ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 року Справа № 908/981/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 415-а

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання: Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Зелена Р.В., адвокат, ордер АР 1004158 від 15.10.2019;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 у справі №908/981/19 (суддя Мірошниченко М.В., повне рішення складено 04.09.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Елен Декор, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, м. Дніпро

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У вересні 2019 року ТОВ Елен Декор звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з ТОВ Український Рітейл заборгованості у сумі 240539,04 грн, інфляційних втрат 5817,54 грн, 3% річних 2293,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не оплатою Відповідачем товару, поставленого за видатковою накладною №831 від 17.12.2018 на суму 240539,04 грн.

Під час розгляду справи Позивачем до суду першої інстанції також було подано заяву про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з огляду на те, що надана видаткова накладна не відповідає вимогам ч. ч. 1,2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та в ній не зазначені посада та дані особи, яка вчинила підпис від імені Відповідача. Крім того, Позивачем не надано товарнотранспортної накладної про відвантаження товару. Розрахунок Позивачем 3% річних та інфляційних втрат з 18.12.2018 є необґрунтованим та безпідставним, оскільки вимога про оплату була пред`явлена Відповідачу 29.03.2019.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 у справі №908/981/19 (суддя Мірошниченко М.В.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Елен Декор 240539,04 грн -основного боргу, 5817, 54 грн - втрат від інфляції, 2293,36 грн - 3% річних та 3729,75 грн - витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду мотивовано правомірністю заявлених позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі 240539,04 грн, інфляційних втрат за період січень березень 2019 року 5817,54 грн, 3% річних за період з 18.12.2018 по 12.04.2019 2293,36 грн, а також доведеністю наявними в матеріалах справи доказами як факту поставки товару, так і факту прострочення його оплати Відповідачем, який, з урахуванням ч. 1 ст. 692 Цивільного Кодексу України, настав з дня наступного за днем поставки (з 18.12.2019).

Додатковим рішенням від 12.09.2019 також задоволено заяву ТОВ «Елен Декор» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду від 03.09.2019, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість рішення, просив його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- суд не врахував, що надана Позивачем накладна не відповідає ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не містить посади та даних особи, яка вчинила підпис від імені Відповідача, тому не можливо визначити особу, яка відвантажила та отримала товар;

- Позивачем не надано ТТН, що підтверджує фактичну доставку товару Відповідачу;

- розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованим, оскільки вимогу про оплату було направлено лише 29.03.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Елен Декор на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 у справі №908/981/19. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 28.10.2019 о 10 год. 00 хв.

У зв`язку із перебуванням 28.10.2019 судді члена колегії суддів у справі №908/981/19 Подобєда І.М. у відпустці, колегією суддів вирішено розгляд справи перенести на 06.11.2019 10.00 год.

30.10.2019 від ТОВ Елен Декор до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 06.11.2019, в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої просив доручити, зокрема, Господарському суду Запорізької області. Заява обґрунтована відсутністю фінансування на відрядження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 клопотання задоволено. Призначено розгляд справи №908/981/19 у судовому засіданні з повідомленням сторін на 06.11.2019 на 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Запорізької області.

У судовому засіданні 06.11.2019 повноважний представник Позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що такі недоліки у видатковій накладній як відсутність посади особи, яка отримала товар з боку Відповідача, не робить дану накладну недійсною та не свідчить про її неналежність та недопустимість як доказу у справі, не свідчить про відсутність факту поставки. Факт здійснення поставки товару також підтверджується товарно транспортною накладною та податковою накладною, що містяться у справі. Також заявив про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. ст. 123, 124 ГПК України в сумі 4500,00 грн, докази понесення яких будуть надані ним протягом п`яти днів з моменту винесення рішення у справі.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 06.11.2019 не забезпечив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №415). Надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у зв`язку з відкриттям ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 провадження у справі №904/4387/19 про банкрутство Відповідача.

Клопотання скаржника про зупинення провадження у даній справі у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство ТОВ "Український Рітейл" задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тобто метою апеляційного перегляду є перевірка правильності, повноти, об`єктивності та законності рішення суду першої інстанції і суд апеляційної інстанції повинен здійснювати перегляд такого рішення станом на момент його прийняття.

У даному випадку, враховуючи, що справа №908/981/19 розглянута по суті місцевим господарським судом, рішення за результатами такого розгляду було ухвалено 03.09.2019, тобто до відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Український Рітейл", у апеляційного суду відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі з підстав, зазначених у клопотанні.

Крім того, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" 21.10.2019 втратив чинність з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства і посилання скаржника в клопотанні на положення вказаного Закону не приймаються апеляційним судом до уваги.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

За видатковою накладною №831 від 17.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Елен Декор (надалі Позивач) передало Товариству з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (надалі Відповідач) товар (чашки та кружки) на загальну суму 240539,04 грн (а.с. 11).

Відповідач товар отримав, що ним не заперечується, втім оплату за нього не здійснив.

Позивачем, з метою врегулювання спору у досудовому порядку, 26.03.2019 на адресу Відповідача було надіслано вимогу про сплату боргу за вих. №6 від 18.03.2019.

Вимога залишена Відповідачем без відповіді, заборгованість не погашена.

Викладене стало підставою для звернення Позивача із даним позовом до суду. Згідно заявлених позовних вимог з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.05.2019 (а.с. 20) він просив стягнути з Відповідача борг в сумі 240539,04 грн та за період з 18.12.2018 по 12.04.2019: 3% річних 2293,36 грн, інфляційні втрати 5817,54 грн.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору (ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України).

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.2 ст.642 Цивільного кодексу України).

Між сторонами у справі не було укладено договору як єдиного документу, втім постачання товару на підставі видаткової накладної №831 від 17.12.2018 свідчить про те, що між сторонами був укладений договір поставки у простій формі.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти його і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що поставка товару Відповідачу підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною №831 від 17.12.2018 (з боку Відповідача наявний підпис особи, яка отримала, відтиск печатки підприємства), а також товарнотранспортною накладною №ЕЛ000000831 від 17.12.2018, на якій також міститься підпис і прізвище особи, яка отримала товар, відтиск печатки підприємства.

Відповідач посилається на те, що надана Позивачем накладна не відповідає ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бо не містить посади та даних особи, яка вчинила підпис від імені Відповідача, тому не можливо визначити особу, яка відвантажила та отримала товар.

Водночас, як правильно було зазначено судом першої інстанції, обов`язок по оформленню документів, за яким передається товар покладається на обох сторін учасників господарської операції. Неналежне оформлення видаткових накладних з боку ТОВ Український Рітейл не звільняє його від обов`язку здійснити оплату за отриманий ним товар.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що за спірною видатковою накладною скаржником прийнято товар без заперечень. Докази відмови від прийняття товару скаржником не надані.

При цьому вказана видаткова накладна містить назву самого документа, назви підприємств постачальника та покупця, умови продажу, найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, підписи осіб, які отримали товар, а також відтиск печаток обох підприємств, що дає змогу ідентифікувати сторони названого правочину.

Докази заволодіння печаткою Відповідача третіми особами або в будь-який інший спосіб втрати печатки товариством не представлені.

Крім того, поставка товару підтверджена Позивачем також наданою товарно транспортною накладною №ЕЛ000000831 від 17.12.2018 та копією зареєстрованої податкової накладної №52 від 17.12.2018 (а.с. 130), проти чого Відповідач своїх заперечень не висловив.

Отже, поставка товару на суму 240539,04 грн підтверджується наявними в матеріалах справи первинними доказами: видатковою накладною №831 від 17.12.2018 та товарнотранспортною накладною №ЕЛ000000831 від 17.12.2018.

Враховуючи, що видатковою накладною №831 від 17.12.2018 строк оплати поставленого товару не передбачений, у Відповідача відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України виник обов`язок з його оплати в день його отримання, тобто в день підписання видаткової накладної 17.12.2018.

Дана позиція суду першої інстанції узгоджується із позицією Верховного Суду. Так в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №910/9075/17 зазначено: «Якщо в договорі або в законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України».

Відповідачем не надано доказів оплати поставленого товару на суму 240539,04 грн та позовні вимоги в цій частині є правомірними.

За положеннями ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що прострочення виконання зобов`язання у спірних відносинах відбулося з 18.12.2019 (наступного дня за днем поставки товару), Позивачем правомірно заявлено, а судом першої інстанції стягнуто з Відповідача 3% річних за період з 18.12.2018 по 12.04.2019 в сумі 2293,36 грн та інфляційні втрати за період з січня березень 2019 року в сумі 5817,54 грн.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Розглянувши заявлене позивачем клопотання про подачу доказів на підтвердження розміру витрат, понесених на професійну правничу допомогу, що було викладено у поданому відзиві на апеляційну скаргу, та керуючись положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України, ч. 4 ст. 244 ГПК України, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановити Позивачу строк для подачі суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат, запропонувавши Відповідачу подати свої міркування щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 у справі №908/981/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 у справі №908/981/19 залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта Товариство з обмеженою відповідальністю Український Рітейл.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України встановити ТОВ Елен Декор строк для подання доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу з доданими доказами надіслання відповідних копій документів Відповідачу - до 11.11.2019.

Судове засідання по розгляду заяви ТОВ Елен Декор щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначити на 18.11.2019 10.00 год.

Відповідач має право до судового засідання подати свої міркування щодо заявлених витрат на правничу допомогу.

Визнати явку повноважних представників учасників процесу у судове засідання не обов`язковою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 08.11.2019.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв