ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 року м.Дніпро Справа № 904/5265/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Колесник Д.А.

представники сторін:

від позивача: Драчевська Яна Віталіївна, довіреність №14/98 від 28.12.2018 року, адвокат;

від відповідача: Лахтарін Іван Анатолійович, довіреність №12юр/19 від 10.06.2019 року, адвокат;

від відповідача: Різник Сергій Григорович, довіреність №29/19 від 02.08.2019 року, адвокат;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 року (повний текст складено 24.06.2019 року) у справі № 904/5265/18 (у складі колегії суддів: головуючий суддя Ліпинський О.В., судді: Манько Г.В., Новікова Р.Г.)

за позовом Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення 4 219 433,12грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 року у справі № 904/5265/18 позов Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (далі - відповідач) на користь Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (далі - позивач) 4 219 433,12 грн. невикористаної частини авансу, 63 291,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- відмова позивача (замовника) від Контракту № 0-32/001 від 26.02.2010 року, яка міститься в претензії від 04.02.2019 року, є підставою для вимоги про повернення невикористаної частини авансу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Суд вважав встановленим та підтвердженим наявним у справі висновком Дніпропетровського представництва генерального замовника - Держаного космічного агентства України факт того, що невикористана відповідачем частина авансу становить 4 219 433,12 грн., в зв`язку із чим суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його до Центрального апеляційного господарського суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення судом норм процесуального права, не застосування норм матеріального права, які необхідно було застосувати, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, не врахування доказів, наданих відповідачем, неповне з`ясування обставин справи.

Скаржник зазначає, що:

- претензія позивача, на яку посилається суд, не була долучена до позовної заяви позивачем;

- при поданні претензії суду разом із заявою про зміну предмету позову, позивачем не було подано клопотання про її приєднання до матеріалів справи, як це вимагається ст. 80 ГПК України, тому судом було неправомірно прийнято до розгляду вказану претензію як доказ у даній справі, що начебто свідчить про прийняття позивачем рішення про відмову від Контракту;

- судом неправомірно було застосовано ч. 4 ст. 849 ЦК України та ст. 1212 ЦК України, оскільки в своїй заяві про зміну предмету позову позивач не посилається на зазначені правові норми в обґрунтування своєї правової позиції - позивач посилався на ч.2 ст.693 ЦК України;

- оскаржуваним рішенням не враховані докази, надані відповідачем, а саме: лист позивача № 155/7161 від 04.11.2015 року, яким він зупиняв виконання замовлення за контрактом на невизначений час; лист позивача № 424/9 від 30.11.2015 року, яким він прохав відповідача забезпечити зберігання виготовленої матеріальної частини на час пошуку КБ "Південне" нових місць базування КРК "Циклон-4" та нових потенційних партнерів і інвесторів;

- судом не враховані докази відповідача про те, що фактичні витрати відповідача за даним контрактом становлять 6 175 437,22 грн., що перевищує стягнуту суму і підлягає відшкодуванню позивачем відповідачу відповідно до ч.3 ст.843 ЦК України, безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення комплексної судово-економічної експертизи.

Скаржник просить апеляційний суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 року у справі № 904/5265/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач надав суду апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких виклав правову позицію підприємства щодо вимог апелянта та просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду залишити без змін як таке, що повністю відповідає нормам матеріального та процесуального права, дослідженим судом доказам.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 26.02.2010 року між сторонами даної господарської справи був укладений контракт № 0-32/001 на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу ( далі - Контракт).

Відповідно до умов зазначеного Контракту, позивач (Замовник) доручив, а відповідач (Виконавець) прийняв на себе зобов`язання виконати роботу "Створення робочих місць для проведення заводських випробувань агрегатів стартового обладнання та стаціонарного стенда зборки головного блока КРК "Циклон-4" до їх поставки на космодром "Алькантара" на території виконавця, згідно доповнення № 2 до даного Контракту.

В свою чергу, Замовник зобов`язався прийняти роботи та оплатити їх (п. 1.1. Контракту в редакції протоколу розбіжностей).

Згідно з п. 1.3. Контракту, етапи та строки виконання робіт передбачені календарним планом (Додаток № 2).

Роботи, що передбачені Контрактом, виконуються Виконавцем у повній відповідності з технічним завданням на виконання робіт № Циклон4.12.8854.155 ТЗ (п. 2.1. Контракту).

Відповідно до умов п. 2.7. Контракту, НТП, обладнання та інші матеріальні цінності, придбані або виготовлені згідно з Контрактом, являються власністю Замовника. Виконавець забезпечує належне зберігання НТП та інших матеріальних цінностей до отримання розпорядження Замовника про порядок їх використання. Розголошення результатів, отриманих в ходів створення НТП (книги, монограми, брошури, статті, комп`ютерні програми та інше), потребує обов`язкового погодження.

Підставою для укладення Контракту є контракт № ACS-22/2009 від 14.09.2009 року, укладений між ДП "КБ "Південне" та БК "АЦС" (п. 1.2. Контракту).

Умовами п. 3.1. Контракту, в редакції протоколу розбіжностей, сторони погодили що договірна вартість робіт становить суму 20 646 456,00 грн., крім того ПДВ 4 129 291,20 грн., всього з ПДВ 24 775 747,20 грн.

Замовник сплачує Виконавцю аванс в розмірі 80% від вартості робіт по кожному етапу на підставі виставленого Виконавцем рахунку. Залік сплаченого авансу здійснюється при розрахунках за кожен етап робіт (п. 3.2. Контракту в редакції протоколу розбіжностей). Датою виконання робіт по контракту вважається дата підписання Замовником акта здачі-приймання (п. 3.3. Контракту).

Розрахунки за виконані роботи здійснюються за договірними цінами поетапно через відповідні рахунки в банківських установах у триденний строк від дати підписання акта здачі-приймання відповідного етапу та після надходження грошових коштів від Генерального замовника (п. 3.4. Контракту в редакції протоколу розбіжностей). Проект договірної ціні Виконавець подає на погодження Замовнику. До проекту додається калькуляція структури договірної ціни з розшифровкою витрат по статтях видатків (п. 3.5 Контракту).

Приймання робіт здійснюється у відповідності до вимог ТЗ Замовника. Акт здачі-приймання (в тому числі співвиконавців) та звітні матеріали за виконаний етап або роботу в цілому Виконавець надає замовнику за 10 днів до обумовленого в календарному пралі строку. Замовник протягом 10 робочих днів після приймання робіт відповідного етапу направляє Виконавцю підписаний акт здачі-приймання, або мотивовану відмові від приймання робіт (п. 4.1., 4.2., 4.3. Контракту).

Пунктом 8 Контракту сторони погодили строк його дії до 31.12.2011 року. Згідно підписаного сторонами Календарного плану робіт та Відомості виконання робіт (додатки № 2 та № 3 до Контракту) роботи мали бути розпочаті 01.03.2010 року та виконані за погодженими етапами до 31.01.2011 року.

Протягом дії договору сторонами було укладено ряд додаткових угод про продовження строку дії контракту та введення в дію нових редакції Календарного плату та Відомостей виконання робіт по контракту, зокрема, додаткові угоди: № 1 від 23.12.2011 року, № 2 від 09.10.2012 року, № 3 від 29.12.2012 року, № 4 від 27.12.2013 року, № 5 від 05.09.2014 року, № 6 від 07.04.2015 року та № 7 від 30.05.2015 року.

Згідно останньої додаткової угоди (№ 7 від 30.05.2015 року) сторони ввели в дію нові редакції Календарного плану та Відомості виконання робіт, за якими роботи мали бути завершені до 15.12.2015 року. На виконання умов контракту платіжними дорученнями: № 2771 від 18.05.2010 року, № 2987 від 20.05.2010 року, № 6090 від 23.09.2010 року, № 7328 від 10.11.2010 року, № 7673 від 25.11.2010 року та № 2840 від 13.05.2011року Позивач перерахував відповідачу 19 000 000,00 грн. авансових платежів.

Згідно підписаних сторонами актів (том 1, а.с. 66-69) відповідач виконав, а позивач прийняв роботи на суму 19 171 840,04 грн., в тому числі: на суму 2 094618,69 грн. за актом № 1 від 23.08.2012 року (1 етап робіт); на суму 10 638 934,65 грн. за актом № 2 від 29.03.2013 року (2 етап робіт); на суму 6 113 112,60 грн. за актом № 3 від 26.06.2013 року (3 етап робіт); на суму 325 174,10 грн. за актом № 4 від 31.08.2015 року (4.3.1., 4.3.2. підетапи робіт).

Платіжними дорученнями № 7102 від 27.09.2012 року, № 2220 від 29.03.2013 року, № 4028 від 12.06.2013 року, № 8404 від 18.11.2013 року позивач здійснив оплату за виконання робіт по контракту за 1, 2, 3 етапами робіт у сумі 4 391 273,16 грн.

Таким чином, загальна сума сплачених позивачем по контракту коштів склала 23 391 273,16 грн., в тому числі 19 000 000,00 грн. авансових платежів та 4 391 273,16 грн. оплати по актах.

Всі наведені вище обставини сторонами не оспорюються.

Колегією суддів встановлено, що в поданій суду 22.11.2018 року позовній заяві позивач зазначав на те, що найпізнішим строком виконання робіт є 15.12.2015 року. Роботи, передбачені календарним планом, відповідач не виконав, вартість невиконаних робіт складає 4 219 433,12 грн. На підставі ч.3 ст.612, ч.2 ст.693 ЦК України, ч.2 ст.220 ГК України просив суд стягнути вказану вище суму.

Встановлено, що 12.02.2019 року позивач подав суду заяву про зміну предмету позову та зазначав, що виконавцем в порушення умов договору не виконано роботи по підетапам №№4.3.3 та 4.3.4 етапу №4, підетапам №№5.1 та 5.2 етапу №5, підетапам №№ , 6.2 та 6.3 6.1 етапу №6. Тому позивач вирішив відмовитись від подальшого виконання відповідачем умов контракту, про що повідомив Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" претензією від 04.02.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями ст.14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи положення зазначених норм права, суд першої інстанції мав встановити, а позивач відповідно до ст.74 ГПК України довести належними та допустимими доказами, яке право Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" порушено на момент його звернення до суду, обсяг порушеного права та якими доказами позивач підтверджує таке порушення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.222 ГК України учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Отже, пред`явлення претензії є досудовим інструментом врегулювання спору. А отримувач претензії має право розглядати її вимоги протягом місяця з дня отримання (ч.6 ст.222 ГК України).

Як вбачається із позовної заяви № 14/6586 від 21.11.2018 року, позивач зазначив, що заходи досудового врегулювання спору ним не вживалися (том 1 а.с.3-7).

Колегія суддів не може прийняти претензію від 04.02.2019 р., як доказ досудового врегулювання спору та як доказ відмови позивача від Контракту № 0-32/001 від 26.02.2010 року з огляду на наступне:

За змістом претензії вбачається, що вона адресована Державним підприємством "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" Акціонерному товариству "Дніпроважмаш", підписана адвокатом Панич О.В. та містить наступне повідомлення:

-"… Державне підприємство "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" прийняло рішення відмовитись від подальшого виконання Публічним Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" умов контракту на виготовлення і монтаж заводського випробувального комплексу №0-32/001 від 26.02.2010 року.

На підставі зазначеного вище повідомляю Вас про те, що Публічне Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" відмовляється від послуг Публічного Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" з приводу виконання умов контракту на виготовлення і монтаж заводського випробувального комплексу №0-32/001 від 26.02.2010 року.

Також цією претензією Публічне Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" повідомляє Вас про розірвання контракту на виготовлення і монтаж заводського випробувального комплексу №0-32/001 від 26.02.2010 року та вимагає на протязі трьох днів, з дня отримання вказаної претензії, повернути Державному підприємству "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" суму попередньої оплати у розмірі 4 219 433,12 грн. " (том 1 а.с.134-137).

Надаючи аналіз вказаної претензії та встановивши описку по суті змісту вимог позивача в зазначенні сторони, що відмовляється від послуг та повідомляє про розірвання контракту, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Порядок розірвання господарських договорів регулюється ст.188 ГК України. За ч.2 даної норми сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч.3 ст.188 ГК України). Недосягнення згоди щодо зміни чи розірвання договору може бути предметом самостійного судового розгляду, що передбачено ч.4 ст.188 ГК України.

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України в силу господарського зобов`язання , яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В позовній заяві позивач зазначає підставою позову саме ч.2 ст.693 ЦК України, зазначає про відмову від договору та вимогу про повернення попередньої оплати. Докази дотримання позивачем у даній справі вимог ст.188 ГК України відсутні.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до спірних правовідносин не застосовуються норми ст.693 ЦК України, а регулюються вони положеннями Глави 61 ЦК України.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 849 ЦК України передбачено право замовника відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, у разі якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому, згідно частини 4 статті 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Однак, матеріали справи не свідчать про те, що на час звернення позивача до суду він відмовився в односторонньому порядку від договору.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням не враховані докази, надані відповідачем, а саме: лист Позивача № 155/7161 від 04.11.2015 р., яким він зупиняв виконання замовлення за контрактом на невизначений час; лист Позивача № 424/9 від 30.11.2015 р., яким він прохав відповідача забезпечити зберігання виготовленої матеріальної частини на час пошуку КБ "Південне" нових місць базування КРК "Циклон-4" та нових потенційних партнерів і інвесторів (том 1 а.с.195-196).

Вивчивши дані докази, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем у листопаді 2015 року (до закінчення строку дії Контракту та до закінчення строку виконання 4 етапу робіт) дано повідомлено відповідача про зупинення на невизначений термін виконання робіт, замовлених КБ "Південне".

За таких обставин прострочення боржника відсутне, умова застосування наслідків, передбачених положеннями ч.4 ст.849 ЦК України (підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим) відсутня.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції ст.1212 ЦК України до правовідносин, що склались між сторонами у даному спорі.

За положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Оскільки між сторонами у справі, яка переглядається, було укладено договір про оплатне виконання роботи "Створення робочих місць для проведення заводських випробувань агрегатів стартового обладнання та стаціонарного стенда зборки головного блока КРК "Циклон-4" до їх поставки на космодром "Алькантара" на території Виконавця, а кошти, які КБ "Південне" просить стягнути з ПАТ "Дніпроважмаш", отримано останнім у якості оплати за роботи, які повинні бути виконані за договором, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути їх витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов`язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо вимоги повернути замовнику попередньо сплачені кошти у зв`язку з неналежним виконанням підрядником умов договору.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, невідповідність рішення суду нормам матеріального права, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Дніпроважмаш".

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Повний текст постанови складено 07.11.2019 року. Суддя- член колегії Парусніков Ю.Б. з 07.11.2019 року по 08.11.2019 року (включно) перебуває у відрядженні, після прибуття з відрядження повний текст буде підписано та надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Керуючись викладеним, ст. ст. 269, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 року у справі № 904/5265/18 скасувати.

В задоволені позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" на користь Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" 94 937,25 грн витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Виконання постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков