ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Справа № 915/1864/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фортуна 2013

(54010, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.25/27, кв.4; ідент.код 38476885),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно монтажне

управління 21 (54007, м.Миколаїв, вул.Електронна, буд.27; ідент.код 40529443),

про: стягнення заборгованості у розмірі 68993,16 грн,-

в с т а н о в и в:

09.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортуна 2013» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно монтажне управління 21» 68993,16 грн заборгованості за поставлений по договорам №68 від 01.08.2018 на суму 9323,39 грн та №1 від 02.01.2019 на суму 59669,77 грн товар (паливно-мастильні матеріали).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та укладених між сторонами умов договорів поставки №68 від 01.08.2018, №1 від 02.01.2019 відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2019, - справу №915/1864/19 призначено головуючому судді Алексєєву А.П.

На підставі пп.3.6.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області в зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку головуючого у справі судді Алексєєва А.П. за розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №195 від 12.08.2019 проведено повторний автоматизований розподіл справи №915/1864/19 і, у відповідності до протоколу розподілу справи між суддями від 12.08.2019, - справу №915/1864/19 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 15.08.2019 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 02.09.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 03.10.2019.

Ухвалою суду від 03.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.10.2019.

Відповідач не скористався наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Сторони явку повноважних представників у судове засідання 21.10.2019 не забезпечили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Згідно ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 21.10.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

01.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортуна 2013», як постачальником (у справі позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно монтажне управління 21», як покупцем (у справі відповідач), був укладений договір поставки оптової партії товару№68 (надалі Договір №68) (а.с.13,14).

До того ж, 02.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортуна 2013», як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно монтажне управління 21», як покупцем, був також укладений договір поставки оптової партії товару №1 (надалі Договір №1) (а.с.15,16).

За умовами вказаних Договорів №68 та №1 постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, визначений у п.1.2 договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. Товаром за договором є світлі нафтопродукти та їх похідні, номенклатура яких визначається у товаросупровідних документах (товаро-транспортній, видатковій, податковій накладних, тощо), та у сертифікатах і паспортах якості, які можуть додаватись постачальником (пункти 1.1, 1.2 кожного з Договорів).

Кількість товару та загальна сума договору визначається сторонами як сума вартості кожного з етапів поставки в рамках терміну дії договору (пункт 1.5 кожного з Договорів).

Товар повинен бути повністю поставлений протягом 14 робочих днів з моменту подання покупцем письмової або усної заявки на відвантаження товару (у разі надання покупцю відстрочки на оплату), або з моменту надходження коштів за товар на банківський рахунок постачальника (у разі попередньої оплати) (пункт 2.1 кожного з Договорів).

Ціна за одиницю Товару та його загальна вартість визначається у супровідних документах, окремо для кожного етапу поставки (пункт 3.1 кожного з Договорів).

Попередня оплата у розмірі 100% від загальної вартості товару, визначеної у погодженій сторонами заявці на поставку, має бути перерахована постачальнику протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання ним рахунку на оплату. Товар відпускається покупцеві після зарахування суми попередньої оплати на банківський рахунок постачальника. Форма розрахунків: безготівковий. За усним погодженням сторін покупцеві надається відстрочка оплати за товар на суму 18000,00 грн. У цьому випадку поставка товару відбувається у спосіб, викладений у п.2.1 Договору (пункти 4.1-4.4 кожного з Договорів.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 включно, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.11.1 Договору №68).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 включно, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.11.1 Договору №1).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від виконання своїх обов`язків за договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 11.2 кожного з Договорів).

Кожний з Договорів №68 та №1 скріплений підписами та печатками обох сторін.

На виконання умов Договору №68 позивачем в період з 16.11.2018 по 31.12.2018 поставлено відповідачу товару (бензин, дизельне паливо, скраплений газ) на загальну суму 39323,39 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін без жодних зауважень видатковими накладними №РН-0000626 від 16.11.2018 на суму 29773,99 грн та №РН-0000777 від 31.12.2018 на суму 9549,40 грн (а.с.46,47).

Відповідач умови Договору №68 виконав частково, перерахувавши позивачу лише частину вартості поставленого товару в розмірі 30000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №349 від 16.11.2018 (а.с.48), а тому сума заборгованості за договором №68 складає 9323,39 грн (39323,39 грн - 30000,00 грн).

До того ж, на виконання умов Договору №1 позивачем в період з 03.01.2019 по 26.04.2019 поставлено відповідачу товару (бензин, дизельне паливо, скраплений газ) на загальну суму 89555,86 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін без жодних зауважень видатковими накладними №РН-0000047 від 03.01.2019 на суму 336,69 грн, №РН-0000086 від 29.01.2019 на суму 226,01 грн, №РН-0000136 від 31.01.2019 на суму 20000,00 грн, №РН-0000137 від 31.01.2019 на суму 11731,30 грн, №РН-0000214 від 28.02.2019 на суму 40218,34 грн, №РН-0000386 від 29.03.2019 на суму 4631,78 грн, №РН-0000504 від 26.04.2019 на суму 12411,74 грн (а.с.20-26).

Відповідач умови Договору №1 виконав частково, перерахувавши позивачу лише частину вартості поставленого товару в розмірі 29886,09 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №393 від 03.01.2019 на суму 9886,09 грн, №414 від 31.01.2019 на суму 20000,00 грн (а.с.27,28), а тому сума заборгованості за договором №68 складає 59669,77 грн (89555,86 грн - 29886,09 грн).

Позивач зазначає, що взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, втім, відповідач в порушення приписів чинного законодавства та укладених між сторонами умов Договорів №68 та №1 свої зобов`язання перед позивачем в повному обсязі не виконав, а тому станом на 30.04.2019 за відповідачем рахується поточна заборгованість за спірними договорами в загальній сумі 68993,16 грн (9323,39 грн + 59669,77 грн), що також підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін без жодних зауважень актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.04.2019 (а.с.19).

Позивач вказує, що оскільки відповідач скориставшись наданою відстрочкою платежу перестав розраховуватись за поставлений товар, разом з рахунками 26.07.2019 ним було направлено відповідачу письмову вимогу про сплату заборгованості за спірними договорами в сумі 68993,16 грн (а.с.18), яка відповідачем залишена без відповіді та без задоволення.

Позивач зазначає, що станом на дату звернення до суду з позовом у відповідача існує заборгованість перед позивачем за спірними Договорами у загальному розмірі 68993,16 грн.

В порушення умов Договорів №68 та №1, на дату подання позову, вказана сума боргу відповідачем не оплачена, що зумовило звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими судом доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст.662, ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до п.1) ч.1 ст.664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст.11 ЦК України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.691, ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про своєчасність виконання ним договірних зобов`язань перед позивачем.

Будь-яких доказів того, що відповідач сплатив суму заборгованості за поставлений по спірним договорам №68 від 01.08.2018 та №1 від 02.01.2019 товар в розмірі 68993,16 грн, останній у порушення приписів статтей 73, 74 ГПК України суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки підтверджують обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 68993,16 грн основного боргу за поставлений по спірним договорам №68 від 01.08.2018 та №1 від 02.01.2019 товар підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно монтажне управління 21 (54007, м.Миколаїв, вул.Електронна, буд.27; ідент.код 40529443) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фортуна 2013 (54010, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.25/27, кв.4; ідент.код 38476885) 68993,16 грн основного боргу та 1921,00 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 31.10.2019 року.

Суддя М.В.Мавродієва