. Окрім того, як встановив суд, Рішенням № 1062 окремі земельні ділянки виключені із Переліку земельних ділянок. Такі управлінські рішення Ради дають суду підстави вважати, що Перелік земельних ділянок періодично змінюється з тих чи інших підстав.

Таким чином, оскаржуване Рішення № 1062 , як встановив суд, процедуру продажу права оренди на земельні ділянки комунальної власності не розпочинає та не завершує, однак є складовою цієї процедури.

Судом встановлено, що Рада не визнає Рішення № 1062 в частині включення Земельної ділянки до Переліку земельних ділянок станом на 17 липня 2019року таким, що прийняте з порушенням вимог ч.2 ст. 134 ЗК України та всупереч власному Рішенню № 966, оскільки вважає, що стаття 136 Земельного кодексу України не містить заборони щодо здійснення поділу земельної ділянки на час перебування її в Переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону. Водночас Рада визнає за Підприємством право на отримання в користування земельної ділянки , розміщеної під господарськими будівлями підприємства, без проведення процедури земельних торгів.

Як встановлено Судом із змісту Мирової угоди , Рада на 37 сесії 7 скликання прийняла рішення від 23.10.2019року № 1209 "Про розгляд заяви ПП "Україна" , у пункті 1 вирішила надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 68,458га із земель запасу, кадастровий № :05:000:8102 на земельної ділянки: 1.1. орієнтовною площею 56,458га- землі запасу (код 16.00), 1.2. орієнтовною площею 12,00 га-землі запасу (код 16.00), з метою передачі ПП "Україна" в користування на умовах договору оренди землі" ( надалі за текстом - Рішення №1209).

Судом із змісту Мирової угоди також встановлено , що згідно з пунктом 5 Рішення №1209 Рада вирішила вважати таким, що втратило чинність Рішення №966, яке Підприємство визначило як одну із підстав позову у цій справі. Окрім того, судом встановлено, що згідно з п. 5 Рішення № 1209 визнано таким, що втратило чинність рішення 35 сесії 7 скликання від 21.08.2019року № 122 "Про підготовку лота та проведення земельних торгів, за межами населеного пункту с. Водотиї , площею 68,4580 га" ( надалі за текстом - Рішення № 122).

Попри те, що Рішення № 122 не визначено Підприємством у числі підстав позову у цій справі , суд враховує, що як Рішення № 122, так і Рішення №966 та оскаржуване Рішення № 1062, прийняті Радою до відкриття провадження у цій справі - 03 вересня 2019року.

Натомість в ході судового вирішення спору Рада приймає 23 жовтня 2019року Рішення № 1209, на підставі якого втрачають чинність Рішення № 122 та Рішення №966, однак Рада не приймає рішення щодо виключення Земельної ділянки із Переліку земельних ділянок згідно з оскаржуваним Рішення № 1062, оскільки прийняти відповідне управлінське рішення вважає за необхідне після затвердження судом Мирової угоди і набрання відповідним судовим рішенням законної сили, та дослівно " ... на найближчій черговій сесії Брусилівської селищної ради".

При цьому Рада визнає за Підприємством право на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу Земельної ділянки на дві земельні ділянки, з метою передачі Підприємству в користування на умовах оренди новоутворену земельну ділянку орієнтовною площею 12,00га відповідно до Рішення № 1209.

Таким чином, попри те, що згідно з частиною другою статті 124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються, попри те, що згідно із статтею 152 Земельного кодексу України, статтями 21 та 393 Цивільного кодексу України та статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" оцінку мотивів Підприємства про невідповідність Конституції або законам України оскаржуваного Рішення № 1062 станом на дату його прийняття - 17 липня 2019 року здійснює суд, Рада, за умовами укладеної з Підприємством Мирової угоди 31.10.19року залишає за собою право прийняти управлінське рішення щодо виключення Земельної ділянки із Переліку земельних ділянок згідно з оскаржуваним Рішення № 1062, поза судовим контролем на власний розсуд, уникаючи судової оцінки мотивів Підприємства про його невідповідність вимогам ст. 120, ч.2 ст.124, ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Таким чином, як випливає із змісту статті, обидві сторони спору у мировій угоді розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу на користь іншої сторони.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін ( постанова КГС у складі ВС від 08 травня 2018 року у справі № 910/32312/15).

Так, згідно з ч.1 статті 193 Кодексу виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

Згідно з ч. 2 цієї статті Кодексу ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Частина 3 цієї статті Кодексу гарантує право сторонам у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди подати ухвалу суду про затвердження мирової угоди для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Таким чином, в ухвалі про затвердження мирової угоди , як виконавчому документі , відповідно до статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", сторони спору мають бути визначені, насамперед, у статусі стягувача та боржника. При цьому , кожна із сторін спору за умовами мирової угоди, може бути одночасно як стягувачем , так і боржником.

