СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. справа №905/792/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Стойка О.В., Пелипенко Н.М.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача не з`явився;
від відповідача Краснопьорова О.С. (адвокат, довіреність №30 від 02.01.2019р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
ухваленого 21.08.2019р. (повний текст підписано 21.08.2019р.) у м. Харкові
у справі №905/792/19 (суддя Макарова Ю.В.)
за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області
про стягнення 629935,31грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 629935,31грн., у тому числі:

- 477764,54грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань січня-квітня 2016р. за договором постачання природного газу №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р.;

- 43398,41грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення виконання грошових зобов`язань січня-квітня 2016р.;

- 108772,36грн. інфляційної індексації, нарахованої на заборгованість за зобов`язаннями січня-квітня 2016р.

2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.05.2019р. було відкрито провадження у справі №905/792/19 та вирішено здійснювати розгляд означеної справи за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 21.08.2019р. (повний текст підписано 21.08.2019р.) у справі №905/792/19 у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відмовлено в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване застосуванням до спірних правовідносин Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-VIII від 03.11.2016р. (далі Закон №1730-VIII від 03.11.2016р.), який передбачає списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом. Місцевий суд відмітив, що вказаний Закон набрав чинності 30.11.2016р., та встановив, що погашення відбулось за зобов`язаннями січня 2016р. - 20.10.2016р., лютого 2016р. - 21.10.2016р., березня 2016р. - 24.10.2016р., квітня 2016р. - 26.10.2016р.), що зумовило відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Відповідача пені, 3% річних та інфляційної індексації.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 21.08.2019р. у справі №905/792/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- не врахування місцевим судом аргументів та доказів Позивача, без зазначення мотивів такого неврахування, чим самим було порушено вимоги ст.ст.7, 86, 238 Господарського процесуального кодексу України;

- неправильне застосування місцевим судом положень ч.3 ст.7 Закону №1730-VIII від 03.11.2016р., оскільки обов`язковою умовою для участі у процедурі врегулювання заборгованості (в тому числі і списання заборгованості) є наявність факту включення Відповідача до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств, докази чого в матеріалах справи відсутні, а висновок місцевого суду з цього приводу суперечить наведеній Скаржником практиці Вищого господарського суду України.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» в межах визначеного апеляційним судом строку надало відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого проти задоволення скарги заперечує, посилаючись на правові позиції Верховного Суду у постановах від 07.02.2018р. у справі №927/1152/16, від 15.03.2018р. у справі №904/10736/16, від 22.05.2018р. у справі №905/3266/16, від 06.06.2018р. у справі №925/770/17, від 01.04.2019р. у справі №922/2784/18 та від 29.01.2019р. у справі №925/108/18. Відповідач зазначає, що ч.3 ст.7 Закону №1730-VIII від 03.11.2016р. є нормою прямої дії та не ставиться в залежність від виконання будь-яких інших умов (зокрема щодо включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості) окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 20.09.2019р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пелипенко Н.М., Стойка О.В.

9. Ухвалою від 24.09.2019р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №905/792/19, а ухвалою від 08.10.2019р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у судовому засіданні на 04.11.2019р. об 11:00 в режимі відеоконференції, проведення якої доручила Іллічівському районному суду міста Маріуполя.

10. Враховуючи викладене в п.8 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пелипенко Н.М., Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та відеозаписувальним технічним засобом у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

12. У судовому засіданні 04.11.2019р. уповноважений представник Відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду.

Представник Скаржника у судове засідання 04.11.2019р. не з`явився, що за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення його належним чином та достатність матеріалів справи не перешкоджає розгляду справи по суті, враховуючи також, що позиція останнього доведена до відома суду безпосередньо зі змісту апеляційної скарги.

13. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 21.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Споживач) укладено договір постачання природного газу №4466/16-ТЕ/106-6 (договір а.с.а.с.20-26 т.1), відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2016р. природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Згідно п.1.2 договору, газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

За цим договором постачається газ власного видобудку (видобутий на території України), а у разі його нестачі, імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України) (п.1.3 договору).

15. Як було визначено у п.2.1 договору, Постачальник передає Споживачу з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. газ обсягом до 1570,000тис.куб.м., у тому числі по місяцях (тис.куб.м.): січень - 600,000, лютий - 530,000, березень - 440,000.

При цьому, відповідно до п.п.2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 договору сторони зазначили, що обсяги газу, що плануються передати за цим договором, повністю забезпечують Споживача природним газом для потреб, викладених в п.1.2 цього договору, а також домовились про можливу зміну планового обсягу передачі газу протягом місяця поставки в установленому порядку, допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +/-5% від підтвердженого Постачальником планованого обсягу газу без узгодження сторін.

16. Згідно з п.3.4 договору, приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

У п.3.5 договору сторони домовились, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Споживач зобов`язується надати Постачальнику:

- завірену копію акта про фактичний обсяг розподіленого/протранспортованого за цим договором природного газу за розрахунковий місяць, складеного між Споживачем та оператором ГРМ/ГТС; у разі надання технічного акту на загальний обсяг розподіленого/протранспортованого природного газу, Споживач надає детальну розбивку газу за категоріями (в т.ч. за цим договором) за власним підписом;

- підписані та скріплені печатками Споживача два примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 8-го числа повертає Споживачу один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

17. Відповідно до п.5.2 договору, ціна за 1000куб.м. газу за цим договором в період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74грн., крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до ціни на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%;

До сплати за 1000куб.м. природного газу 1806,15грн., крім того ПДВ 20% - 361,23грн., всього з ПДВ 2167,38грн.

18. Сторонами у п.6.1 договору також було погоджено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п.8.1 договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором. У разі невиконання Споживачем п.6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.8.2 договору).

19. Згідно з п.10.3 договору сторони згодили, що строк, в межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у п`ять років.

У розділі 12 договору сторони дійшли згоди, що він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016р. до 31.03.2016р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

20. Протягом дії договору сторонами укладено додаткові угоди №1 від 31.12.2015р., №2 від 29.01.2016р. та №3 від 31.03.2016р. (а.с.а.с.27-32 т.1), відповідно до яких, зокрема:

20.1. додатковою угодою №1 від 31.12.2015р. було викладено п.1.3 договору в новій редакції, а саме: «За цим договором постачається імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»).»

Пункт 5.2 договору також викладено в новій редакції, відповідно до якої «Ціна за 1000куб.м. газу за цим договором в період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74грн., крім того податок на додану вартість 20%.

До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз» - 379,90грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 455,88грн.

- збір у вигляді цільової надбавки до ціни на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%;

До сплати за 1000куб.м. природного газу 2150,64грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 2580,77грн.»

20.2. додатковою угодою №2 від 29.01.2016р. було викладено п.1.3 договору в новій редакції: «За цим договором може бути поставлений газ власного видобутку (газ, видобутий на території України) та/або імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»)».

20.3. додатковою угодою №3 від 31.03.2016р. викладено в новій редакції п.2.1 договору, а саме: «Постачальник передає Споживачу з 01.04.2016р. по 30.04.2016р. газ обсягом до 105,000тис.куб.м.».

Також змінено п.3.5 договору, відповідно до нової редакції якого зазначено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Споживач зобов`язується надати Постачальнику:

- завірену копію акта наданих послуг з розподілу/транспортування природного газу за розрахунковий місяць, складеного між Споживачем та оператором ГРМ/ГТС; до копії акту Споживач за підписом уповноваженої особи надає інформацію стосовно детальної розбивки кількості газу, зазначеної в акті, за категоріями (в т.ч. за цим договором);

- підписані та скріплені печатками Споживача два примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Доповнено договір п.3.6, згідно з яким Постачальник не пізніше 8-го числа повертає Споживачу один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі не підписання Постачальником акту приймання-передачі газу, Постачальник письмово повідомляє Споживача про причини такого не підписання акту.

Окрім того, означеною додатковою угодою викладено в новій редакції п.п.5.2 та 6.1 договору:

- «п.5.2 Ціна за 1000куб.м. газу за цим договором в період з 01.04.2016р. по 30.04.2016р. (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74грн., крім того податок на додану вартість 20%. Всього до сплати з ПДВ 2124,89грн.»;

- «п.6.1 Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.»

Згідно з розділом 12 договору (в редакції додаткової угоди №3 від 31.03.2016р.), сторони дійшли згоди, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016р. до 31.04.2016р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

21. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, Позивач поставив Відповідачу природний газ в наступних обсягах:

- у січні 2016р. 487,248тис.куб.м. на суму 1257474,04грн.;

- у лютому 2016р. 298,104тис.куб.м. на суму 769337,27грн.;

- у березні 2016р. 280,985тис.куб.м. на суму 725157,10грн.;

- у квітні 2016р. 37,100тис.куб.м. на суму 78833,34грн.

Означений факт підтверджується складеними та підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016р., від 29.02.2016р., від 31.03.2016р. та від 30.04.2016р. (а.с.а.с.33-36 т.1), що сторонами не заперечується.

Отже, Відповідачем отримано природний газ за період з січня по квітень 2016р. у загальному обсязі 1103,437тис.куб.м. на загальну суму 2830801,75грн. Матеріали справи не містять доказів використання Відповідачем отриманого природного газу поза його цільовим призначенням, встановленим в п.1.2. договору.

22. Місцевим судом встановлено, що Відповідач хоча і з порушенням строків, проте виконав зобов`язання з оплати поставленого за договором №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р. природного газу повністю (остання оплата 26.10.2016р.), що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень/меморіальних ордерів (а.с.а.с.60-196 т.2) та виписками по рахунку Позивача (а.с.а.с.71-186 т.1).

23. Окрім того, матеріалі справи містять копії ліцензій виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо постачання, транспортування, виробництва теплової енергії Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (а.с.а.с.33-36 т.2).

24. Вказані в п.п.14-23 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

25. Між тим, враховуючи здійснення Відповідачем оплати за поставлений природний газ за зобов`язаннями січня-квітня 2016р. за договором №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р. з порушенням строків оплати, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення до останнього нарахованих на суму такої простроченої оплати пені, 3% річних та інфляційної індексації.

26. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом, зокрема, в контексті приписів норм Цивільного та Господарського кодексів України, які регламентують відповідальність за прострочення грошових зобов`язань, з урахуванням Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

VІ. Оцінка апеляційного суду:

27. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

28. Сутність розглядуваного спору полягає у примусовому стягненні з Відповідача нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобов`язань з оплати природного газу у січня-квітні 2016р. 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.8.2 договору постачання природного газу №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р.

29. Суб`єктивне право вимоги на застосуванні наслідків прострочення виконання спірного грошового зобов`язання, на захист якого спрямовано заявлений позов, ґрунтується на договорі постачання природного газу №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та не спростовану в межах цієї справи та в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

30. Беручи до уваги правову природу укладеного договору постачання природного газу №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу (поставки), виконання грошових зобов`язань, а також законодавством у сфері газопостачання, у тому числі - і щодо врегулювання заборгованості теплогенеруючих і теплопостачальних організацій.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

31. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

32. Своєю чергою, як встановлено місцевим судом та сторонами в межах апеляційного провадження не оскаржується, Відповідач несвоєчасно (в порушення строків, встановлених п.6.1 договору) розрахувався за отриманий природний газ за договором постачання природного газу №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р., що свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання ним такого грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

33. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних, інфляційної індексації та пені, нарахування якої в розглядуваному випадку передбачено п.8.2 договору №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р.

34. Проте, як вірно було зазначено судом першої інстанції, 30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», відповідно до положень ч.3 ст.7 якого, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відтак, враховуючи, що всі зобов`язання за договором постачання природного газу №4466/16-ТЕ/106-6 від 21.12.2015р. були повністю виконані/припинені 26.10.2016р., тобто до 30.11.2016р. (дати набрання чинності означеного Закону), а п.1.2 договору визначає, що газ, який поставляється за цим договором використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, що, своєю чергою, свідчить про можливість застосування ч.3 ст.7 Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р. Застосування цієї норми виключає можливість стягнення на користь Позивача заявленої суми пені, 3% річних та інфляційної індексації, що були нараховані на суму боргу, сплачену Відповідачем до набрання чинності означеним Законом.

35. Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевим судом щодо відмови у задоволені позовних вимог про стягнення з Відповідача сум пені, 3% річних та інфляційної індексації, нарахованих на несвоєчасне виконання зобов`язань січня-квітня 2016р. з оплати поставленого Позивачем природного газу.

36. З приводу доводів апеляційної скарги, судова колегія зауважує, що ч.3 ст.7 Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р. не вимагає інших умов (в тому числі, включення Відповідача до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії) для не нарахування неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, крім погашення заборгованості боржником за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом (30.11.2016р.), що зумовлює відхилення цих аргументів Скаржника.

36.1. Імперативного узалежнення можливості застосування ч.3 ст.7 Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р. від включення Відповідача до відповідного Реєстру підприємств наразі не сформульовано і правильність такого правозастосування узгоджується із усталеною судовою практикою, підстав для відступу від якої Скаржником не наведено.

36.2. Вибіркове цитування Скаржником окремих положень постанови Вищого господарського суду України у справі №914/1111/16 з метою довільного тлумачення відповідних норм матеріального права на свою користь апеляційним судом до уваги не приймається, адже такий підхід суперечить актуальній правовій позиції Верховного суду з розглядуваного питання.

36.3. Мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить висновки місцевого суду відносно правильного застосування релевантної до характеру належним чином встановлених спірних правовідносин норми матеріального права, в контексті актуальної позиції щодо її застосування Верховним судом, що спростовує доводи Скаржника відносно допущених порушень процесуального законодавства відносно повноти правової оцінки та мотивації результатів вирішення спору.

37. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

38. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ на рішення Господарського суду Донецької області від 21.08.2019р. (повний текст підписано 21.08.2019р.) у справі №905/792/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 21.08.2019р. (повний текст підписано 21.08.2019р.) у справі №905/792/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.11.2019р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 05.11.2019р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя Н.М. Пелипенко

Надіслано судом до ЄДРСР 05.11.2019р.