ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. Справа №914/545/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Кордюк Г.Т.

Мирутенка О.Л.

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» б/н від 07.08.2019

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 (повний текст рішення складено 18.07.2019, м. Львів, суддя Рим Т.Я.)

у справі № 914/545/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна», м. Київ, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів, м. Львів, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів-2, м.Львів

про стягнення 1 119 128,14 грн.

за участі представників:

від позивача: Дятлов О.Л. - довіреність № 904-687 від 21.03.2019, Борис В.Ю. - довіреність № 904-686 від 21.03.2019;

від відповідача: Романюха Д.М . - довіреність б/н від 15.04.2019.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» в особі філії ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів та в особі філії ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів-2 про стягнення 1 119 128,14 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 позов ТзОВ «Львівенергозбут» задоволено. Суд виніс рішення, яким стягнув з ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» в особі філії ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» у м. Львів та в особі філії ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» у м. Львів-2 на користь ТзОВ «Львівенергозбут» 1 119 128,14 штрафу та 16'786,92 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач порушив строк подання повідомлення на зміну електропостачальника, чим достроково розірвав договір.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ТзОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» подало апеляційну скаргу б/н від 07.08.2019, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що застосування штрафних санкцій за дострокове припинення договору, з ініціативи споживача, внаслідок зміни електропостачальника суперечить чинному законодавству, а відтак відповідна умова договору є нікчемною.

Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов помилкового висновку про те, що строковий договір про постачання електричної енергії, у порівнянні з іншими видами договорів про постачання електричної енергії, має на законних підставах, особливий порядок зміни електропостачальника, і це не є порушенням вимог ч. 5 ст. 72, п.2 ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 Закону України «Про електричну енергію».

Крім того, апелянт зазначає, що зміна електропостачальна призводить до припинення дії публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, раніше укладеного між позивачем і відповідачем, саме, на підставі п. 13.5. договору, а не на підставі п. 13.3 договору.

Водночас, апелянт зазначає, що господарський суду здійснюючи тлумачення договору в частині відповідальності відповідача у формі штрафу за порушення строку повідомлення позивача, як постачальника електричної енергії, про зміну електропостачальника, не мав права застосувати штрафні санкції, які не передбачені договором, і які лише за логікою суду, мають слідувати, в наслідок порушення строку направлення вказаного вище повідомлення.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 06.09.2019, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновки місцевого господарського суду не спростовує.

Відповідачем було подано до суду апеляційної інстанції клопотання б/н від 29.10.2019 про оголошення перерви до прийняття Верховним Судом касаційної скарги відповідача на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 про відмову у зупиненні провадження у справі. Дане клопотання колегією суддів відхилене.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2018 відповідач підписав заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно з положеннями цієї заяви-приєднання відповідач приєднався до умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції постачальника № 5. Початок постачання: 01.01.2019. З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому ПРРЕЕ порядку споживач та постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором про постачання електричної енергії споживачу і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

Відповідач подав позивачу заявку про обсяги договірного споживання електричної енергії у 2019 році по двох об`єктах: заклад торгівлі по вул. Городоцькій, 300, у м. Львів (дозволена до використання потужність 650 кВт); заклад торгівлі по вул. Джорджа Вашингтона, 8 у м. Львів (дозволена потужність 800 кВт).

Згідно з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу (далі договір) цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електроенергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього Договору (пункт 1.1).

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання (пункт 13.1). Так, згідно з комерційною пропозицією № 5 від 10.12.2018 договір діє з моменту набрання чинності до 31.12.2019.

Відповідач надіслав позивачеві лист № 9 від 06.02.2019, у якому повідомив про укладення ним договору на постачання електричної енергії з ТзОВ «Торгова електрична компанія». Відповідач мав намір купувати електроенергію з 01.03.2019 в постачальника ТзОВ «Торгова електрична компанія».

Натомість позивач надіслав відповідачеві лист № 904-252 від 15.02.2019, у якому повідомив про нарахування штрафу за дострокове розірвання договору в розмірі 1 119 128,14 грн. та необхідність його оплатити. Факт надіслання вказаного листа позивач підтверджує списком згрупованих поштових відправлень.

У відповідь на лист позивача, відповідач надіслав позивачу претензію № 17 від 19.02.2019, де зазначив, що нарахований позивачем штраф не може бути застосований до відповідача, оскільки він розірвав договір з підстави передбаченої умовами договору.

Позивач у відповідь на претензію надіслав відповідачеві лист № 904-326 від 26.02.2019, де зазначив, що нарахування штрафу є законним.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Між сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України укладено публічний договір приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, шляхом приєднання споживача (відповідача) до умов цього договору на підставі заяви-приєднання відповідача до договору від 19.12.2018.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 (далі по тексту - Правила) та є однаковими для усіх споживачів.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до п.3.1.8. Правил договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Пунктом 6.1.1. Правил передбачено, що споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Листом №9 від 06.02.2019 відповідач повідомив позивача про зміну відповідачем електропостачальника з 01.03.2019.

Пунктом 6.1.3. Правил передбачено, що зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення.

Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Як вбачається з комерційної пропозиції №5 (додаток 2 до договору), на умовах якої відповідач приєднався до публічного договору, договір набирає чинності з дати постачання електричної енергії, вказаної у заяві-приєднанні споживача до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, якщо протягом трьох днів, споживачу не буде повідомлено про невідповідність його критеріям комерційної пропозиції. Договір діє з моменту набрання чинності до 31.12.2019.

Відповідно до п.13.3. договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

Комерційна пропозиція №5 містить наступну умову у разі дострокового розірвання договору з ініціативи споживача у випадках не передбачених умовами договору, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості договірних обсягів споживання електричної енергії на один розрахунковий період.

Як вже зазначалось вище відповідно до умов вказаної комерційної пропозиції, договір діє до 31.12.2019 Комерційною пропозицією №5 і п.13.3. договору передбачено штраф саме за дострокове розірвання договору, а не за припинення його дії.

Питання припинення дії договору та розірвання договору врегульовані Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Так, згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно ч.2 ст.202 ГК України господарське зобов`язання припиняється також і разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

З аналізу вищевказаних норм права слідує, що правовим наслідком розірвання договору є припинення його дії.

В п.13.5 договору, на який посилається відповідач (апелянт), передбачено припинення його дії у разі зміни електропостачальника, однак позивач нарахував штраф не за зміну відповідачем електропостачальника, а за дострокове розірвання відповідачем договору, причому з ініціативи останнього.

Проаналізувавши п.6.1.3. Правил, умови договору та комерційної пропозиції №5, суд приходить до висновку про те, що оскільки договір був укладений із терміном дії до 31.12.2019, то в порядку п. 13.5. договору цей договір припиняється 31.12.2019 у разі зміни споживачем електропостачальника з 01.01.2020, за умови повідомлення споживачем нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору (31.12.2019). І лише у такому випадку відповідач не сплачує позивачу штраф, так як відбувається не дострокове розірвання цього договору, а припинення договору.

Слід зазначити, що положення Правил фактично ототожнюють поняття зміни електропостачальника до закінчення строку дії договору та поняття дострокового розірвання договору, оскільки наслідком зміни електропостачальника є припинення дії договору. Відтак, зміна відповідачем електропостачальника до закінчення строку дії строкового договору за своєю суттю є достроковим розірванням договору з ініціативи відповідача.

Отже, договір був розірваний за ініціативою відповідача, який скористався визначеним договором та Правилами правом на зміну електропостачальника, внаслідок чого укладений між сторонами договір припинив свою дію.

Комерційною пропозицією № 5 від 10.12.2018 передбачено, що у разі дострокового розірвання договору з ініціативи споживача у випадках не передбачених умовами договору, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості договірних обсягів споживання електричної енергії на один розрахунковий період.

Відповідно до ч.7 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором про постачання електричної енергії споживачу, у якому, у томі числі, визначаються строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Проаналізувавши умови договору, укладеного між сторонами та умови, зазначені у комерційній пропозиції, суд приходить до висновку, що відповідно до умов договору штраф передбачено за дострокове розірвання договору з ініціативи споживача. Таким чином, застосування штрафу, передбаченого умовами договору, укладеного між сторонами не суперечить положенням ч.7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії». А відтак, дії позивача по нарахуванню відповідачу штрафу за дострокове розірвання (припинення) договору про постачання електричної енергії споживачу, стягнення якого є предметом цієї справи, є правомірними, відповідають ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 6.1.3. Правил, умовам договору та комерційної пропозиції №5.

Отже, на думку суду, застосування позивачем штрафу до відповідача на суму 1 119 128,14 грн. за дострокове розірвання останнім договору є правомірним.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов помилкового висновку про те, що у даному випадку строковий договір про постачання електричної енергії, у порівнянні з іншими видами договорів про постачання електричної енергії, має на законних підставах, особливий порядок зміни електропостачальника.

Також, необґрунтованими є твердження апелянта про те, що застосування штрафних санкцій за дострокове припинення договору, з ініціативи споживача, внаслідок зміни електропостачальника суперечить чинному законодавству, а відповідна умова договору є нікчемною.

Таким чином, суд першої інстанції підставно задоволив позов у даній справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані та висновку місцевого господарського суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» б/н від 07.08.2019 відмовити.

2. Рішення Господарського Львівської області від 10.07.2019 у справі № 914/545/19 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.11.2019.

Головуючий суддя Скрипчук О.С.

Суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Мирутенко О.Л.