ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Справа№ 910/2296/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 (повний текст складено 19.07.2019)

у справі №910/2296/19 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк"

до відповідача: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"

про стягнення незаконно списаних коштів у розмірі 3 224,40 доларів США, що еквівалентно 87 671,44 грн,-

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до статей 269, 270 Господарського процесуального кодексу України,-

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Публічне акціонерне товариство "Вектор Банк" (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (надалі - апелянт) про стягнення незаконно списаних коштів у розмірі 3 224,40 доларів США, що еквівалентно 87 671 грн 44 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що апелянт неправомірно здійснив договірне списання грошових коштів у розмірі 3 224,40 дол. США з рахунку позивача, як плати за обслуговування технічного проекту у МПС після введення у позивача тимчасової адміністрації та не повернув вказану суму як залишок суми грошового забезпечення. Крім того, позивач посилається на те, що вказана сума взагалі була списана безпідставно, оскільки платіжні карти на виконання умом договору не було емітовано.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з апелянта на користь позивача незаконно списані грошові кошти у розмір 3 224,40 долари США, що еквівалентно 87 671, 44 грн та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з вказаним рішенням, 08.08.2019 апелянт (відповідно до дати звернення до Укрпошти Експрес) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/2296/19 і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі №910/2296/19 та призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 по справі №910/2296/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Апеляційна скарга вмотивована тим, що, на думку апелянта, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, та таким, що містить висновки, які не узгоджуються з нормами чинного законодавства, а отже, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, в тому числі внаслідок неправильності установлення обставин, що мають значення для справи.

Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що оскільки повідомлення про розірвання договору подано 17.03.2017 (згідно п. 10.3. договору), то датою припинення договору є 18.03.2017. Водночас, судом першої інстанції не було враховано, що згідно п. 5.10 договору спонсор повертає афіліату кошти гарантійного забезпечення після закінчення 180 днів з дати припинення надання послуг за цим договором і за умови виконання афіліатом усіх зобов`язань за цим договором та наявності коштів на рахунку гарантійного забезпечення. А тому, за висновком апелянта, списання відбулось правомірно внаслідок невиконання позивачем вимог відповідача, що виникли до початку запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації позивача.

Таким чином, відповідач просив задовольнити апеляційну скаргу у даній справі, скасувати рішення місцевого господарського суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві, поданому на апеляційну скаргу, позивач зазначив, що доводи апелянта про правомірність списання спірних коштів суперечать положенням ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який у даному випадку є спеціальним нормативно-правовим актом при ліквідації банку. Також позивач зазначив про заборону здійснення задоволення вимог кредиторів під час тимчасової адміністрації та про правильність врахування судом першої інстанції положень ст. 46 спеціального Закону.

Таким чином, позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що 26 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (спонсор) та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» (афіліат) укладено договір № 005/098-16 про підтримку членства банку в MasterCard Worldwide та/або Visa International (далі - договір № 005/098-16), предметом якого є порядок та умови надання Спонсором послуг афіліату, спрямованих на забезпечення діяльності афіліата у якості афілійованого/асоційованого члена (Affilliate Member/Associate Member) міжнародної платіжної системи (МПС), на умовах, визначених у цьому договорі та з урахуванням положень та правил МПС, що регулюють відносини між спонсором, афіліатом та МПС, а також договору, укладеного між спонсором та платіжною організацією МПС.

Згідно з п.п. 2.2., 2.3. договору № 005/098-16 з метою уникнення фінансових втрат, що можуть бути понесені Спонсором внаслідок виконання афіліатом зобов`язань за цим договором, афіліат перераховує спонсору грошове забезпечення у доларах США. Сторони погодили, що початкова сума гарантійного забезпечення складає 40 000 доларів США.

У п.п. 3.1.8 п. 3.1. договору № 005/098-16 сторони погодили, що спонсор зобов`язується повернути афіліату грошові кошти, розміщені, як гарантійне забезпечення, на кореспондентський рахунок, вказаний в п. 3.1.4. цього договору або на рахунок, вказаний афіліатом при припиненні договору на умовах, викладених у п. 5.1 цього договору.

За п.п. 3.2.2. п. 3.2. договору № 005/098-16 афіліат зобов`язується сплатити МПС плату за надані йому послуги МПС згідно з тарифами МПС:

- в разі отримання такого рахунку та/або листа повідомлення від МПС - протягом 30 робочих днів з дати отримання такого рахунку та/або листа-повідомлення від МПС, але не пізніше дати оплати, зазначеної в такому рахунку;

- в разі якщо списання плати за послуги МПС проходить через спонсора - шляхом перерахування коштів на кореспондентський рахунок протягом 3 робочих днів з дня отримання від спонсора повідомлення щодо списання з нього даної плати. В такому порядку списання такої плати з кореспондентського рахунку здійснюється в порядку договірного списання.