В ухвалі про затвердження мирової угоди має бути зазначена резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно з умовами Мирової угоди Підприємство та Рада взяли на себе зобов`язання вчинити певні дії у земельних відносинах, які однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Підтвердженням викладеному є умови Мирової угоди, які не передбачають заходів для примусового виконання Підприємством та Радою взятих на себе зобов`язань.

Так, за умовою пункту 4 Мирової угоди Рада взяла на себе зобов`язання на найближчій черговій сесії після дати затвердження судом даної мирової угоди і набрання відповідним судовим рішенням законної сили внести зміни до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами, затвердженого рішенням 34 сесії 7 скликання від 17.07.19р. №1062 (із змінами , внесеними рішенням 37 сесії 7-го скликання №1209 від 23.10.19р.), а саме - виключити з цього Переліку земельну ділянку орієнтовною площею 12,0 га, яка буде сформована відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 68,4580га, кадастровий номер № :05:000:8102, із земель запасу Брусилівської селищної ради на земельні ділянки орієнтовною площею 56,458га та орієнтовною площею 12,0га.

Водночас не можливо виконати як добровільно, так і примусово умову п. 4 Мирової угоди , оскільки неможливо виключити із Переліку земельних ділянок, затвердженого оскаржуваним Рішенням № 1062, кожна з яких ідентифікована за кадастровим номером, в тому числі, спірна, земельну ділянку, яка лише набуде у майбутньому ознак об`єкта цивільного права після її утворення шляхом поділу існуючої спірної земельної ділянки шляхом присвоєння такій земельній ділянці нового кадастрового номеру.

Так, згідно з 4 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно з частиною 6 цієї статті Кодексу формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Згідно з ч. 2 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

У ч. 6 цієї статті Закону передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Згідно з ч. 7 цієї статті Закону скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.

У ч. 1 ст. 27 Закону передбачено, що у разі поділу земельної ділянки запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Згідно з ч. 2 цієї статті Закону у Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу земельної ділянки, здійснюється запис про такий поділ із зазначенням скасованого кадастрового номеру земельної ділянки.

Згідно з п.1 ч.5 статті 192 Кодексу суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо, зокрема, умови мирової угоди суперечать закону або є невиконуваними.

Відповідно до п.п 3 та 6 ч.1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: визначення обставин справи, які підлягають встановленню , та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення , зокрема, правильного розгляду справи по суті.

Оскільки станом на 04.11.19 неможливо вчинити усі процесуальні дії, визначені ч.2 ст.182 ГПК України, суд постановляє відкласти підготовче засідання та здійснити інші дії, необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті .

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України розумність строків розгляду справи судом належить до основних засад (принципів ) господарського судочинства.

Так, стаття 15 ГПК України передбачає необхідність дотримання судом принципу пропорційності, враховуючи особливості предмета спору; складність справи; значення розгляду справи для сторін.

З врахуванням викладеного, суд застосує процесуальний механізм ч.3 статті 177 Кодексу щодо продовження строку підготовчого провадження на 30 днів до 03.12.19р.

Водночас при визначенні дати проведення наступного судового засідання у справі, суд враховує, що у період з 14.11.19р. по 08.12.19р. включно відповідно до наказу від 23.10.19р. № 280-В/тим головуючий суддя перебуватиме у додатковій відпустці для складання підсумкових іспитів та заліків і виконання роботи по дисертації .

З врахуванням викладеного, на підставі ч. 4 ст. 11 Кодексу, що визначає практику Європейського суду з прав людини як джерело права (п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України", п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України», п.41 рішення ЄСПЛ у справі «ТОВ «Солаз» проти України»), суд ухвалює відкласти підготовче засідання, застосувавши ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка закріплює, серед інших, такий елемент права на судовий захист як справедливість судового розгляду.

Керуючись ч.2 ст.2, ч.5 ст.13, ст.15, ч. 7 ст. 82, ст. ст. 114, 119, ч.3 ст. 169, ч. 1 ст. 177, 182, 183, п.1 ч.5 ст. 192 , ст. 195, ч.2 ст.232, 233-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству "Україна" та Брусилівській селищній раді у затвердженні укладеної 31 жовтня 2019року мирової угоди у господарській справі № 906/887/19 та продовжити судовий розгляд справи на стадії підготовчого провадження.

2. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів по 03.12.19року.

3. Відкласти підготовче засідання на "17" грудня 2019 р. о 11:00 год. в приміщенні Господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 108, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

4. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

Ухвала підписана 06.11.19р., набрала законної сили та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам ( рек. з пов..)