номер провадження справи 13/63/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.11.2019 Справа № 908/1388/15-г

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" вих. № 723/вп-юр/19 від 16.10.2019 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/1388/15-г від 15.05.2015

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", 84302, м. Краматорськ Донецької області, вул. Комерційна, буд. 8

до відповідача Приватного виробничого підприємства "ГІРНИК-95", 87502, м. Маріуполь Донецької області, пр. 1 Травня, буд. 62-А

про стягнення коштів

Особа, дії якої оскаржуються, - Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович, 84333, м. Краматорськ Донецької області, вул. Уральська, буд. 12, офіс 120

секретар судового засідання Осоцький Д.І.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від ВДВС: не з`явився.

Суть спору

21.10.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", м. Краматорськ Донецької області вих. №723вп-юр/19 від 16.10.2019 на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/1388/15-г від 15.05.2015, якою скаржник просить суд:

1) поновити строк на подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича та визнати поважними причини його пропуску;

2) визнати протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича щодо не вчинення інших дій у виконавчому провадженні № 5947874 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/1388/15-г, виданого господарським судом Запорізької області 15.05.2015, котрі свідчили б про примусове виконання наказу;

3) визнати протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича в частині не проведення перевірки не рідше ніж один раз на два тижні рахунків боржника та в частині не перевірки майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження;

4) визнати постанову № 59427874 від 16.09.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу передчасною та такою, що винесена з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження";

5) скасувати постанову № 59427874 від 16.09.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича поновити виконавче провадження та зобов`язати здійснити примусове виконання наказу № 908/1388/15-г, виданого господарським судом Запорізької області 15.05.2015, з дотриманням усіх вимог чинного законодавства.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2019 у зв`язку із звільненням з посади судді-доповідача у справі ОСОБА_1 скаргу на бездіяльність приватного виконавця у справі № 908/1388/15-г розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.10.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" залишено без руху. Повідомлено скаржника про необхідність виправити зазначені ухвалою недоліки до 01.11.2019, у разі усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк, розгляд скарги відбудеться 01.11.2019 о 10 год. 00 хв.

28.10.2019 на адресу суду надійшла заява № 739вп-юр19 від 24.10.2019 про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 23.10.2019.

В обґрунтування скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" посилається на те, що бездіяльність приватного виконавця полягає у невиконанні всіх заходів, передбачених положеннями закону України «Про виконавче провадження» щодо перевірки наявності майна боржника у визначеному законодавством порядку, а неправомірність дій - у винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану. Вказані протиправні дії та бездіяльність приватного виконавця затягують виконання рішення суду, яке набрало законної сили, і порушують гарантоване національним та міжнародним законодавством права стягувача на мирне володіння своїм майном.

Представники скаржника, відповідача та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області в судове засідання 01.11.2019 не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини першої ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, наведеними приписами ГПК України встановлено десятиденний строк розгляду відповідної скарги і не передбачено права суду на його продовження та відкладення розгляду скарги.

Зважаючи на належне повідомлення всіх учасників процесу про розгляд скарги, суд вирішив за доцільне розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення скарги по суті, за відсутністю в судовому засіданні представника відповідача.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та заяву, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи та документів наданих скаржником вбачається, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.04.2015 у справі № 908/1388/15-г позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" до відповідача Приватного виробничого підприємства "ГІРНИК-95" про стягнення коштів задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Приватного виробничого підприємства "Гірник-95" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" 11 389 362,66 грн основного боргу за спожиту активну електричну енергію, 146 337,77 грн основного боргу за перетікання реактивної електричної енергії, 485 980,06 грн пені за прострочення сплати активної електричної енергії, 1 610,88 грн, пені за прострочення сплати реактивної електричної енергії, 66 576,33 грн, 3 % річних за прострочення сплати активної електричної енергії, 267,70 грн 3 % річних за прострочення сплати реактивної електричної енергії та 73 080,00 грн судового збору.

15.05.2015 Господарським судом Запорізької області на виконання рішення видано відповідний наказ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

01.07.2019 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 59427874 та стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 77 385,27 грн.

01.07.2019 приватним виконавцем винесена постанова про арешт всього майна що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 851 307,01 грн.

Постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 01.07.2019 об`єднано виконавчі провадження № 59427532, № 59427874 у зведене виконавче провадження № 59433583.

Приватним виконавцем 16.09.2019 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові приватний виконавець зазначає, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" вважає такі дії приватного виконавеця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича незаконними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого і рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Однак постанова про повернення виконавчого документу, та матеріали виконавчого провадження не містять інформації щодо здійснення таких перевірок, зокрема на дату прийняття рішення про повернення виконавчого документу.

Під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2019 приватний виконавець на виконання п. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язав боржника подати декларацію про доходи та майно та попередив його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих рішень. Вказана вимога приватного виконавця залишена боржником без реагування.

Відповідно до ст. 76 ЗУ «Про виконавче провадження» за неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ст. 188-3 КУпАП неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається жодних дій з боку приватного виконавця, які б свідчили про вжиття заходів, направлених на реальне отримання від боржника декларації про доходи та майно, а саме здійснення заходів щодо притягнення боржника до адміністративної відповідальності за неподання декларації боржником.

Крім того, приватний виконавець у супереч Закону України «Про виконавче провадження» не здійснив перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. Вказана обставина підтверджується тим, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформаційна довідка щодо перевірки майнового стану, що в свою чергу свідчить про те що за цей час, а саме з 01.07.2019 (день відкриття ВП) до 16.09.2019 (день повернення виконавчого документа стягувачу) боржник мав можливість провести процедуру відчуження майна або інші дії з метою уникнення виконання наказу.

Таким чином приватний виконавець порушив ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Крім того, у матеріалах виконавчого провадження також відсутня інформація щодо вжиття заходів проведення перевірки не рідше ніж один раз на два тижні рахунків боржника. Так остання перевірка щодо виявлення нових рахунків боржника була здійснена 14.08.2019 та у подальшому до повернення виконавчого документа стягувану, а саме до 16.09.2019 такі заходи не проводились взагалі.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження», містить виключний обов`язковий перелік заходів примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти Інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Однак, виконавцем не вчинено всіх передбачених законодавством заходів для перевірки наявності у боржника майна, отже підстави для повернення виконавчого документа відсутні.

Відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 зазначеного Закону.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

У матеріалах виконавчого провадження знаходиться акт приватного виконавця від 16.09.2019 в якому зазначається, що при проведенні виконавчих дій встановлено, що за адресою проспект 1 травня, буд. 62-А, м. Маріуполь, боржник відсутній, майно належного боржнику не встановлено. Проте у матеріалах виконавчого провадження немає доказів виїзду приватного виконавця за адресою знаходження боржника у м. Маріуполь. Акт складений у м. Краматорськ, а не за місцем знаходження боржника та без осіб які повинні були присутні під чай його складання із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місце проживання (місцезнаходження, посад та інших наявних даних).

У разі перевірки майнового стану боржника за адресою місця знаходження боржника у м. Маріуполь приватний виконавець повинен був повідомити про вчинення виконавчих дій сторони для надання можливості приймати участь у виконавчому проваджені у відповідності до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» де зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право братії участь у вчиненні виконавчих дій, тобто приватний виконавець не провів або провів з порушенням прав сторін, дії щодо перевірки майнового стану боржника.

Крім того, постанова про арешт майна боржника від 01.07.2019 у ВП № 59427874 винесена приватним виконавцем з перевищенням його повноважень.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається приватним виконавцем лише після проведення його опису.

Тобто за змістом цих норм, приватним виконавцем накладається арешт на конкретне майно боржника, а також грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження представник стягувача не зазначив конкретне майно боржника на яке він просить накласти арешт, приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови про арешт майна боржника від 01.07.2019, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника без його ідентифікації.

За таких обставин, дії приватного виконавця під час винесення вищевказаних постанов є неправомірними, оскільки приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови, якою накладено арешт на все майно боржника без його ідентифікації, так як такі заходи унеможливлюють визначення вартості майна та визначення співмірності із розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню.

Матеріали скарги не містять всіх передбачених законодавством заходів для перевірки наявності у боржника майна.

Таким чином, бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича полягає у невиконанні всіх заходів, передбачених положеннями закону України «Про виконавче провадження» щодо перевірки наявності майна боржника у визначеному законодавством порядку, а неправомірність дій - у винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Вказані протиправні дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича затягують виконання рішення суду, яке набрало законної сили, і порушують гарантоване національним та міжнародним законодавством права стягувача на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених вище норм права вказує на необхідність подання стороною належних та допустимих доказів в обґрунтування своєї правової позиції щодо наявності порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 341 Господарського процесуального кодексу України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення зі скаргою скаржник зазначив, що відповідно до розписки про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження скаржник дізнався про порушення своїх прав лише під час ознайомлення, а саме 20.09.2019 року та 30.09.2019 звернувся до Господарського суду Запорізької області вважаємо.

Враховуючи викладене, суд визнає поважними причини пропуску строку та поновляє строк на подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича.

З огляду на викладене, суд вважає, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/1388/15-г від 15.05.2015 є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233-235, 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив

Поновити строк на подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича та визнати поважними причини його пропуску.

Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича щодо не вчинення інших дій у виконавчому провадженні № 59427874 з примусового виконання наказу № 908/1388/15-г виданого 15.05.2015 року господарським судом Запорізької області, - які свідчили б про примусове виконання наказу.

Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича в частині не проведення перевірки не рідше ніж один раз на два тижні - рахунків боржника та в частині не перевірки майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Визнати постанову № 59427874 від 16.09.2019 про повернення виконавчого документа стягувану передчасною та такою, що винесена з порушенням норм ЗУ «Про виконавче провадження».

Скасувати постанову № 59427874 від 16.09.2019 про повернення виконавчого документа стягувану та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича поновити виконавче провадження та зобов`язати здійснити примусове виконавче провадження № 59427874 з примусового виконання наказу № 908/1388/15-г виданого 15.05.2015 року Господарським судом Запорізької області з дотримання вимог чинного законодавства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарг подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2019 року.

Суддя І. С. Горохов