РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019Справа № 910/9511/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного підприємства "Сервента"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамадай Рітейл"

про стягнення 72 359, 34 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Приватне підприємство "Сервента" (далі - ПП "Сервента", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамадай Рітейл" (далі - ТОВ "Мамадай Рітейл", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 72 359,34 грн.

Позов обгрунтований тим, що відповідач порушив умови договору поставки товарів та надання послуг № ММД 0015-14 від 30.05.2014 р. в частині своєчасної сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ПП "Сервента" просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 72 359,34 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.07.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву на позов не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 30.05.2014 р. між ПП "Сервента" (постачальник) та ТОВ "Мамадай Рітейл" (покупець) був укладений договір поставки № ММД 0015-14 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору постачальник постачає і передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі специфікації/прайс-листа, в яких наведено перелік товарів, що поставляються за цим договором, та їх ціни (п.п. 1.3, 1.4 договору).

Ціна договору складається з вартості поставленого та прийнятого покупцем товару згідно відповідних видаткових накладних (п. 2.1 договору).

Оплата за товар здійснюється один раз на календарний місяць в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника після його реалізації, не пізніше 15-го числа поточного місяця (п. 3.2 договору).

Постачальник вважається таким, що виконав зобов`язання по поставці, якщо він поставив покупцю товар до місця, визначеного в замовленні, за ціною, узгодженою в специфікації, яка діє на момент замовлення покупцем товару, із усією супровідною документацією (п. 5.1). Момент прийому товарів підтверджується відповідною відміткою покупця в накладній на товари, що містить дату та час прийому товарів, які були поставлені (п. 5.2). Поставка товару здійснюється у супермаркет покупця, вказаний у замовленні на умовах DDP відповідно до правил Інкотермс-2000 (п. 5.3).

Договір діє до 31.12.2014 р., але в будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 16.1).

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання своїх зобов`язань у період з серпня 2017 р. по березень 2019 р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 72 359,34 грн., про що свідчать наявні у справі копії видаткових накладних за вказаний період. Водночас, судом встановлено, що видаткові накладні №№ 290, 291, 292, 293, 295, 297 від 22.03.2019 р. відповідач не підписав та вартості товару, вказаних у цих накладних, не сплатив.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції. Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 (далі - Положення), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Підпунктом 2.5 пункту 2 Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Тобто, письмовим доказом, що фіксує та підтверджує господарську операцію, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати, як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, які засвідчуються підписом уповноваженої особи на здійснення відповідної господарських операцій.

У даному випадку, хоча видаткові накладні №№ 290, 291, 292, 293, 295, 297 від 22.03.2019 р. і не були підписані покупцем товару - ТОВ "Мамадай Рітейл", проте, вказана обставина не свідчить про те, що замовлений товар не був поставлений. Так, наявними у матеріалах справи доказами, а саме - актом здачі-прийняття робіт поштового перевізника № НП-002118430 від 31.03.2019 р. та експрес-накладною до цього акту від 22.03.2019 р., підтверджується факт належної поставки товару відповідачу на суму 72 359,34 грн., у тому числі і за указаними видатковими накладними.

Однак, як вже встановлено, відповідач, зі свого боку, взяті на себе зобов`язання виконав неналежним чином, вартість поставленого товару на вказану суму не оплатив.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 ст. 202 ГК України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості товару відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ПП "Сервента" про стягнення заборгованості в сумі 72 359,34 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Сервента" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамадай Рітейл" про стягнення заборгованості в сумі 72 359,34 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамадай Рітейл" (04050, м. Київ, вул. Вільгельма Котарбінського, 15, кв. 47, ідентифікаційний код 38703456) на користь Приватного підприємства "Сервента" (49027, місто Дніпро, вул. Івана Акінфієва, буд. 18, офіс 30, ідентифікаційний код 36367416) основний борг у сумі 72 359 (сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят девєять) грн. 34 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 5 листопада 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.