УХВАЛА

м. Київ

04.11.2019Справа № 910/14975/19
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВ" про видачу судового наказу про стягнення з акціонерного товариства "Укргазвидобування" заборгованості у розмірі 131 978,22 грн. за договором поставки №63-Т/2019 від 25.06.2019р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВ" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу до боржника акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення заборгованості у розмірі 131 978,22 грн.

Вказана позовна заява з доданими до неї документами сформована заявником в системі "Електронний суд".

29.10.2019 до Господарського суду міста Києва (через систему "Електронний суд") надійшла заява товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВ" про відклакання позовної заяви (підписана адвокатом Коверзневим Д.В. на підставі ордеру про надання правової допомоги серія СВ №1001158 від 23.10.2019р.), в якій заявник на підставі ч.5 ст. 150 ГПК України та п.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" відкликає заяву про видачу судового наказу від 25.10.2019 року у зв`язку з відсутністю подальших претензій до боржника щодо сплати заявленого боргу та просить суд постановити ухвалу про повернення сплаченого судового збору.

Статтею 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до п.2 ч 3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника.

Так, з заяви про видачу судового наказу вбачається, що зі сторони заявника - товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВ" вона підписана адвокатом Д.В. Коверзнев.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 60 ГПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до п. 2 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги нова редакція, затвердженого Радою адвокатів України №41 від 12.04.2019 року (надалі - Положення) ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України.

Згідно п. 10 Положення ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи.

Пунктом 6 Положення бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Судом враховано, що електронний підпис у новому сервісі онлайн-генерації ордерів наразі перебуває у стадії розробки.

З наданого заявником ордеру про надання правової допомоги серія СВ №1001158 від 23.10.2019р. вбачається, що він згенерований онлайн.

Проте, у вищезазначеному ордері відсутні підписи адвоката та керівника адвокатського бюро та печатка юридичної особи.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважити, що заява про видачу судового наказу підписана уповноваженою особою, яка має на це право.

Пунктом 2 ч.1 статті 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВ" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з акціонерного товариства "Укргазвидобування" у розмірі 131 978,22 грн. за договором поставки №63-Т/2019 від 25.06.2019р.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Мудрий