ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"24" жовтня 2019 р. Справа№ 910/24550/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від ТОВ „Аспект-Профі": Мікітян К.О. - ордер серії № 569478 від 25.09.2019

від ТОВ „Фаст Вотер СТ": Греньо М.М. - ордер серії ЗР №17475 від 16.10.2019

від АТ „Сбербанк": Адамчук Н.В. - довіреність № 593 від 20.09.2019

від АТ „Сбербанк": Тищук М.А. - довіреність № 320 від 11.06.2019

від АТ „Укрексімбанк": Іванченко О.В. - довіреність № 010-00/7834 від 29.12.18

арбітражний керуючий Баскаков О.В. - посвідчення № 421 від 27.02.2013

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Аспект-Профі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року

у справі № 910/24550/13 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Фаст Вотер СТ"

до Публічного акціонерного товариства „Київський ювелірний завод"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №910/24550/13 задоволено клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ „Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 року в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, а саме:

- ЛОТ №1 Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у публічного акціонерного товариства „Дочірній Банк Сбербанку Росії") за початковою ціною 1`057`960,47 грн. (один мільйон п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 47 коп.)

- ЛОТ №2 Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України") за початковою ціною 13`972`101,39 грн. (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят дві тисячі сто одна гривня 39 коп.).

- ЛОТ №3 Цінні папери (акції), що перебувають на балансі ПАТ „Київський ювелірний завод" за початковою вартістю 4`694`752,55 грн. (чотири мільйона шістсот дев`яносто чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві гривні 55 коп.).

- ЛОТ №4 Будівлі, споруди, виробниче і побутове обладнання, меблі оргтехніка, товарна продукція та інше майно), а також цінні папери, дебіторська заборгованість та нематеріальні активи, що перебувають на балансі ПАТ „Київський ювелірний завод" за початковою вартістю 216`264`773,81 грн. (двісті шістнадцять мільйонів двісті шістдесят чотири тисячі сімсот сімдесят три гривні 81 коп.).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року апеляційні скарги ПАТ „Сбербанк", ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №910/24550/13 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №910/24550/13 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ „Аспект-Профі" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в порядку ст. 272 ГПК України, в якій, з урахуванням доповнень до неї, просить змінити ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у даній справі в частині обґрунтування задоволення клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута, а також скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у даній справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - ОСОБА_1., судді: Грек Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року вищевказаною колегією суддів поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Аспект-Профі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 в порядку, передбаченому ст. 272 ГПК України, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, призначено справу до розгляду на 26.09.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі та зупинено дію ухвали господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у справі № 910/24550/13 до прийняття апеляційним господарським судом судового рішення за результатами розгляду вказаної апеляційної скарги.

05.09.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника АТ „Сбербанк" надійшла заява про відвід колегії суддів ОСОБА_1, Грека Б.М., Сотнікова С.В.

17.09.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника АТ „Сбербанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У зв`язку з перебуванням судді Грека Б.М. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019 для розгляду справи № 910/24550/13 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 26.09.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 910/24550/13 за апеляційною скаргою ТОВ „Аспект-Профі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року.

В судовому засіданні 26.09.2019 року розглядалась заява представника АТ „Сбербанк" про відвід колегії суддів ОСОБА_1, Грека Б.М., Сотнікова С.В., яка мотивована порушенням норм процесуального права під час відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Аспект-Профі".

Крім того, в судовому засіданні заявником також зазначено про наявність підстав для відводу суддів ОСОБА_1 та Сотнікова С.В. з огляду на скасування Верховним Судом постанови суду апеляційної інстанції від 14.06.2018 року, прийнятої за участю вказаних суддів, та направленням справи на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 26.09.2019 року заяву представника АТ „Сбербанк" про відвід судді Грека Б.М. від розгляду справи № 910/24550/13 залишено без розгляду, заяву представника АТ „Сбербанк" про відвід суддів ОСОБА_1 та Сотнікова С.В. у справі № 910/24550/13 визнано необґрунтованою, зупинено апеляційне провадження у справі №910/24550/13 до вирішення питання про відвід суддів ОСОБА_1 та Сотнікова С.В., справу № 910/24550/13 передано для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2019 року для розгляду заяви АТ „Сбербанк" про відвід суддів ОСОБА_1, Сотнікова С.В. у справі № 910/24550/13 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя: Дикунська С.Я. судді: Мальченко А.О., Жук Г.А.

Ухвалою суду від 04.10.2019 року вищезазначеною колегією суддів у задоволенні заяви АТ „Сбербанк" про відвід колегії суддів відмовлено.

Ухвалою суду від 08.10.2019 року поновлено апеляційне провадження у справі №910/24550/13 за апеляційною скаргою ТОВ „Аспект-Профі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року та призначено справу до розгляду на 17.10.2019 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшли пояснення щодо апеляційної скарги та клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість представника в іншому судовому засіданні, від ТОВ „Фаст Вотер СТ" - клопотання про відкладення розгляду справи з підстав необхідності додаткового часу для ознайомлення із поясненнями скаржника, а від представника АТ „Сбербанк" адвоката Кошлія Р.В. - заява про відвід суддів ОСОБА_1 та Сотнікова С.В. від розгляду справи у зв`язку із знаходженням на розгляді Вищої ради правосуддя трьох скарг Кошлія Р.В. про притягнення даних суддів до дисциплінарної відповідальності, а також зверненням останнього із заявами до правоохоронних органів про притягнення судді ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

За наслідками розгляду в судовому засіданні заяви про відвід суддів ОСОБА_1 та Сотнікова С.В. ухвалою суду від 17.10.2019 року подання даної заяви визнано зловживанням процесуальними правами та залишено її без розгляду.

Іншою ухвалою суду від 17.10.2019 року відкладено розгляд справи на 24.10.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та, згодом, клопотання про відкликання (залишення без розгляду) заявленого клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники скаржника та ініціюючого кредитора в судовому засіданні 24.10.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, змінити ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у даній справі в частині обґрунтування задоволення клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута, а також скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у даній справі.

Представники АТ „Сбербанк" та „Укрексімбанк" проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Аспект-Профі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13.

Арбітражний керуючий Баскаков О.В. з приводу апеляційної скарги поклався на розсуд суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Аспект-Профі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

При цьому, судова колегія враховує, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.

У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень даного кодексу зазначено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати таким, що втратив чинність, в тому числі, Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Таким чином, станом на дату розгляду справи в суді апеляційної інстанції (24.10.2019 року) Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тобто, суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень переглядає в апеляційному порядку законність винесення судових актів, прийнятих місцевими господарськими судами.

Оскільки спірні правовідносини у справі виникли під час дії Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинного на той час, і місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, керувався відповідними положеннями даного Закону, то під час перегляду справи в апеляційному порядку на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм законодавства, чинного до введення у дію Кодексу України з процедур банкрутства, застосуванню підлягають норми Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у відповідній редакції.

Досліджуючи подану апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується виходячи з принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, а реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Поряд з цим, попри визначені основні засади судочинства, що полягають у забезпеченні права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це може спотворити саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Тобто, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, особа, яка звертається з апеляційною скаргою у порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.

Суд приймає до уваги офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у ряді законів України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У рішенні від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 року у справі № 910/9535/18.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №910/24550/13 задоволено клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ „Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 року в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, а саме:

- ЛОТ №1 Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у публічного акціонерного товариства „Дочірній Банк Сбербанку Росії") за початковою ціною 1`057`960,47 грн. (один мільйон п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 47 коп.)

- ЛОТ №2 Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України") за початковою ціною 13`972`101,39 грн. (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят дві тисячі сто одна гривня 39 коп.).

- ЛОТ №3 Цінні папери (акції), що перебувають на балансі ПАТ „Київський ювелірний завод" за початковою вартістю 4`694`752,55 грн. (чотири мільйона шістсот дев`яносто чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві гривні 55 коп.).

- ЛОТ №4 Будівлі, споруди, виробниче і побутове обладнання, меблі оргтехніка, товарна продукція та інше майно), а також цінні папери, дебіторська заборгованість та нематеріальні активи, що перебувають на балансі ПАТ „Київський ювелірний завод" за початковою вартістю 216`264`773,81 грн. (двісті шістнадцять мільйонів двісті шістдесят чотири тисячі сімсот сімдесят три гривні 81 коп.).

13.01.2017 року проведено повторний аукціон з продажу майна ПАТ „Київський ювелірний завод", переможцем якого визнано ТОВ „Еталон-Консалтінг", за результатами чого між боржником та переможцем аукціону укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 13.01.2017 року.

Після проведення аукціону, переможцем аукціону - ТОВ „Еталон-Консалтінг" укладено низку договорів з новими власниками щодо продажу нежитлових приміщень та машиномісць в автопаркінгу готельно-ділового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20.

Станом на дату звернення скаржника за апеляційною скаргою, власником зазначеного нерухомого майна є ТОВ „Аспект-Профі", що підтверджується наявними у справі Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13 було надано згоду на продаж майна божника, яке в подальшому було реалізовано на аукціоні та наразі перебуває у власності ТОВ „Аспект-Профі".

Таким чином, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, відповідне судове рішення безпосередньо стосується прав ТОВ „Аспект-Профі", як власника майна, згоду на продаж якого було наданого оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду, з огляду на що ТОВ „Аспект-Профі" має право на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13, що в свою чергу спростовує посилання АТ „Сбербанк" у відзиві на апеляційну скаргу щодо зловживання ТОВ „Аспект-Профі" своїми процесуальними правами.

Як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №910/24550/13 задоволено клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ „Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 року в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів.

В поданій апеляційній скарзі, в порядку ст. 272 ГПК України, ТОВ „Аспект-Профі" просить змінити ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у даній справі в частині обґрунтування задоволення клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута.

Разом з тим, як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками провадження у справі, постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року апеляційні скарги ПАТ „Сбербанк", ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №910/24550/13 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції в установленому законом порядку не скасована, оскільки учасниками справи в касаційному порядку не оскаржувалась, набрала законної сили з дня її прийняття, а отже є чинною.

При цьому, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. (Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 10.06.2015 року у справі № 6-449цс15, від 24.05.2015 року у справі № 907/544/14, від 25.05.2016 року у справі №6-2858цс15, а також у постанові Верховного Суду від 10.11.2018 року у справі № 910/24550/13).

Таким чином, оскільки ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13 було скасовано в апеляційному порядку, то вказаний судовий акт не має юридичної сили та не породжує будь-яких юридичних наслідків з моменту його прийняття, з огляду на що колегія суддів позбавлена можливості змінити дану ухвалу в частині обґрунтування задоволення клопотання ліквідатора ПАТ „Київський ювелірний завод" про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута, в тому числі в порядку, передбаченому ст. 272 ГПК України.

Більш того, як пояснив представник скаржника в судовому засіданні 24.10.2019 року, апелянт просить суд залишити резолютивну частину оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без змін, натомість скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у даній справі.

Судова колегія зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України" Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Тобто, постанова суду апеляційної інстанції може бути переглянута та, як наслідок, скасована за заявою учасника справи лише у визначеному статтями 320-325 ГПК України порядку у зв`язку із нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, апеляційна скарга ТОВ „Аспект-Профі" такою заявою у розумінні ГПК України не являється.

Судом апеляційної інстанції враховано, що подана скаржником апеляційна скарга зводиться до незгоди сторони з постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року, якою було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №910/24550/13, а отже за свою суттю є касаційною скаргою.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 287 ГПК України, судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Особи, які привласнили функції суду, несуть відповідальність, установлену законом.

Таким чином, Північний апеляційний господарський суд не може підміняти Верховний Суд щодо перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у даній справі та привласнювати собі його функції.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

Статтею 264 ГПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження.

Втім, хоча стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, яке помилково відкрите, однак в цьому випадку процесуально правильними є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, яка є скасованою апеляційним судом, а також постанови суду апеляційної інстанції поза встановленого статтями 320-325 ГПК України порядку, суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини. (Відповідна правова позиція щодо необхідності закриття апеляційного провадження як помилково відкритого викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2019 року у справі №5002-17/2743-2009 та від 08.01.2019 у справі №922/1906/18).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Аспект-Профі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13.

У зв`язку із закриттям апеляційного провадження у справі № 910/24550/13 судова колегія вважає за доцільне поновити дію ухвали господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у справі № 910/24550/13.

Керуючись статтями 231, 234, 255, 264, 281 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Аспект-Профі" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства „Київський ювелірний завод".

2. Поновити дію ухвали господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у справі № 910/24550/13.

3. Копію ухвали суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали оскарження повернути до господарського суду міста Києва.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 04.11.2019 року

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков