ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Справа№ 905/875/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2019

у справі № 905/875/19 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»

про стягнення 28 390,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення збитків в сумі 28 390,32 грн., заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно з залізничною накладною № 49654759 від 09.05.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 905/875/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах № 53545026 та № 61840666, завданої шкоди - нестачі товару та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, що свідчить про доведеність позовних вимог позивача на суму 28 390,31 грн., проте позивачем при зверненні до суду порушено встановлений законодавством України шестимісячний строк позовної давності, що, враховуючи подану відповідачем разом з відзивом заяву про застосування позовної давності, є підставою для відмови у позові.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку підставою відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незбереження прийнятого до перевезення вантажу згідно з залізничною накладною, є комерційні акти №№ 484809/167, 484809/166 від 13.05.2018, з часу складання яких і починається перебіг строку позовної давності; що шестимісячний термін для пред`явлення даного позову сплинув 13.11.2018, а позов пред`явлено до суду 05.06.2019, що підтверджується календарним штемпелем поштової установи на конверті, в якому надійшла позовна заява.

Не погоджуючись з рішенням, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 905/875/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач послався на те, що суд першої інстанції невірно встановив початок перебігу строку позовної давності у спірних правовідносинах.

Так, апелянт зазначив про те, що:

- у даному випадку суд першої інстанції повинен був застосувати строк позовної давності в 1 рік та 3 місяці, передбачений вимогами ст. 315 ГК України, а саме: 6 місяців - пред`явлення претензії, 3 місяці - відповідь на претензію, 6 місяців - строк звернення до суду;

- ч. 5 ст. 315 ГК України, яку застосував суд до спірних правовідносин та яка встановлює, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк, взагалі не може бути до них застосована оскільки ця норма регулює правовідносини за позовами перевізників-залізниць до вантажовідправників та вантажоотримувачів-суб`єктів господарювання, яким у даному випадку є позивач, проте у цій справі розглядаються вимоги вантажоотримувача до залізниці. Вказана правова позиція також відображена в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2019 по справі № 905/729/18, в якій також було надано правову оцінку постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2018 у справі № 905/3245/16, на яку послався суд першої інстанції.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019, справа № 905/875/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 10.09.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 905/875/19;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 30.09.2019;

- роз`яснено сторонам, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Станом на 08.10.2019 відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді справи № 905/875/19 колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 192 100 грн., і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 905/875/19 відкрито 10.09.2019, з урахуванням вихідних та святкових днів, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався з 26.09.2019, а апеляційна скарга має бути розглянута по 11.11.2019 включно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

09.05.2018 за накладною № 49654759 зі станції Авдєєвка Донецької залізниці, код 4482803 на станцію Сартана Донецької залізниці, код 484809 відправлений вантаж - кокс доменний вологий в кількості 1 749 980 кг, у тому числі в вагоні № 6184066 - 42 030 кг, в вагоні № 53545026 - 40 050 кг. Оригінал зазначеної накладної залучено до матеріалів справи (а.с. 53-55).

Відправником вантажу є ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», одержувачем - позивач.

На станції Сартана Донецької залізниці залізницею проведено комісійне переважування маси вантажу, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагонах № 53545026 та № 61840666 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено комерційні акти № 484809/167 від 13.05.2018 та № 484809/166 від 13.05.2018 відповідно (а.с. 56-57).

У Розділі Г. Опис пошкодження Комерційного акту № 484809/167 від 13.05.2018 зазначено (мовою оригіналу): « Раздел «Д» На основании акта о/ф № 217 от 12.05.18г. ст. Сартана Дон. ж.д. была произведена комиссионная перевесла вагона 53545026 прибывшего по отправке указанной на лицевой стороне акта, груз кокс, с расцепкой на исправных 150т. Госповеренных 08.09.17г в/весах грузополучателя. По документу значится БРУТТО не указано, ТАРА 23500кг, НЕТТО 40050кг., фактически оказалось БРУТТО 62050кг, ТАРА 23500кг с док, НЕТТО 38550кг, что менее документа 1500кг.»

У Розділі Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку Комерційного акту № 484809/167 від 13.05.2018 зазначено (мовою оригіналу): «Вагон взвешивался дважды, результат не изменился. По документу значится, груз маркирован двумя продольными полосами вдоль вагона известью. Погрузка в вагоне насыпью, выше бортов 400-500мм, шапкой, груз маркирован двумя полосами по длине вагона известью. По ходу поезда над 1-2 люками справа имеется углубление 3000х1200х600мм. В районе углубления маркировка нарушена. Течи груза нет. Вагон бездверный, люка закрыты. Технически исправный. С момента прибытия и до ком. перевески вагон находился под охраной службы безопасности к-та Азовсталь и ком. агентов ст. Сартана с уведомлением в Мариупольскую полицию и ВОХР. Ком. перевеску производили весовщик и ст.пр.сд. к-та Азовсталь Адинцова, Головацкая, ДСЗ и к/агент ст. Сартана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Зав . Грузовым двором не числится.»

У Розділі Г. Опис пошкодження Комерційного акту № 484809/166 від 13.05.2018 зазначено (мовою оригіналу): « Раздел «Д» На основании акта о/ф № 11207 от 12.05.18г. ст. Волноваха Дон. ж.д. была произведена комиссионная перевеска вагона 61840666 прибывшего по отправке указанной на лицевой стороне акта, груз кокс, с расцепкой на исправных 150т. Госповеренных 08.09.17г в/весах грузополучателя. По документу значится БРУТТО не указано, ТАРА 23320кг, НЕТТО 42030кг., фактически оказалось БРУТТО 62250кг, ТАРА 23320кг с док, НЕТТО 38930кг, что менее документа 3100кг.»

У Розділі Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку Комерційного акту № 484809/166 від 13.05.2018 зазначено (мовою оригіналу): «Вагон взвешивался дважды, результат не изменился. По документу значится, груз маркирован двумя продольными полосами вдоль вагона известью. Погрузка в вагоне насыпью, выше бортов 40-50см, шапкой, груз маркирован двумя полосами по длине вагона известью. По ходу поезда над 3-4-5-6-7 люками слева имеется выемка длиной 750см, шириной 250-280см, вглубь 50-60см. В районе выемки маркировка отсутствует. Течи груза нет. Вагон бездверный, люка закрыты. Технически исправный. С момента прибытия и до ком. перевески вагон находился под охраной службы безопасности к-та Азовсталь и ком. агентов ст. Сартана с уведомлением в Мариупольскую полицию и ВОХР. Ком. перевеску производили весовщик и ст.пр.сд. к-та Азовсталь Адинцова, Головацкая, ДСЗ и к/агент ст. Сартана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Зав . Грузовым двором не числится.»

Згідно з відміткою станції Сартана Донецької залізниці, вантаж видано 10.05.2018.

Згідно зі ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з актом прийому-передачі № 92017754 від 09.05.2018 та рахунком-фактурою № 92017754 від 09.05.2018 (а.с.с17-19), вартість 1 тони вантажу у вагонах № 53545026 та № 61840666 складає 7 997,09 грн. без ПДВ, з ПДВ - 9 596,51 грн.

Отже, наявними в матеріалах справи документальними доказами доведено факт неспівпадіння у двох спірних вагонах маси коксу, вказаної в пункті відправлення в залізничній накладній, масі коксу, визначеній при переваженні під час слідування вказаних вагонів.

Згідно з п. «г» ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Відповідно до ст.114 Статуту недостача маси вантажу, з огляду на яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вантажу під час перевезення.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644:

- вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто;

- при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

1) 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже;

2) 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

3) 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі;

4) 0,5% маси всіх інших вантажів;

- норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції:

- згідно з Комерційним актом № 484809/167 від 13.05.2018 нестача склала 1 500 кг; сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 2% маси нетто (від маси нетто 40 050 кг) складає: 40 050 кг * 2% = 801 кг; кількість фактичної нестачі складає: 1 500 кг - 801 кг = 699 кг. (0,699 т); сума втраченого вантажу в вагоні № 61840666 складає: 0,699 т * 9 596,51 грн. = 6 707,96 грн.;

- згідно з Комерційним актом № 484809/166 від 13.05.2018 нестача склала 3 100 кг; сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 2% маси нетто (від маси нетто 42030 кг) складає: 42030 кг * 2% = 840,60 кг; кількість фактичної нестачі складає: 3 100 кг - 840,60 кг = 2 259,40 кг. (2,2594т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 61840666 складає: 2,2594 т * 9 596,51 грн. = 21 682,35 грн., а не 21 682,36 грн., як розрахував позивач.

Питання, пов`язані з перевезенням вантажів, в тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908-928 ЦК України, статтями 306-315 ГК України.

За правилами ст. 908 ЦК України та ст. 306 ГК України, загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (ст. 105);

Статтею 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з приписами Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу:

- у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із «шапкою»). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу (п. 6);

- перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. (п. 5);

Згідно з п. 1.2 Правил перевезення вантажів навалом і насипом, вантажі, які не потребують захисту від атмосферних опадів (руда, вугілля, щебінка тощо), перевозяться у відкритому рухомому складі та у спеціальних вагонах.

Зі спірної залізничної накладної слідує, що завантаження у спірні вагони було здійснено вантажовідправником - ПрАТ Авдіївський коксохімічний завод», який, вжив заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, а саме, маркував вантаж двома поперечними стрічками по всьому вагону вапном.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Частиною 3 ст. 917 ЦК України визначено право перевізника відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Спірний вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, оскільки накладні таких відміток не містять.

Відповідно до ст.110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно ч. 1 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно з ч. 1 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Опис стану вантажу у спірних комерційних актах, а також те, що в місцях зафіксованих заглиблень на поверхні вантажу нанесене відправником маркування відсутнє, свідчить про явно видимий характер нестачі вантажу, і дає підстави вважати, що втрата вантажу сталася під час його перевезення внаслідок крадіжки шляхом виїмки з поверхні вантажу через відкритий верх вагону.

Вказані обставини свідчать про відповідальність саме відповідача як перевізника за спірну нестачу.

Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин.

За приписами ст. 130 Статуту залізниць, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах № 53545026 та № 61840666, завданої шкоди - нестачі товару та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, що свідчить про доведеність позовних вимог позивача на суму 28 390,31 грн., що колегія суддів вважає вірним з огляду на обставини, які викладені вище, проте суд першої інстанції встановив, що позивачем порушено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, з чим колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 925 ЦК України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Водночас ч. 1 ст. 258 ЦК України встановлює, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно зі ст. 136 Статуту залізниць, позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, яким передбачено також і 6-місячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обчислення.

За приписами ст. 134 Статуту залізниць, претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Згідно з п. «а» частини другої цієї статті, зазначені терміни обчислюються з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу.

Положеннями ч. 5 ст. 307 ГК України, яка кореспондується з ч. 4 ст. 909, ч. 1 ст. 920 ЦК України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто 134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності у позовах про відшкодування збитків (вартості нестачі вантажу), що виникають із залізничних перевезень.

Статут залізниць України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457, і останні зміни в до статей 134, 136 вносилися постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2002 року № 1973.

Господарський кодекс України, що прийнятий Верховною Радою України 16 січня 2003 року за № 436-IV і набув чинності з 1 січня 2004 року та статтею 315 якого передбачено певні особливості обчислення строків позовної давності за договором перевезення, також є спеціальним законом, який повинен застосовуватися до правовідносин сторін переважно щодо норм права, як такий, що прийнятий пізніше та містить порядок обчислення строків позовної давності.

Відтак, положення ст.ст. 134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у системному зв`язку з положенням статті 315 ГК України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 ГК України для відповіді на претензію. Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч.ч. 2, 3 ст. 315 ГК України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2019 у справі № 905/729/18.

Отже, звернення з позовом до залізниці упродовж 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3-місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, узгоджується з положеннями ст. 315 ГПК України.

Тобто вірними є посилання позивача на те, що у даному випадку фактично слід застосовувати строк позовної давності в 1 рік та 3 місяці, передбачений вимогами ст. 315 ГК України, а саме: 6 місяців - пред`явлення претензії, 3 місяці - відповідь на претензію, 6 місяців - строк звернення до суду.

Враховуючи, що спірні комерційні акти складені 13.05.2018, а позов до суду фактично поданий 10.05.2019, що, як правильно встановлено судом першої інстанції, підтверджується відміткою пошти на конверті, в якому позовна заява надійшла до суду, позивачем позов до суду поданий в межах визначеного законодавством строку позовної давності.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мали місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 905/875/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким позов задовольняється частково - стягненню з відповідача на користь позивача підлягають збитки в сумі 28 390,31 грн., в решті позову відмовляється.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, а також підстави скасування судового рішення, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» задовольняється частково.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі № 910/16385/17 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 905/875/19 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ідентифікаційний код ВП 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ідентифікаційний код 00191158) збитки в сумі 28 390 (двадцять вісім тисяч триста дев`яносто) грн. 31 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ідентифікаційний код ВП 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ідентифікаційний код 00191158) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

7. Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

8. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

9. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

10. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

11. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 905/875/19.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк