ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/19560/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Васьковського О.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Хмельовського В.О.;

за участю представників:

Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Галдецької Ю.В.,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Герасименко Т.В. ,

Приватного акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» - Колесника О.І. та Коноплі А.М.,

Громадського об`єднання «Національне благо України» - Дорошенка О.Б.;

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019

у складі колегії суддів: Чорної Л.В. (головуючий), Разіної Т.І., Тищенко А.І.

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит») - Громадського об`єднання «Національне благо України»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда», Приватного акціонерного товариства «Укренергозбут», Публічного акціонерного товариства «Полтавський Автоагрегатний Завод», Публічного акціонерного товариства «Стаханівський завод технічного вуглецю», Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінек», Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Атол», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький шкір завод», Публічного акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів», Публічного акціонерного товариства «АвтоКрАЗ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Вагонзавод», Публічного акціонерного товариства «Стаханівський Вагонзавод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Етьєн-Вест»,

про зобов`язання вчинити дії.

За результатами розгляду касаційних скарг Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами

1. 13.03.2001 між Приватним акціонерним товариством «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», позивач, клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк) був укладений договір № 036-01/Н, відповідно до умов якого, з урахуванням Додаткових угод від 06.01.2004, 14.01.2004, 05.02.2004, 21.04.2008, банк відкриває клієнту поточний рахунок в національній валюті № НОМЕР_1 , проводить розрахунки та касові операції по зазначеному рахунку за дорученням клієнту.

2. 01.12.2004 між ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (клієнт) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) був укладений договір № 211/04-01, відповідно до умов якого, банк відкриває клієнту картковий рахунок № НОМЕР_2 (в подальшому з 19.08.2013 змінений на № 8001/980, у зв`язку з реорганізацією відділення банку), у відповідності з інструкцією про порядок відкриття, використання та закриття рахунків в національній та іноземній валютах, затвердженій постановою НБУ від 12.11.2003 № 492, та надає клієнту міжнародну платіжну картку у відповідності з заявою-анкетою клієнта, яка являється невід`ємною частиною даного Договору, в якому визначається тип (вид) платіжної картки, її номер, а також здійснює всі операції по картрахунку, здійснені з використанням картки (її реквізитів), у відповідності з чинним законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ, правилами платіжної системи VISA International, Mastercard International, які не суперечать нормативно-правовим актам НБУ та діючому законодавству України.

3. 02.04.2007 між ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (клієнт) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) був укладений договір № 211-07 на розрахунково-касове обслуговування, відповідно до умов якого, з урахуванням Додаткових угод, банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (и) № НОМЕР_3 в гривні.

4. 22.12.2011 між ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (клієнт) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) був укладений договір банківського вкладу «Класичний» № 101, відповідно до умов якого, з урахуванням Додаткових угод та Додатків, у відповідності до умов договору про співробітництво від 23.06.2011 в якості забезпечення зобов`язань співробітників клієнта за кредитними договорами клієнт надає банку суму грошових коштів, надалі вклад, у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

5. 07.08.2015 між ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (клієнт) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) був укладений договір про банківський строковий вклад № 7, відповідно до умов якого, з урахуванням Додаткових угод від 11.08.2015, 14.08.2015, 28.08.2015, 03.09.2015, клієнт надає банку грошові кошти, надалі «вклад», у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує проценти і повертає вклад, і нараховані на нього проценти згідно з умовами цього Договору.

6. 07.08.2015 між ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (клієнт) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) був укладений договір про банківський строковий вклад № 8, відповідно до умов якого, з урахуванням Додаткових угод від 11.08.2015, 14.08.2015, 28.08.2015, 03.09.2015, 04.09.2015, клієнт надає банку грошові кошти, надалі «вклад», у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує проценти і повертає вклад, і нараховані на нього проценти згідно з умовами цього Договору.

7. На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2, Фонд) прийнято рішення від 17.09.2015 № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

8. Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно.

9. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

10. Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банк» з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 18.12.2015 до 17.12.2017 включно.

11. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 № 1703 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації врегулювання неплатоспроможності банків Валендюку Владиславу Сергійовичу з 05.09.2016.

12. Як встановлено судами, позивач заявив до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (відповідач-1) наступні відповідні кредиторські вимоги, загальний розмір яких склав 3 918 184 763, 06 грн:

кредиторська вимога за Договором про банківський вклад від 07.08.2015 № 7;

кредиторська вимога за Договором про банківський вклад від 07.08.2015 № 8;

кредиторська вимога за Договором банківського вкладу «Класичний» від 22.12.2011 № 101;

кредиторська вимога за Договором від 01.12.2004 № 211/04-1;

кредиторська вимога за Договором на розрахунково-касове обслуговування від 02.04.2007 № 211-07;

кредиторська вимога щодо коштів на рахунку № НОМЕР_4 ;

кредиторська вимога за Договором від 13.03.2001 № 036-01-Н.

13. Матеріалами справи встановлено, що згідно з довідкою відповідача-1 від 22.04.2016 № 9-071352/5518 до Переліку (реєстру) вимог кредиторів Банку кредиторські вимоги позивача включено до дев`ятої черги вимог кредиторів з сумою кредиторських вимог у розмірі 485 041 328, 30 грн. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» розмір кредиторських вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» обґрунтовував залишком грошових коштів позивача на рахунку у банку.

14. Така сума, яка є відмінною від суми заявлених у позові вимог - 3 918 184 763, 06 грн - та пов`язана зі списанням коштів із рахунків позивача як поручителя в рахунок погашення заборгованості третіх осіб перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитними договорами та договорами поруки від 07.08.2015 № 356, від 07.08.2015 № 357, від 13.08.2015 № 364, від 17.08.2015 № 366, від 04.09.2015 № 380, укладеними в забезпечення виконання цих кредитних договорів.

Подання позову

15. Беручи до уваги наведені обставини, враховуючи, що відповідачами неправомірно, на думку позивача, віднесено останнього до дев`ятої черги кредиторів, а також невірно визначено суму вимог позивача, у жовтні 2016 року ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом, в якому просило:

зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. акцептувати та внести зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо розміру вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» шляхом викладення їх в сумі 3 918 184 763, 06 грн та подати акцептовані і внесені до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зміни, пов`язані із викладенням розміру вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» в сумі 3 918 184 763, 06 грн на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. акцептувати та внести зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо включення вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до вимог кредиторів сьомої черги та подати акцептовані і внесені до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зміни, пов`язані із включенням вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до вимог кредиторів сьомої черги, на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», пов`язані із включенням до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на суму 3 918 184 763, 06 грн, які віднесені до вимог кредиторів сьомої черги.

Розгляд справи судами

16. Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у задоволенні позову ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії відмовлено у повному обсязі.

Суд обґрунтував своє рішення результатами проведеної судової експертизи, невідповідністю частини заявленої до визнання суми кредиторських вимог у розмірі 3 433 143 434, 76 грн сумі залишку грошових коштів позивача на рахунку у банку та обґрунтованістю віднесення відповідачем залишку суми у розмірі 485 041 328, 30 грн (3 918 184 763, 06 грн мінус 3 433 143 434, 76 грн) до дев`ятої черги вимог кредиторів з огляду на статус позивача як особи, пов`язаної з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

При цьому суд послався на п.п. 4.21, 4.22 глави 5 «Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, згідно з якими уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до цього Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, тобто станом на 17.12.2015. Відповідно розмір акцептованих вимог складає 485 041 328, 30 грн (а не 3 918 184 763, 06 грн, як заявлено позивачем) з огляду на списання банком коштів з рахунків позивача в рахунок погашення заборгованості третіх осіб за кредитними договорами через зобов`язання ПрАТ «Полтавський ГЗК» за договорами поруки №№ 356, 357, 364, 366, укладеними в забезпечення виконання цих кредитних договорів.

17. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2018 рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» акцептувати та внести зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо розміру вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» шляхом викладення їх в сумі 3 918 184 763, 06 грн та подати акцептовані і внесені до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зміни, пов`язані із викладенням розміру вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» в сумі 3 918 184 763, 06 грн, на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» акцептувати та внести зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо включення вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до вимог кредиторів сьомої черги та подати акцептовані і внесені до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зміни, пов`язані із включенням вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до вимог кредиторів сьомої черги, на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», пов`язані із включенням до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вимоги ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на суму 3 918 184 763, 06 грн, які віднесені до вимог кредиторів сьомої черги.

18. При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення, оформлене протоколом Правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01.09.2015 не містить жодної інформації, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» є пов`язаною особою з банком. В тексті цього рішення зазначено, що «... У зв`язку з набранням чинності Положення про визначення пов`язаних із Банком осіб, затвердженого Постановою Правління НБУ від 12.05.2015 № 315 та статтею 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність», затвердити перелік пов`язаних з Банком осіб згідно Додатку...». При цьому всупереч пункту 1 статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Постанові Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315 «Про затвердження Положення про визначення пов`язаних із банком осіб», якими врегульовано питання визначення банком пов`язаних з ним осіб, відповідач-1 не зазначив до якого типу пов`язаної/спорідненої з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» особи відноситься ПрАТ «Полтавський ГЗК». При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що договори поруки від 07.08.2015 № 356, від 07.08.2015 № 357, від 13.08.2015 № 364, від 17.08.2015 № 366 є неукладеними, що не спростовано відповідачами, а отже у матеріалах справи відсутні докази наявності у позивача нести обов`язки щодо погашення третіми особами заборгованості перед відповідачем-1, а отже дії банку щодо списання коштів з рахунків позивача в рахунок погашення заборгованості третіх осіб є неправомірними.

19. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.12.2018 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2018, справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, оскільки, як зазначив суд касаційної інстанції, обмежившись посиланням на відсутність у тексті протоколу засідання правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01.09.2015 та не наведенням типу спорідненості особи з банком, суд апеляційної інстанції не установив обставин щодо прийняття Національним банком України відповідного рішення щодо віднесення позивача до переліку осіб, пов`язаних із банком, а також обставин щодо доведення банком протилежного відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Також суд касаційної інстанції вказав, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі щодо акцептування кредиторських вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» у заявленій ним сумі 3 918 184 763,06 грн, не взяв до уваги включення до переліку (реєстру) вимог кредиторів банку кредиторських вимог позивача у сумі 485 041 328,30 грн, а отже дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» у повному обсязі.

Додатково суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки, у сукупності з іншими доказами на підтвердження чи спростування позовних вимог, висновку судово-економічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07.09.2017 № 5127/5128/17-45, наданого згідно з ухвалою суду від 26.12.2016, за змістом якого на питання, чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» розмір кредиторських вимог експертами, надано відповідь, що розмір кредиторських вимог відповідно до наявних у матеріалах справи документів документально обґрунтовано на суму 484 444 001, 25 грн. Розмір кредиторських вимог за договорами від 07.08.2015 № 7 і № 8 на загальну суму 3 433 740 761, 81 грн не відповідає даним банківських виписок. Документально підтвердити чи спростувати заявлений у позовних вимогах ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» розмір кредиторських вимог за цими договорами не вбачається за можливе.

20. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Вирішено зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» акцептувати та внести зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо розміру вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» шляхом викладення їх в сумі 3 918 184 763, 06 грн та подати акцептовані і внесені до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зміни, пов`язані із викладенням розміру вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» в сумі 3 918 184 763, 06 грн, на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» акцептувати та внести зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо включення вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до вимог кредиторів сьомої черги та подати акцептовані і внесені до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зміни, пов`язані із включенням вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до вимог кредиторів сьомої черги, на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», пов`язані із включенням до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на суму 3 918 184 763, 06 грн, які віднесені до вимог кредиторів сьомої черги.

21. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що доказом пов`язаності осіб з банком є рішення Уповноваженої особи Національного Банку України та перелік осіб, який затверджується правлінням Банку відповідно до вимог статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та постанови НБУ № 315. Однак, матеріали справи не містять рішення Уповноваженої особи Національного Банку України, на підставі якого ПрАТ «Полтавський ГЗК» визначено пов`язаною особою з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». При цьому протокол засідання Правління банку від 01.09.2015, яким затверджено перелік пов`язаних із банком осіб, не містить інформації, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» є пов`язаною особою з банком. У матеріалах справи відсутній Додаток № 1 до рішення Правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01.09.2015, а наявний витяг з Додатку № 1 до рішення Правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01.09.2015 не відповідає наказу Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях». Додатково судом апеляційної інстанції вказано, що укладення договорів поруки від 04.09.2015 № 380, від 17.08.2015 № 366, від 07.08.2015 № 357, від 13.08.2015 № 364, від 07.08.2015 № 356 не видається за можливе за відсутністю оригіналів цих договорів. Здійснення операцій зі списання грошових коштів з рахунків № 2610.7.000780.035 (договір поруки від 07.08.2015 № 7) та № 2610.1.0000780.20 (договір поруки від 07.08.2015 № 8) в загальній сумі 381 046 871 грн (275 995 067 грн + 85 051 804 грн + 20 000 000 грн) та 141 903 000 дол. США є документально необґрунтованим. Таким чином, підтвердженою є сума у розмірі 3 918 184 763, 06 грн.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи осіб, які подали касаційні скарги

22. 25.07.2019 від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та 13.08.2019 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Верховного Суду надійшли касаційні скарги.

23. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Посилання зроблені на порушення частини п`ятої статті 310 ГПК України з огляду на не врахування вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 11.12.2018. Зосереджено також увагу на тому, що судом апеляційної інстанції не враховано, що частину суми кредиторських вимог - 485 041 328, 30 грн - із заявлених в розмірі 3 918 184 763, 06 грн було акцептовано і затверджено банком. Також зазначено про надання суду належно засвідчених копій договорів поруки, на підставі яких відбулося списання банком грошових коштів позивача, проте суд не прийняв їх до уваги, що свідчить про неправильне застосування частини першої статті 75 та статті 91 ГПК України.

24. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі № 910/19560/16. У касаційній скарзі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наведені ті ж мотиви, що і в скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Додатково Фондом гарантування вкладів фізичних осіб зазначено про передчасність вимог позивача до скаржника з огляду на неподання Уповноваженою особою Фонду на затвердження останнім змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів та недопущення Фондом протиправної бездіяльності по відношенню до позивача.

Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу

25. 30.08.2019 від ПрАТ «Полтавський ГЗК» надійшов відзив на касаційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому з посиланням на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права наведено прохання залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

26. Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» необхідно задовольнити, а касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити частково з таких підстав.

27. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

28. Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем-1 не доведено належними доказами обґрунтованість списання банком з рахунків позивача коштів за виконання зобов`язань за договорами поруки через відсутність оригіналів цих договорів за умови поставлення позивачем під сумнів наданих відповідачем-1 копій договорів поруки та наявності клопотання про витребування відповідних оригіналів. Також не доведено пов`язаність позивача з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що зумовлює включення вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до вимог кредиторів сьомої черги.

Суд апеляційної інстанції вказав, що «здійснення операцій зі списання грошових коштів з рахунків № 2610.7.000780.035 (договір поруки від 07.08.2015 № 7) та № 2610.1.0000780.20 (договір поруки від 07.08.2015 № 8) в загальній сумі 381 046 871 грн (275 995 067 грн + 85 051 804 грн + 20 000 000 грн) та 141 903 000 дол. США є документально необґрунтованим… Таким чином, підтвердженою є сума у розмірі 3 918 184 763, 06 грн» (т. 11, а.с. 66, 67).

29. Колегія суддів не погоджується з цим висновком у зв`язку з таким.

30. Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

31. Частинами першою, другою, п`ятою статті 45 цього Закону передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

32. Згідно зі статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.

Фонд зобов`язаний у 60-денний строк з дня початку процедури ліквідації банку надіслати повідомлення всім клієнтам, які користуються послугами відповідального зберігання, про необхідність вилучити свої цінності протягом одного місяця з дня повідомлення. Матеріальні цінності, що перебували на відповідальному зберіганні банку і не були вилучені власниками в зазначений у повідомленні строк, вважаються фондами, на які не можуть претендувати кредитори банку. Такі цінності переходять у розпорядження Фонду для повернення законним власникам.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

33. Відповідно до п. 4.21, 4.22 глави 5 «Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до цього Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимога, заявлена в іноземній валюті, включається до реєстру вимог у національній валюті в сумі, визначеній за офіційним курсом, установленим НБУ на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимоги кредиторів зі сплати процентів (відсотків) за кредитами, депозитами, за незавершеними розрахунковими операціями тощо переносяться на відповідний рахунок кредитора.

34. Судами встановлено (описано це в п. 12 цієї постанови), що позивач заявив кредиторські вимоги на суму 3 918 184 763, 06 грн. (за договорами про банківські вклади від 07.08.2015 № 7, № 8; за договором банківського вкладу «Класичний» від 22.12.2011 № 101; за договором від 01.12.2004 № 211/04-1; договором на розрахункове-касове обслуговування від 02.04.2007 № 211-07; за договором від 13.03.2001 № 036-01-Н, а також кредиторську вимогу щодо коштів на рахунку № НОМЕР_4 ).

35. Водночас, до Переліку (реєстру) вимог кредиторів Банку кредиторські вимоги позивача включено на суму 485 041 328, 30 грн до дев`ятої черги вимог кредиторів.

36. Судова колегія з приводу визначення розміру кредиторських вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» звертається до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 910/13064/17 та від 20.09.2019 у справі № 910/18801/16. У цих справах зроблено висновки, що наявність чи відсутність у балансі Банку інформації не можуть вважатися єдиними фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, для визначення розміру кредиторських вимог, а повинні досліджуватися підстави, з яких не були акцептовані спірні кредиторські вимоги позивача.

37. При цьому колегія суддів, з урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України, констатує правильність застосування апеляційним судом положень частини шостої статті 91 ГПК України та з огляду на неподання відповідачем-1 оригіналів договорів поруки погоджується з висновками про неможливість встановлення факту укладення договорів поруки від 07.08.2015 № 356, від 07.08.2015 № 357, від 13.08.2015 № 364, від 17.08.2015 № 366, від 04.09.2015 № 380.

38. Таким чином, враховуючи наведені в пунктах 31-33 цієї постанови положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, беручи до уваги правові позиції у справах № 910/13064/17 та №910/18801/16, суду апеляційної інстанції слід було встановлювати дійсний розмір кредиторських вимог шляхом обчислення суми, яка складається з акцептованих Банком вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» та розміру безпідставно списаних коштів з рахунків позивача саме і виключно за наведеними вище договорами поруки, укладення яких неможливо встановити, а не шляхом звичайної констатації підтвердження розміру кредиторських вимог, як заявленої суми у позові. Однак, суд апеляційної інстанції ухилився від свого обов`язку встановити дійсний розмір кредиторських вимог.

Зокрема, у рішенні суду першої інстанції (аркуш 6) встановлено, що кошти у сумі 7 903 000 дол. США та 4 000 000 дол. США були перераховані на поточний рахунок Позивача - НОМЕР_5 , а кошти у сумі 130 000 000 дол. США перераховані на транзитний рахунок 29098777, призначений для договірного списання коштів на погашення простроченої заборгованості за кредитами ПАТ «Стаханівський завод технічного вуглецю», ПрАТ «Укренергозбут», ТОВ «Промінек», ПАТ «АвтоКраз», ТОВ «Восток Руда», ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод», ТОВ «ТД» Вагонзавод», ТОВ «Кременчуцький шкірзавод», ТОВ «Етьєн Вест», відповідно до умов Договору поруки від 07.08.2015 № 356, укладеного між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Кредитор) та ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (позивач, далі - Поручитель) (т. 4, а.с. 170).

Водночас, суд апеляційної інстанції у постанові (аркуш 11) дійшов висновку про те, що здійснення операцій зі списання грошових коштів з рахунків № 2610.7.000780.035 (договір поруки № 7 від 07.08.2015) та № 2610.1.0000780.20 (договір поруки № 8 від 07.08.2015) в загальній сумі 381 046 871 грн (275 995 067 грн + 85 051 804 грн + 20 000 000 грн) та 141 903 000 дол. США, є документально необґрунтованим (т. 11, а.с. 66).

Суд касаційної інстанції зазначає, що з огляду на предмет позову - зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. акцептувати та внести зміни до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», суд апеляційної інстанції повинен перевірити структуру наявних у позивача грошових коштів та їх долю з огляду на те, що судом першої інстанції встановлено списання грошових коштів на виконання договорів поруки лише у сумі 130 000 000 дол. США, а грошових коштів у сумі 7 903 000 дол. США та 4 000 000 дол. США - на інші цілі (перераховані на поточний рахунок Позивача).

39. Тобто колегія суддів, проаналізувавши зміст оскарженої постанови, зважаючи на відсутність за встановленими судами обставинами справи договорів поруки № 7 і № 8 - так вказано апеляційним судом (т. 11, а.с. 66), зазначає про необхідність ретельного визначення, за результатами аналізу доводів учасників справи і даних банківських виписок, розміру неправомірно списаних коштів з рахунків позивача виключно за зобов`язаннями поруки за договорами, встановити факт укладення яких є неможливим на даний час (тобто має бути встановлено розмір коштів, лише спрямованих на погашення заборгованості третіх осіб за кредитними договорами через зобов`язання ПрАТ «Полтавський ГЗК» за договорами поруки №№ 356, 357, 364, 366, 380, а не перерахованих на інші цілі).

40. На переконання колегії суддів, дійсний розмір кредиторських вимог Позивача повинен обчислюватися таким чином - до суми акцептованих Банком вимог слід додати кошти, які були безпідставно списані з рахунків позивача на користь Банку. Таким чином, буде з`ясовано реальний розмір кредиторських вимог Позивача, які повинні бути акцептовані Банком.

41. Тому оскільки судом апеляційної інстанції невірно застосовано норми матеріального права при визначенні розміру кредиторських вимог позивача, то постанова Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому колегія суддів відзначає, що у цій справі Верховний Суд позбавлений можливості ухвалення нового рішення, оскільки підлягають встановленню та оцінці певні обставини, зокрема, розмір неправомірно списаних коштів з рахунків позивача за зобов`язаннями поруки.

42. Крім того, відповідно до положень статті 236 ГПК України обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

43. Верховний Суд вважає, що ті доводи, що їх наводив при розгляді справи в судах відповідач-2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - про передчасність заявлених до нього вимог та непорушення з боку Фонду інтересів позивача з урахуванням ненадання Фонду на затвердження реєстру вимог кредиторів в розмірі, на якому наполягав позивач у позові, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від судів першої та апеляційної інстанцій їх повного дослідження, надання їм належної оцінки і відображення у судових рішеннях.

44. Зокрема, про цей довід зазначено і апеляційним судом в оскарженій постанові (т. 11, а.с. 58, останній абзац), однак жодного аналізу та оцінки йому не надано.

45. Європейський суд з прав людини, досліджуючи питання права на справедливий суд крізь призму повноти судового рішення, зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27 вересня 2001 року № 49684/99). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

46. Тому суду апеляційної інстанції потрібно також дослідити та надати належну оцінку наведеним в пункті 43 постанови доводам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо передчасності заявлених до нього вимог.

47. Стосовно визначення черговості акцептованих вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», то судова колегія погоджується з твердженнями суду апеляційної інстанції, що за умови відсутності рішення уповноваженої особи Національного Банку України, на підставі якого ПрАТ «Полтавський ГЗК» визначено пов`язаною особою з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», то в силу положень частини третьої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відсутнім є доказ пов`язаності позивача з банком, а кредиторські вимоги позивача підлягають включенню до вимог кредиторів сьомої черги.

48. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2019 у справі № 910/18801/16 (пункт 33).

Б. Висновки щодо застосування норми права

49. Таким чином, суд апеляційної інстанції невірно застосував норми матеріального права (пункти 31-33 цієї постанови) при визначенні розміру кредиторських вимог позивача. Крім того, не надано апеляційним судом оцінки доводам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо передчасності заявлених до нього вимог.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 та передачу справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду слід врахувати наведене, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, належно встановити дійсний розмір кредиторських вимог позивача шляхом обчислення суми, яка складається з акцептованих Банком вимог ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» та розміру безпідставно списаних коштів з рахунків позивача саме і виключно за наведеними вище договорами поруки, укладення яких неможливо встановити. Крім того, потрібно дослідити та надати належну оцінку доводам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо передчасності заявлених до нього вимог.

Г. Розподіл судових витрат

51. Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі скасовано постанову суду апеляційної інстанції, а справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду, то в цьому випадку касаційним судом справа по суті не вирішувалась, а тому і відсутні підстави для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

2. Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 у справі № 910/19560/16 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді О.В. Васьковський

Л.Й. Катеринчук