РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2019Справа № 910/12312/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство "Всесмак"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудтрейдінг"

про стягнення 163 190,18 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство "Всесмак" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудтрейдінг" про стягнення 163 190, 18 грн., у тому числі 128 500, 00 грн. - основного боргу, 25 150, 53 грн. - пені, 5 658, 95 грн. - 3 % річних та 3 880, 70 грн. - інфляційні втрати.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором купівлі-продажу № 2509/17 від 25.09.2017 в частині сплати грошових коштів за отриманий товар.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12312/19. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі була відправлена за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, Господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень частини дев`ятої статті 165 названого Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство "Всесмак" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудтрейдінг" (відповідач) 25.09.2017 укладено договір купівлі-продажу № 2509/17, відповідно до якого позивач зобов`язався передати у власність, а відповідач прийняти та оплатити продукти харчування на умовах, визначених договором.

Відповідно до пунктів 1.2-1.3 договору купівлі-продажу № 2509/17 від 25.09.2017 найменування, асортимент, кількість і ціна товару, що є предметом договору, зазначається в накладних, які оформлюються та підписуються сторонами при прийомі-передачі кожної партії товару. Партією товару вважається його кількість, зазначена в одній накладній, що є невід`ємною частиною договору.

Строк дії договору № 2509/17 відповідно до пункту 10.1 сторони встановили з моменту підписання та - протягом одного календарного року. Якщо по закінченні строку дії договору жодна із сторін не заявить про своє бажання розірвати договір, останній вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач, у період з жовтня 2017 року по травень 2018 року поставив, а відповідач прийняв продукти харчування, що підтверджується видатковими накладними № ВС11100050 від 11.10.2017 на суму 14 200, 00 грн., № ВС18100039 від 18.10.2017 на суму 7 100, 00 грн., № ВС15110029 від 15.11.2017 на суму 21 300, 00 грн., № ВС22110014 від 22.11.2017 на суму 10 650, 00 грн., № ВС03010056 від 03.01.2018 на суму 14 200, 00 грн., № ВС11010069 від 11.01.2018 на суму 10 650, 00 грн., № ВС17010022 від 17.01.2018 на суму 14 200, 00 грн., № ВС01020048 від 01.02.2018 на суму 10 650, 00 грн., № ВС16020039 від 16.02.2018 на суму 14 200, 00 грн., № ВС21020008 від 21.02.2018 на суму 14 200, 00 грн., № ВС06030035 від 06.03.2018 на суму 7 100, 00 грн., № ВС13030041 від 13.03.2018 на суму 10 650, 00 грн., № ВС27030038 від 27.03.2018 на суму 7 100, 00 грн., № ВС03040058 від 03.04.2018 на суму 7 100, 00 грн., № ВС16040043 від 16.04.2018 на суму 10 650, 00 грн., № ВС18040025 від 18.04.2018 на суму 7 100, 00 грн., № ВС24040035 від 24.04.2018 на суму 4 970, 00 грн., № ВС08050054 від 08.05.2018 на суму 10 650, 00 грн., № ВС03050003 від 03.05.2018 на суму 17 750, 00 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Положеннями пункту 5.1 договору № 2509/17 від 25.09.2017 передбачено, що відповідач здійснює розрахунки за товар протягом двадцяти одного календарного дня з дати прийому-передачі товару.

Втім відповідач, в порушення умов договору № 2509/17 від 25.09.2017 у повному обсязі не розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 128 500, 00 грн., яку останній визнав, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов`язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач, 14.05.2019 звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, яку останній виконав частково.

Оскільки факт поставки товару позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості товару у повному обсязі суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 128 500, 00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач вчинив господарське правопорушення, яке полягало у невиконанні прийнятих на себе зобов`язань за господарським договором в частині сплати заборгованості за поставлений товар.

Статті 216-218 Господарського кодексу України передбачають, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов`язання сталось не з його вини.

У розумінні статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.1 договору № 2509/17 від 25.09.2017 у разі несвоєчасної оплати вартості товару відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки.

Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення 25 150, 53 грн. - пені (період з 02.11.2017 до 30.11.2019 окремо по кожній накладній та з урахуванням часткової оплати) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги, що втрати, пов`язані з інфляційними процесами в державі за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, суд вважає, що зазначені позовні вимоги обгрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 5 658, 95 грн. - 3 % річних та 3 880, 70 грн. - інфляційні втрати (період з 02.11.2017 до 05.09.2019) підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство "Всесмак" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудтрейдінг" про стягнення 163 190,18 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудтрейдінг" (02660, місто Київ, вулиця Попудренка, будинок 52, офіс 901 А, ідентифікаційний код 40305229) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство "Всесмак" (79015, Львівська область, місто Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73, ідентифікаційний код 39789864) 128 500 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. - основного боргу, 25 150 (двадцять п`ять тисяч сто п`ятдесят) грн. 53 коп. - пені, 5 658 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн. 95 коп. - 3 % річних, 3 880 (три тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 70 коп. - інфляційні втрати та 2 447 (дві тисячі чотириста сорок сім) грн. 85 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк