РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2019Справа № 910/10353/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом керівника Київської місцевої прокуратури №1

до 1) Київської міської ради

2) товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма "Корн ЛТД"

про визнання незаконним та скасування рішення,визнання недійсним договору

При секретарю судового засідання: Радченко А. А.

Представники сторін:

від позивача: Колодяжна А.В. - прокурор Київської місцевої прокуратури №1, посвідчення №036177 від 04.11.2015;

від відповідач-1: Власенко І.І. - представник за довіреністю № 225-КМГ-4590 від 22.08.2019;

від відповідача-2: Скляров В.О. - представник за довіреністю б/н від 11.07.2019;

Сенюта І.В. - представник за довіреністю № б/н від 11.07.19.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Київської місцевої прокуратури №1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма "Корн ЛТД" з вимогами про:

- визнання незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 11.10.2018 №1892/5956 "Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма "Корн ЛТД" договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва",

- визнати недійсним договір про поновлення договору на право тимчасового користування на умовах оренди земельної ділянки для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" загальною площею 0,8668 га (кадастровий номер :90:126:0007), укладений між товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма "Корн ЛТД" та Київською міською радою 27.06.2019, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за реєстровим №207.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30.09.2019 р.

04.09.2019 року до канцелярії суду відповідач 2 подав відзив.

20.09.2019 року до канцелярії суду керівником Київської місцевої прокуратури №1 подано відповідь на відзив на позовну заяву.

20.09.2019 року до канцелярії суду відповідачем 1 подано письмові пояснення.

В судовому засіданні 30.09.2019 року суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 22.10.2019 року.

03.10.2019 року до канцелярії суду керівник Київської місцевої прокуратури №1 подав додаткові пояснення.

07.10.2019 року до канцелярії суду відповідачем 2 подано заяву про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.10.2019 року відповідно до ч.6 статті 183 ГПК України за письмовою згодою всіх учасників справи закінченого підготовче судове засідання та розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1 заперечував проти позову, просив суд у задоволенні позові відмовити.

Представник відповідача 2 заперечив проти позову, у задоволенні позову просив відмовити.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників прокуратури, відповідача 1 та відповідача 2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Рішення Київської міської ради VI сесії VІІІ скликання «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій формі «Корн ЛТД» договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва» № 1892/5956 від 11.10.2018 року, відповідно до статей 9, 83, 93 Земельного кодексу України, статті 33 Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", пункту 34 частини першої статті Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та враховуючи звернення товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-промислової фірми "Корн ЛТД" від 18.07.2014 № КОП-0230, Київська міська рада вирішила:

1.Поновити на 10 років договір на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди від 29.07.97 № 90-5-00026 (із змінами, внесеними угодою від 18.08.2009 № 79-6-00712) площею 0,8668 га (кадастровий номер :90:126:0007), укладений між Київською міською державною адміністрацією та комерційно-промисловою фірмою "Корн ЛТД" для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва (справа № А-21168).

2. Встановити, що розмір річної орендної плати, визначеної в договорі на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди від 29.07.97 N 90-5-00026 (із змінами,внесеними угодою від 18.08.2009 № 79-6-00712), підлягає приведенню у відповідність до норм законодавства.

На підставі рішення Київської міської ради № 1892/5956 від 11.10.2018 року між Київською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій формі «Корн ЛТД» (орендар) укладено договір про поновлення договору на право тимчасового користування на умовах оренди від 27.06.2019 року.

На думку керівника Київської місцевої прокуратури №1 Київська міська рада, приймаючи рішення № 1892/5956 від 11.10.2018 року діяла всупереч інтересам територіальної громади міста Києва та всупереч вимогам чинного земельного законодавства, позбавивши територіальну громаду можливості отримати грошові кошти від проведення аукціону, наповнити бюджет міста та отримати максимально великий розмір орендної плати за використання земельної ділянки у разі продажу права оренди на конкурентних засадах.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

За приписами ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно положень ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

У відповідності до ст.ст. 140, 143 та 144 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, що здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування; територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи управляють майном, що є в територіальній власності, вирішують інші питання, віднесені законом до їх компетенції; вирішуючи питання місцевого значення, органи місцевого самоврядування в межах визначених законом повноважень приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

При цьому, згідно з приписами ст.ст. 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про столицю України місто-герой Київ" місцеве самоврядування у м. Києві здійснюється територіальною громадою міста, в тому числі, через Київську міську раду.

Статтею 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

У комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування (ст. 327 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Оскільки спірна земельна ділянка не перебуває у державній або приватній власності, вона знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Києва, яка реалізує це право відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України через органи місцевого самоврядування - Київську міську раду.

Статтею 9 Земельного кодексу України передбачено, що Київській міській раді надано широкі повноваження у галузі земельних відносин.

Згідно з пунктом 34 частини 1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а за пунктом 2 статті 22 Закону України „Про столицю України - місто-герой Київ" Київська міська рада має право визначати особливості землекористування.

Відповідно до статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до змісту цієї норми закону право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях.

Тобто, такі повноваження на території м. Києва є виключною компетенцією Київської міської ради.

Частиною 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Отже, підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в м. Києві для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Київської міської ради.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1014 від 18.07.1997 року «Про надання товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій фірмі «Корн ЛТД» земельних ділянок, для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Харківському районі» надано товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій фірмі «Корн ЛТД» земельні ділянки для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Харківському районі загальною площею 22,03 га, з них: земельну ділянки площею 21,16 га в постійне користування, земельна ділянка площею 0,87 га - тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 10 років.

На підставі вищезазначеного розпорядження, між Київською міською державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій фірмі «Корн ЛТД» укладено договір на право тимчасового користування на умовах оренди строком на 10 років, зареєстрований Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 29.07.1997 за №90-5-00026.

Відповідно до п.3.2 зазначеного вище договору, землекористувач має право поновлювати договір після закінчення строку його дії.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.06.2009 року у справі №32/305 позов задоволено повністю. Поновлено договір на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди від 29.07.1997 №90-5-00026, вважаючи укладеною угоду до договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди від 29.07.1997 № 90-5-00026 в редакції, яка підписана товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма «Корн ЛТД», з моменту набрання чинності судового рішення на умовах, визначених угодою. Зобов`язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати угоду до договору оренди земельної ділянки від 17.07.1996 № 90-5-00009 між орендодавцем - Київською міською радою та орендарем - товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма «Корн ЛТД», у встановленому порядку.

На виконання зазначеного вище рішення Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) зареєстровано угоду до договору на право тимчасового користування на умовах оренди від 29.07.1997 №90-5-00026, про що було зроблено запис 18.08.2009 №79-6-00712 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до положень вищезазначеної угоди поновлено на 5 (п`ять) років договір укладений між сторонами, зареєстрований Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 29.07.1997 за №90-5-00026.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2012 року у справі №32/305 рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2009 у справі №32/305 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент поновлення договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом взято до уваги те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2012 року у справі №32/305 не було скасовано державну реєстрацію угоди до договору на право тимчасового користування на умовах оренди від 29.07.1997 р. про його поновлення до 08.08.2014 року, а сама постанова не містить зобов`язання щодо скасування реєстрації.

У зв`язку з вищезазначеним, суд погоджується з твердженнями відповідачів про те, що угодою до договору на право тимчасового користування на умовах оренди від 29.07.1997 продовжено право користування відповідачу 2 земельною ділянкою строком на 5 років, тобто до 18.08.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій фірмі «Корн ЛТД» звернулося до Київської міської ради з клопотанням про поновлення договору оренду земельної ділянки.

Рішення Київської міської ради VI сесії VІІІ скликання «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій формі «Корн ЛТД» договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва» № 1892/5956 від 11.10.2018 року, відповідно до статей 9, 83, 93 Земельного кодексу України, статті 33 Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", пункту 34 частини першої статті Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та враховуючи звернення товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-промислової фірми "Корн ЛТД" від 18.07.2014 № КОП-0230, Київська міська рада вирішила:

1.Поновити на 10 років договір на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди від 29.07.97 № 90-5-00026 (із змінами, внесеними угодою від 18.08.2009 № 79-6-00712) площею 0,8668 га (кадастровий номер :90:126:0007), укладений між Київською міською державною адміністрацією та комерційно-промисловою фірмою "Корн ЛТД" для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва (справа № А-21168).

2. Встановити, що розмір річної орендної плати, визначеної в договорі на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди від 29.07.97 N 90-5-00026 (із змінами,внесеними угодою від 18.08.2009 № 79-6-00712), підлягає приведенню у відповідність до норм законодавства.

На підставі рішення Київської міської ради № 1892/5956 від 11.10.2018 року між Київською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій формі «Корн ЛТД» (орендар) укладено договір про поновлення договору на право тимчасового користування на умовах оренди від 27.06.2019 року.

Відповідно до п.2.1 договору об`єктом оренди відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, рішення Київської міської ради від 11.10.2018 №1892/5956 та цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- кадастровий номер :90:126:0007

- місце розташування - вулиця Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва

- цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі,

- категорія земель - землі житлової та громадської забудови,

- вид використання - для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку,

- розмір (площа) - 0,8668 га.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено поновлення договору оренди землі в наступному порядку.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк (1) як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 - 5 цієї норми), (2) так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1-5 та частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" не пов`язані одна з іншою.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: (1) користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і (2) відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Також, судом враховано та не спростовано прокуратурою, що відповідач 2 протягом всього часу користування земельною ділянкою є сумлінним платником плати за землю та не має заборгованості ї її сплати до бюджету територіальної громади міста Києва.

Враховуючи вищезазначене, рішення Київської міської ради № 1892/5956 від 11.10.2018 року «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промисловій формі «Корн ЛТД» договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва» відповідає приписам Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», а тому вимоги прокуратури в частині визнання незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 11.10.2018 №1892/5956 "Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма "Корн ЛТД" договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно тверджень прокурора про те, що земельна ділянка мала відчужуватись шляхом проведення земельних торгів, то суд їх відхиляє з огляду на таке.

Дійсно, згідно з ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Також приписами ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Проте, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України).

З наявної у матеріалах справи пояснювальної записки №ПЗ-14780 від 28.12.2015 до проекту рішення Київської міської ради Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма "Корн ЛТД" договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва вбачається, що земельна ділянка забудована частково нежитловим будинком.

У зв`язку з чим, вищезазначене земельна ділянка була передана орендарю відповідачем -1 без проведення земельних торгів.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору про поновлення договору на право тимчасового користування на умовах оренди земельної ділянки для будівництва та експлуатації міського автомобільного ринку на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" загальною площею 0,8668 га (кадастровий номер :90:126:0007), укладений між товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма "Корн ЛТД" та Київською міською радою 27.06.2019, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за реєстровим №207, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Приписами ст.ст. 203, 215 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 р., вирішуючи спір про визнання договору або його частини недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання договору (його частини) недійсним і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору; правоздатність сторін за договором; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

При цьому, суперечність договору актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним договором (чи його частиною) імперативного припису законодавства чи укладення певного договору всупереч змісту чи суті правовідносин сторін.

Як вже було встановлено судом, підстав для визнання рішення Київської міської ради №1892/5956 від 11.10.2018 незаконним та його скасування немає, тому й підстави для визнання недійсним спірного договору оренди земельної ділянки відсутні.

Отже, позов у частині похідної вимоги про визнання договору недійсним також задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у позові керівника Київської місцевої прокуратури №1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки слід відмовити у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 1 статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на прокуратуру.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання повного тексту рішення 07.11.2019 року.

Суддя С.М. Мудрий