РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019Справа № 910/9948/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аббакор Промпоставка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Київ"

про стягнення 100 363, 70 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Аббакор Промпоставка" (далі - ТОВ "Аббакор Промпоставка", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Київ" (далі - ТОВ "Укртепло Київ", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 100 363, 70 грн.

Позов обгрунтований тим, що відповідач порушив умови договору поставки № 22-1/01/19 від 22.01.2019 р. в частині своєчасної сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "Аббакор Промпоставка" просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 73 920,08 грн., пеню у сумі 24 396,62 грн., 3 % річних у сумі 2 047,00 грн., а всього - 100 363, 70 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.07.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву на позов не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 22.01.2019 р. між ТОВ "Аббакор Промпоставка" (постачальник) та ТОВ "Укртепло Київ" (покупець) був укладений договір поставки № 22-1/01/19 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти і оплатити товар, зазначений у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1). Загальна сума цього договору визначається як сума вартості всіх специфікацій та видаткових накладних (п. 1.2).

Товар вважається таким, що поставлений покупцю, а право власності на товар та ризики його втрати переходять до покупця з моменту підписання сторонами видаткових накладних або актів приймання-передачі товару (п. 1.3). Партією товару вважається товар, який поставляється за однією видатковою накладною або актом приймання-передачі товару п. 1.4).

Поставка товару здійснюється на умовах DDP до вказаного покупцем пункту призначення. Конкретний асортимент, номенклатура, кількість, технічні характеритики, умови поставки та оплати товару вказуються в специфікаціях і підписуються на кожну партію окремо (п. 2.1).

Покупець здійснює оплату за партію товару, зазначену в специфікації, шляхом безготівкових платежів на поточний рахунок постачальника протягом 10 робочих днів після підписання сторонами відповідних видаткових накладних (актів приймання-передачі), якщо інше не узгоджено сторонами в специфікаціях або додаткових угодах до даного договору. Датою платежу вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 4.1). Відповідно до п. 7.2 договору покупець зобов`язаний оплатити товар відповідно до умов, визначених цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 р., з подальшою його пролонгацією (п. 11.1).

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання своїх зобов`язань позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 545 266,94 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних № 14 від 25.01.2019 р., № 30 від 11.02.2019 р., № 31 від 12.02.2019 р., №№ 34, 35, 38 від 14.02.2019 р., № 44 від 19.02.2019 р.

Проте, відповідач, зі свого боку, взяті на себе зобов`язання виконав неналежним чином, вартість поставленого товару оплатив частково - у сумі 471 346,86 грн. Отже, неоплаченим залишився товар на суму 73 920,08 грн., що підтверджується матеріалами справи, а також актом звірки взаємних розрахунків з січня 2019 р. по травень 2019 р.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 ст. 202 ГК України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості товару відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Аббакор Промпоставка" про стягнення заборгованості в сумі 73 920,08 грн. підлягають задоволенню.

Також у зв`язку із простроченням зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 24 396,62 грн.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається із договору, у пункті 8.2 договору сторони домовились, що за порушення строку оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невчасно оплаченої партії товару за кожен день такої прострочки.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін (п. 2.5 Постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Перевіривши розрахунок заявлених штрафних санкцій відповідно до умов договору та вимог ст. 232 ГК України, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 24 396,62 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 2 047,00 грн. за прострочене зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних є такими, що заявлені правомірно. Здійснивши власний перерахунок сум матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню 3 % річних у сумі 2 047,00 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн., то суд відмовляє у їх стягненні з огляду на відсутність у справі доказів фактичного понесення позивачем таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аббакор Промпоставка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Київ" про стягнення заборгованості в сумі 100 363, 70 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Київ" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, ідентифікаційний код 38727744) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аббакор Промпоставка" (49087, м. Дніпро, вул. Академіка Образцова, буд. 1/2 , кв. 19, ідентифікаційний код 38901782) основний борг у сумі 73 920 (сімдесят три тисячі дев`ятсот двадцять) грн. 08 коп., пеню у сумі 24 396 (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто шість) грн. 62 коп., 3 % річних у сумі 2 047 (дві тисячі сорок сім) грн. 00 коп., судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 4 листопада 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.