ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 листопада 2019 року Справа № 915/690/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури (пров. Костенка, 2, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500)

в інтересах держави до відповідачів:

1. Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, );

2. Фермерського господарства "АГРОСФЕРА+" (вул. Леніна, 161, с. Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про: визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,

за участі представників учасників справи:

від 1-го відповідача: Корнукій В . В., згідно довіреності

від 2-го відповідача: Ютовець О . О., згідно ордеру

від третьої особи: Дзисюк Ю.О.

прокурора, Григорян Е.Р. ,

встановив:

25.03.2019 заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури (надалі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №(15-33) 2146 вих.19 від 21.03.2019 в інтересах держави до відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Фермерського господарства "АГРОСФЕРА+", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про:

1) визнання поважними причин пропуску позовної давності для звернення до суду з даним позовом;

2)визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагентства в Миколаївській області від 03.07.2015 №3856-сг, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 8,5 га для ведення фермерського господарства в межах території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району;

3) визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 22.03.2016 № 14-2140/14-16-СГ, яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку площею 7,6704 га (кадастровий помер : 02: 000 :0431 ) для ведення фермерською господарства в межах території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району;

4)визнання недійсним укладеного 29.04.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області та ОСОБА_1 договору про надання в оренду останньому земельної ділянки площею 7,6704 га (кадастровий номер :02:000:0431) в межах території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №14566143 та скасування його державної реєстрації;

5)зобов`язання Фермерське господарство "Агросфера+" () повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянкусільськогосподарського призначення державної власності площею 7,6704 га зкадастровим номером :02:000:0431, нормативною грошовою оцінкою 228471,06 грн., розташовану в межах території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району.

Ухвалою суду від 12.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

10.06.2019 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача - Фермерського господарства «АГРОСФЕРА +» про залишення позову без розгляду.

Клопотання обгрунтовано посиланням на ст. 53, п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, ст. 15-2, 187, 188 Земельного кодексу України, ст. 5, 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та мотивовано тим, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, що є порушенням ГПК України та Закону України «Про прокуратуру» та є підставою для залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

На думку відповідача, враховуючи положення чинного законодавства та правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 23.10.2018 у справі №926/03/18, від 23.09.2018 у справі №924/1237/17, вірним є висновок про те, що органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру до повноважень якого входить скасувати накази своїх територіальних органів та звертатися до суду із позовом в інтересах держави з набуттям статусу позивача.

Відповідач також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази виконання прокурором вимог ч. 5 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої прокурор зобов`язаний попередньо до звернення до суду повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

24.06.2019 прокурором подано суду заперечення щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Заперечення обгрунтовано посиланням на норми ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ст. 92, 120 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та мотивовано тим, що надаючи в оренду ОСОБА_1 спірну земельну ділянку, Головне управління Держземагентства в Миколаївській області діяло всупереч інтересам держави, як власника земельних ділянок, розпорядившись ними з порушеннями чинного законодавства.

Таким чином, саме ГУ ДЗА в області як органом, уповноваженим на той час розпоряджатись землями сільськогосподарського призначення державної власності, допущено порушення вимог земельного законодавства при наданні у користування спірних земель, що обумовило звернення прокурора з позовними вимогами, у тому числі, до Головного управління Держгеокадастру в області (як правонаступника прав та обов`язків ГУ ДЗА в області) в якості самостійного позивача.

При цьому, наявність у Держгеокадастру повноважень на скасування наказів підконтрольного йому Головного управління Держгеокадастру в області не свідчить про наявність порушеного права або охоронюваного законом інтересу у спірних правовідносинах, оскільки органом, уповноваженим як на розпорядження спірними земельними ділянками, так і здійснюючим контроль за їх використанням, є саме Головного управління Держгеокадастру в області.

Отже, з урахуванням положень ст. 45 ГПК України безпідставним є твердження відповідача про неправильність самостійного звернення прокурора з відповідними позовними вимогами та необхідністю їх заявлення в інтересах Держгеокадастру.

Ухвалою суду від 21.10.2019 підготовче засідання у справі призначено на 04 листопада 2019 року о 10:00.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

У підготовчому засіданні прокурор повідомила суду, що прокуратура підтримує позовні вимоги у повному обсязі, заперечує проти задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача клопотання про залишення позову без розгляду підтримує, просить суд клопотання задовольнити.

Представник 1-го відповідача та третя особа підтримують клопотання 2-го відповідача про залишення позову без розгляду.

На підставі ст. 233 ГПК України, у судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-202 ГПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання.

За змістом статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Стосовно клопотання відповідача про залишення позову без розгляду суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. З ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Передумовою участі органів та осіб, передбачених ст. 53 ГПК України, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок (а не право) щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Чинним законодавством передбачено два випадки звернення прокурора до суду на захист інтересів держави, а саме:

- внесення позову прокурором в інтересах відповідного органу, який має право та зобов`язаний здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду з позовами відповідної категорії, проте не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження. В такому випадку вказаний орган набуває статус позивача та відповідне коло процесуальних прав, наприклад, оскарження наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, відмова від поданого прокурором позову тощо. З метою завчасного інформування позивача у справі про намір внесення позову до суду в його інтересах та забезпечення ефективної та повної реалізації прав та обов`язків сторони процесу, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зобов`язано прокурора попередньо, до звернення до суду, повідомити про свій намір відповідного суб`єкта владних повноважень;

- внесення позову прокурором самостійно у якості позивача, що зумовлено відсутністю такого органу або відсутністю у нього повноважень (та обов`язку) щодо звернення до суду з позовними заявами певної категорії. В останньому випадку відповідний уповноважений орган процесуальними правами та обов`язками сторони не наділяється, їх реалізує виключно прокурор, як позивач.

Закріплений у ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України принцип законності означає, що всі органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України. Органи державної влади здійснюють свої функції від імені держави в чітко визначених Конституцією й законами межах і у виключно закріплених за ними формах діяльності.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них тощо.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 визначено, що територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру є Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління).

Згідно із п. З, п. 4 цього Положення завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Відповідно до покладених на нього завдань Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі, у тому числі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

Статтями 13, 14 Конституції України та 373 ЦК України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 80, ч.ч. 1. 2 ст. 84 ЗК України суб`єктом права власності на землю є держава. У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ГПК позивачем є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Прокурором обгрунтовано підстави звернення до господарського суду за захистом інтересів держави тим, що надаючи в оренду ОСОБА_1 спірну земельну ділянку, Головне управління Держземагентства в Миколаївській області діяло всупереч інтересам держави, як власника земельних ділянок, розпорядившись ними з порушеннями чинного законодавства.

У відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18).

У тексті позовної заяви, як зазначено вище, прокурор обґрунтував, на його думку, відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів у спірних правовідносинах (тобто, навів підставу для представництва інтересів держави), а також обґрунтував, у чому, з погляду позивача, полягає порушення цих інтересів (тобто навів підстави позову).

Незгода суду з наведеним у позовній заяві на виконання частини сьомої цієї статті обґрунтуванням прокурора щодо визначеної ним підстави представництва, як і неподання прокурором доказів відсутності органів влади, які мають повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, не є підставою для залишення позову без розгляду.

У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (висновки викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц).

За таких обставин, суд вважає клопотання відповідача від 10.06.2019 необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177-185, 196, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволені клопотання відповідача - Фермерського господарства «АГРОСФЕРА +» (вх. №ЕП 9625/19 від 10.06.2019) про залишення позову без розгляду в порядку п.1 ч. 1 ст. 226 ГПК України - відмовити.

2.Дану ухвалу надіслати учасникам справи.

3.Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено і підписано 08.11.2019.

Суддя В.О.Ржепецький