Також, афіліат зобов`язується забезпечувати наявність на кореспондентському рахунку залишку сум коштів, достатніх для здійснення розрахунків спонсором з МПС відповідно до цього договору, а також для погашення заборгованості Спонсору, яка виникає у афіліата відповідно до умов цього договору. (п.п. 3.2.4. п. 3.2. договору № 005/098-16)

Відповідно до п.п. 4.1.1., 4.1.2. п. 4.1. договору № 005/098-16 спонсор має право здійснювати договірне списання коштів з кореспондентського рахунку та сум гарантійного забезпечення для погашення заборгованості афіліата перед спонсором, яка виникає у афіліата відповідно до умов цього договору, про що афіліат надає згоду та доручає спонсору з моменту підписання цього договору; у разі відсутності коштів на кореспондентському рахунку у валюті списання і при необхідності списання коштів відповідно до п.п. 4.1.1. цього договору, здійснювати розрахунки за афіліата за рахунок суми гарантійного забезпечення з урахуванням вимог п. 5.6 цього договору, при цьому договірне списання у валюті відмінній від валюти суми гарантійного забезпечення, відбувається за курсом НБУ, встановленим на день такого списання.

Підпунктом 4.2.4. п. 4.1. договору № 005/098-16 встановлено, що афіліат має право вимагати від спонсора повернення надлишку грошових коштів, розміщених у спонсора як гарантійне забезпечення.

Згідно з п. 5.2. договору № 005/098-16 розрахунки за трансакціями афіліата виконуються спонсором на підставі відповідних файлів з розрахунковими звітами про транзакції, наданих процесинговим центром (ПЦ) спонсору та афіліату та/або розрахунків МПС. Розрахунки проводяться не пізніше наступного робочого дня після надходження зазначеного файлу з ПЦ шляхом списання/зарахування з кореспондентського рахунку афіліата відповідних сум. У разі відсутності необхідної суми на кореспондентському рахунок, списання може проводитись за рахунок суми гарантійного забезпечення.

В п. 5.10. договору № 005/098-16 визначено, що спонсор повертає афіліату кошти гарантійного забезпечення після закінчення 180 днів з дати припинення надання послуг за цим договором і за умови виконання афіліатом усіх зобов`язань за договором та наявності коштів на рахунку гарантійного забезпечення.

Договір № 005/098-16 набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. датою підписання є дата, вказана на першій сторінці цього договору (п. 10.1 договору № 005/098-16).

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 10.3. договору № 005/098-16 сторони погодили, що афіліат має право розірвати цей договір, надіславши спонсору повідомлення за 30 календарних днів до зазначеної у повідомленні дати розірвання. Повідомлення про розірвання договору має бути надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто з відміткою на копії листа про його одержання. При цьому, спонсор припиняє надання послуг не пізніше наступного робочого дня з дати отримання повідомлення. Також одночасно з таким повідомленням афіліат надсилає заяву про закриття кореспондентського рахунку, в якій афіліат повинен підтвердити залишок грошових коштів на кореспондентському рахунку і вказати кореспондентський рахунок, на який спонсор має переказати залишок грошових коштів, що є на кореспондентському рахунку (у разі наявності залишку грошових коштів на кореспондентському рахунку).

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що на виконання умов договору № 005/098-16 позивачем 29.09.2016 року перераховано апелянту грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США як гарантійне забезпечення, що підтверджується меморіальним ордером № 55 від 29.09.2016 року з призначенням платежу: «Перерозподіл між кор. рах. для перерахування гарантійного депозиту по договору № 005/09-16 від 26.09.2016р.» (а.с.32) та банківськими виписками (а.с. 35-38).

В процесі виконання договору № 005/098-16 апелянтом ініційовано перед MasterCard Europe SA відкриття технічного проекту на здійснення емісії та еквайрінгу ПАТ «Вектор Банк» платіжних карток, що підтверджується листом від 05.01.2017 року.

Скаржник направив позивачу лист від 27.02.2017 року «Щодо поповнення коррахунку в зв`язку з списанням плат МПС MasterCard, в якому просив перерахувати на коррахунок 15 500 Євро для подальшого списання сум на користь МПС MasterCard, у зв`язку зі списанням з Відповідача міжнародною платіжною системою МПС: плати за процедуру розгляду пакету документів ПАТ «Вектор Банк» для подальшого вступу у МПС MasterCard у сумі 5 000 Євро; плати за ліцензію афіліата у сумі 7 500 Євро; плати за місяць супроводження технічного проекту у сумі 3 000 Євро (а.с. 117).

Листом № 360 від 17.03.2017 року позивач повідомив апелянта про розірвання договору № 005/098-16 зважаючи на запровадження у позивача на підставі рішення Правління Національного банку України від 02.02.2017 року № 112/рш/БТ тимчасової адміністрації строком на 1 місяць з 03.03.2017 року по 02.04.2017 року включно. Крім того, просив протягом 5 робочих днів з дня отримання повідомлення повернути позивачеві залишок суми гарантійного забезпечення.

На підставі інвойсу № 39687 апелянтом перераховано MasterCard Europe SA плату за місяць супроводження технічного проекту у сумі 3 000 Євро, що підтверджується рахунком від 26.03.2017.

30.03.2017 року апелянтом на підставі договору № 005/098-16 здійснено договірне списання з коррахунку позивача плати за місяць супроводження технічного проекту у сумі 3 224,40 доларів США, що еквівалентно 87 188 грн. 12 коп., що підтверджується меморіальним ордером № 8855532 від 30.03.2017 року, в якому призначенням платежу є «Відшкодування зг. умов угод 005/09-16 від. 26.09.2016 р. комісії за реалізацію проекту МПС MasterCard, зг. інвойсу 39687 від 26.03.2017 (екв. 3000 євро)». (а.с. 119).

Позивачем направлено апелянту лист № 520 від 07.04.2017 р., в якому зазначено про безпідставне списання 3 224,40 дол. США та вимога повернути грошові кошти в сумі 21 672 доларів США на накопичувальний рахунок у Національному банку України.

В подальшому, у відповідь апелянтом направлено позивачу лист № 3611/40 від 22.05.2017 р., в якому скаржник вказує, що сума гарантійного забезпечення не є депозитом, сплачена до введення тимчасової адміністрації, списання грошових коштів фактично не відбувалось, оскільки сума гарантійного забезпечення зарахована на рахунок до введення тимчасової адміністрації, а залишок коштів підлягає поверненню позивачеві після 180 днів з дати припинення надання послуг за договором.

Позивач листом № 1396 від 12.07.2017 року просив апелянта прискорити повернення коштів (а.с. 28-29), у відповідь на який апелянт надав лист № 5166/40 від 19.07.2017 року, яким повідомив про можливість повернення залишку суми грошового забезпечення в термін до 180 днів з дати припинення надання послуг за умови розгляду питання повернення після отримання офіційного листа від уповноважених осіб на ліквідацію позивача щодо підтвердження суми залишку гарантійного забезпечення у розмірі 18 430,58 дол. США.

21.09.2017 року апелянтом здійснено повернення позивачу залишку суми грошового забезпечення у розмірі 18 430,58 дол. США, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначав, що апелянт неправомірно здійснив договірне списання грошових коштів у розмірі 3 224,40 дол. США з рахунку позивача, як плати за обслуговування технічного проекту у МПС після введення у позивача тимчасової адміністрації та не повернув вказану суму як залишок суми грошового забезпечення. Крім того, позивач посилається на те, що вказана сума взагалі була списана безпідставно, оскільки платіжні карти на виконання умом договору не було емітовано.

Заперечуючи проти позову, апелянт стверджує, що грошові кошти у розмірі 40 000 дол. США як гарантійне забезпечення зараховано 29.09.2016 року та вимога про поповнення коррахунку направлена позивачеві 27.02.2017 року, тобто до введення у позивача тимчасової адміністрації та запровадження ліквідаційної процедури. Крім того, договір № 005/09/16 розірвано з 17.04.2017 року, отже скаржник мав право на договірне списання коштів за реалізацію проекту в МПС в березні 2017 року з рахунку гарантійного забезпечення та поверненню позивачеві підлягав залишок коштів, тому відсутні підстави для повернення 3 224,40 дол. США.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо наявності підстав здійснювати договірне списання з коррахунку позивача плати за місяць супроводження технічного проекту у сумі 3 224,40 доларів США на підставі меморіального ордеру № 8855532 від 30.03.2017 року, в якому призначенням платежу є: «Відшкодування зг. умов угод 005/09-16 від. 26.09.2016 р комісії за реалізацію проекту МПС MasterCard, зг. інвойсу 39687 від 26.03.2017 (екв. 3000 євро)», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 005/098-16 позивачем 29.09.2016 року перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 40000 доларів США як гарантійне забезпечення, що підтверджується Меморіальним ордером № 55 від 29.09.2016 року з призначенням платежу: «Перерозподіл між кор.рах. для перерахування гарантійного депозиту по договору № 005/09-16 від 26.09.2016р.» (а.с.32) та банківськими виписками (а.с. 35-38).

В процесі виконання договору № 005/098-16 відповідачем ініційовано перед MasterCard Europe SA відкриття технічного проекту на здійснення емісії та еквайрінгу ПАТ «Вектор Банк» платіжних карток, що підтверджується листом від 05.01.2017 року.

Згідно з п.п. 3.2.2. п. 3.2. договору № 005/098-16 афіліат зобов`язується сплатити МПС плату за надані йому послуги МПС згідно з тарифами МПС: в разі отримання такого рахунку та/або листа повідомлення від МПС - протягом 30 робочих днів з дати отримання такого рахунку та/або листа-повідомлення від МПС, але не пізніше дати оплати, зазначеної в такому рахунку; в разі якщо списання плати за послуги МПС проходить через спонсора - шляхом перерахування коштів на кореспондентський рахунок протягом 3 робочих днів з дня отримання від спонсора повідомлення щодо списання з нього даної плати. В такому порядку списання такої плати з кореспондентського рахунку здійснюється в порядку договірного списання.

Отже, суд першої інстанції правомірно зазначив, що позивач відповідно до п.п. 3.2.2. п. 3.2. договору № 005/098-16 про підтримку членства банку в MasterCard Worldwide та/або Visa International від 26.09.2016 року повинен був поповнити кореспондентський рахунок протягом 3 робочих днів з дня отримання від Спонсора повідомлення щодо списання з нього даної плати.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази поповнення позивачем кореспондентського рахунку.

Листом № 360 від 17.03.2017 року позивач повідомив відповідача про розірвання договору № 005/098-16 зважаючи на запровадження у позивача на підставі рішення Правління Національного банку України від 02.02.2017 року № 112/рш/БТ тимчасової адміністрації строком на 1 місяць з 03.03.2017 року по 02.04.2017 року включно. Крім того, просив протягом 5 робочих днів з дня отримання повідомлення повернути позивачеві залишок суми гарантійного забезпечення. (а.с. 22-23)

На підставі інвойсу № 39687 відповідачем перераховано MasterCard Europe SA плату за місяць супроводження технічного проекту у сумі 3000 Євро, що підтверджується рахунком від 26.03.2017 року.

30.03.2017 року відповідачем на підставі договору № 005/098-16 здійснено договірне списання з коррахунку позивача плати за місяць супроводження технічного проекту у сумі 3 224,40 доларів США, що еквівалентно 87 188 грн 12 коп., що підтверджується меморіальним ордером № 8855532 від 30.03.2017 року, в якому призначенням платежу є: «Відшкодування зг. умов угод 005/09-16 від. 26.09.2016 р комісії за реалізацію проекту МПС MasterCard, зг. інвойсу 39687 від 26.03.2017 (екв. 3000 євро)».

Однак, як правомірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем на підставі рішення Правління Національного банку України № 112-рш/БТ від 02.03.2017 "Про віднесення ПАТ "Вектор банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за №853 від 02.03.2017 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "Вектор банк" з ринку шляхом запровадженням у ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 03.03.2017 року до 02.04.2017 року включно.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 ст. Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Тоді як частиною 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» імперативно визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку;

4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

5) нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

На підставі рішення Правління Національного банку України за № 163-рш від 21.03.2017 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення за № 1104 від 22.03.2017 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Вектор Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно із зазначеним рішенням припинено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Вектор Банк" з 22.03.2017 року до 21.03.2019 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "Вектор Банк" Савельєвій Анні Миколаївні строком на два роки: з 22.03.2017 року до 21.03.2019 року включно.

Частиною 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав; забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Таким чином, оскільки щодо позивача розпочато процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", будь-яке списання Відповідачем грошових коштів з рахунку позивача після запровадження тимчасової адміністрації та в подальшому ліквідації, у тому числі й договірне, суперечить Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним у даних правовідносинах.

А тому доводи апелянта в цій частині не приймаються судом апеляційної інстанції як підстава для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки списання спірних коштів 30.03.2017 під час здійснення процедури ліквідації банку суперечить нормам чинного законодавства.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про неправомірність списання спірних коштів під час ліквідації банку. А тому позовні вимоги правомірно задоволено судом першої інстанції.

Отже, керуючись ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі №910/2296/19 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі №910/2296/19 - залишити без змін.

3. Судові витрати, у зв`язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК".

4. Матеріали справи № 910/2296/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім