ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019м. ДніпроСправа №904/4012/19

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення штрафу у розмірі 35900,00 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

від позивача: Лисаченко Д.М., довіреність №4116 від 26 липня 2019 року, юрисконсульт I категорії структурного підрозділу;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" штраф у сумі 35900,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2019 року зі станції Богуславський Придніпровської залізниці Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення вагонів №56874944, №56871635 згідно з накладними №45650785, №45703899 відповідно на станцію Роя Донецької залізниці, одержувач вантажу ДТЕК Курахівська ТЕС.

При проходженні вагону через станцію Покровськ Донецької залізниці на підставі статті 24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, а саме:

- у вагоні №56874944 маса брутто 90950 кг., тара 21000 кг., нетто 69950 кг., що більше ніж зазначено в документі на 1050 кг.

- у вагоні №56871635 маса брутто 93100 кг., тара 21000 кг., нетто 22100 кг., що більше ніж зазначено в документі на 1100 кг.

За неправильно зазначену у накладній масу вантажу позивач нарахував штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення у сумі 17950,00 грн. (3590,00 грн. х 5), загальна сума штрафу складає 35900,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2019 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач повністю виконав вимоги вказаної ухвали, надавши суду 24.09.2019 відповідні докази усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2019 відкрито провадження у справі №904/4012/19, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі на 23.10.2019 об 11:00год.

21 жовтня 2019 року до господарського суду надійшов відзив Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", яким відповідач зазначає, що зважування завантажених вагонів, для встановлення маси вантажу здійснюється співробітниками відповідача на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах ТС-150Д4В, заводський номер 224105. Відповідач у відповідності до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси ватажу в залізничній накладній є неможливим.

Також, відповідач зазначає, що позивачем до позовної заяви додається технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки ЗВВТ№82, яким здійснювалось зважування спірних вагонів. Технічним паспортом ЗВВТ №82 передбачена швидкість пересування на вагонних вагах під час зважування - 3 км/год, та без зважування 5 км/год. Тобто в даному випадку, встановлені динамічні ваги. При цьому, паспорт містить виправлення, а саме щодо швидкості пересування під час зважування 5км/год виправлено на 0 км/год., що ставить під сумнів, що такі ваги є статичними. В технічному паспорті зроблені виправлення у не передбачений законом спосіб.

Пунктом 2.5 Інструкції встановлено виключний перелік підстав для внесення записів у технічний паспорт ЗВВТ у процесі експлуатації, серед яких відсутня зміна або виправлення інформації щодо технічних характеристик ЗВВТ. Тобто не передбачено здійснення виправлень у технічні характеристики ваг. Крім того, зазначений паспорт складено 07.03.2013, тобто вже після набрання чинності Інструкцією, а відмітка про прийняття вагів до експлуатації у 2009 році не підтверджена жодними документами.

Позивач посилається на те, що обставини невідповідності маси вантажу засвідчені також у виписці з книги контрольних зважувань, проте ведення Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах передбачене Інструкцією з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 №147-Ц, яка не пройшла державну реєстрацію в якості нормативно-правового акту та є внутрішнім документом, який не створює юридичних наслідків для відповідача.

Комерційними актами не встановлено факту внесення неправдивих відомостей до залізничних накладних, а встановлено тільки невідповідність між масою вантажу, зазначеною у цих накладних та фактичною масою вантажу в натурі. Відповідач вважає, що ним не могли бути внесені невірні відомості до накладної через технічну неможливість внесення інших відомостей ваги вантажу, ніж була встановлена при зважуванні цього вантажу.

21 жовтня 2019 року до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", якою відповідач просить у разі встановлення факту невірного зазначення відповідачем у накладних №№45650785,45703899 маси вантажу за спірним перевезенням та задоволення позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення 35900,00 грн., застосувати ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України та зменшити суму штрафу.

Разом з тим, від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Заява мотивована тим, що дана справа потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин, в тому числі: - встановлення факту невірного зазначення відповідачем маси вантажу у накладних за №№45650785, 45703899; - дослідження на яких вагах здійснювалося зважування вантажу вантажовідправником та залізницею; - чи придатні ваги залізниці для зважування вантажу із зупинкою; - встановлення вірності нарахування суми, яка заявлена позивачем до стягнення.

23 жовтня 2019 року до господарського суду надійшла відповідь на відзив Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", якою позивач просить суд відмовити в задоволенні заяви відповідача щодо розгляду справи у загальному позовному провадженні, оскільки це тільки затягне розгляд справи.

Також позивач зазначає, що відповідно до п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року №861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони, тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

З доданого до позовної заяви технічного паспорту ЗВВТ №82 вбачається, що згідно з пунктом 3 - швидкість пересування на вагонних вагах під час зважування 0 км/ч, тобто зважування на них можливо провести тільки під час повної зупинки.

Згідно з паспортом №146 351.02.00.001 ПС технічної документації ООО "Грам" (додається) - "Контролер предназначен для взвешивания железнодорожных вагонов в статике", та технічного паспорту ЗВВТ №82 ваги є статичними вагами ВВЕТ (ваги вагонні електронні тензометричні) 150 ДП, а також розділу 4 "Порядку обслуговування та експлуатації тензометричних електронних вагонних ваг для зважування типу ВВЕТ-150 ДП", які підтверджують можливість проведення зважування лише в статистичному стані, тобто з зупинкою. Також комерційні акти №№482004/243, 482004/285 (розділ Д) засвідчують, що комісійне зважування вагонів №56874944 та №56871635, відправлених за накладними №45650785, №45703899 проводилось по станції Покровськ із зупинкою без розчеплення на 150 т. статичних вагах станції (повірка 24.01.19).

Щодо змісту комерційних актів та записів в технічному паспорті позивач зазначає, що в технічному паспорті ЗВВТ №82 наявні всі відмітки про своєчасне проходження перевірок і в разі, якщо б дані зазначені в технічних характеристиках ваг не відповідали вимогам "Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України", затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, то вони б не пройшли перевірку і на них не допускалося б зважування вантажів, що перевозяться залізницями. Тому зважування на даних вагах можливе і проводиться лише в статичному стані з зупинкою.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій позивач зазначає, що пунктом 5.5 розділу 4 Правил перевезення вантажів встановлено, що якщо під час перевезення або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно із ст. 122 Статуту залізниць України. Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених у накладній. Відповідно до ст. 122 Статуту за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

У судовому засіданні від 23.10.2019 судом без виходу до нарадчої кімнати оголошено перерву до 05.11.2019, що зафіксовано в протоколі судового засідання від 23.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2019 заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

Відповідач у судовому засіданні від 05.11.2019 участі свого представника не забезпечив, але до початку засідання подав до суду заперечення на відповідь АТ "Укрзалізниця".

У своєму запереченні відповідач зазначив про помилковість доводів позивача і необґрунтованість його вимог та вдруге навів заперечення, які вже були викладені ним у відзиві на позовну заяву.

Також відповідач вказав, що приписами законодавства не встановлено заборону суду зменшувати розмір неустойки (штрафу), який підлягає стягненню і на підставі закону, оскільки зменшуючи суму, яка підлягає стягненню, суд не змінює сам розмір неустойки, встановлений Статутом залізниць України, а забезпечує баланс майнових інтересів сторін спору.

Крім того, відповідач зауважив на недотриманні позивачем правила двох підписів, яке встановлене п. 118 Статуту Акціонерного товариства "Укрзалізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 №938) при підписанні відповіді на відзив. На думку відповідач, представник позивача Головащенко Я.О., підписуючи одноособово документ, діяв з перевищенням повноважень, тому такий документ не може мати юридичної сили.

Враховуючи наведені заперечення, відповідач просить суд у задоволенні позовної відмовити в повному обсязі.

Положеннями ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" за наявними у справі матеріалами.

Зауваження відповідача щодо недотримання позивачем правила двох підписів, встановленого пунктом 118 Статуту Акціонерного товариства "Укрзалізниця", не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 118 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця" будь-які договори, довіреності, інші правочини та документи, а також банківські та фінансові документи від імені товариства повинні бути підписані щонайменше двома особами: членами правління та/або іншими уповноваженими на це особами. Такі договори, довіреності, правочини та документи від імені товариства вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для товариства виключно у разі, коли вони скріплені двома підписами.

Як вбачається з матеріалів справи, довіреність № ННХ 501536 від 06.07.2019 року на ім`я провідного юрисконсульта структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" Головащенка ОСОБА_1 Олександровича, яким підписана відповідь позивача на відзив від 18.10.2019, видана акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі уповноважених належним чином осіб: директора регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" Бугайова Сергія Вікторовича та виконуючого обов`язки заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" Савчишина Валерія Миколайовича за двома підписами вказаних осіб.

Отже, довіреність № ННХ 501536 від 06.07.2019 на ім`я представника ОСОБА_2 є належним чином вчиненою та має юридичну силу для позивача на строк за домовленістю.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 вказаної довіреності ОСОБА_2 надано право представляти інтереси довірителя у судах всіх інстанцій та юрисдикцій з усіма правами, що надані, зокрема позивачу, в тому числі: підписувати та подавати будь-які заяви, скарги, позовні заяви, відзиви, заперечення, відповіді тощо.

Таким чином, провідний юрисконсульт структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" Головащенко Я.О. є належним чином уповноваженою особою на підписання та подання від імені позивача відповіді на відзив від 18.10.2019 у даній справі, яка відповідно до п. 118 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця" має для позивача юридичну силу.

У судовому засіданні 05.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року за накладними №45650785 та №45703899, які у відповідності до статті 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов`язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Роя Донецької залізниці відправлено вагони №№56874944, 56871635 з вантажем вугілля кам`яне марки г- газовий (а.с. 20, 21).

Вантажоодержувачем за вказаними залізничними накладними (графа №4) є ДТЕК Курахівська ТЕС (далі - вантажоодержувач) за адресою: 85612, Донецька область, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34.

Вантажовідправником є ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

29.04.2019 на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці на підставі акту загальної форми №24321 від 29.04.2019 року станції Покровськ здійснено комісійне переважування вагону №56874944, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 29.04.2019 і складено акт загальної форми 402 в/ст від 29.04.2019 та комерційний акт №482004/243 від 29.04.2019 (а.с. 16).

Комерційний акт №482004/243 від 29.04.2019 засвідчує, що під час комісійного зважування на 150-титонних статичних вагах станції (повірка 24.01.2019) вагона №56874944, відправленого за накладною №56874944, було встановлено розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною в накладній масою більше документа на 1050 кг та понад вантажопідйомність вагону 950 кг. Вага нетто за документом 68900 кг, фактично вага нетто склала 69950 кг. Після дозування надлишок вантажу з вагону №56874944 перевантажено у вагон №63591002.

Вагон №56874944 за досильною накладною №49533755 (а.с. 21-22), у графі 49 якої зроблено відмітку про складання комерційного акту №482004/243 від 29.04.20019, був відправлений на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 05.05.2019 о 01:36 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

01.05.2019 на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці на підставі акту загальної форми №24329 від 30.04.2019 року станції Покровськ здійснено комісійне переважування вагону №56871635, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 29.04.2019 і складено акт загальної форми 411 в/ст від 01.05.2019 та комерційний акт №482004/245 від 01.05.2019 (а.с. 19).

Комерційний акт №482004/245 від 01.05.2019 засвідчує, що під час комісійного зважування на 150-титонних статичних вагах станції (повірка 24.01.2019) вагона №56871635, відправленого за накладною №45703899 було встановлено розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною в накладній масою більше документа на 1100 кг та понад вантажопідйомність вагону 1100 кг. Вага нетто за документом 71000 кг, фактично вага нетто склала 72100 кг. Після дозування надлишок вантажу з вагону №56871635 перевантажено у вагон №63591002.

Вагон №56871635 за досильною накладною №49546658 (а.с. 24-25), у графі 49 якої зроблено відмітку про складання комерційного акту №482004/245 від 01.05.20019, був відправлений на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 05.05.2019 о 01:35 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

Вагон №63591002 з перевантаженим у нього надлишком вугілля з вагонів №№56874944, 56871635 в кількості 2400 кг був також відправлений за досильною накладною №49598816 (а.с. 26-27) на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 05.05.2019 о 10:00 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 35900,00 грн. (3590,00грн. провізна плата за всю відстань перевезення х 5) х 2).

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 35900,00 грн.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року №457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644 (далі - Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001 року №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року №863/5084.

Відповідно до пункту 2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною першою статті 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із частиною 1 статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Матеріалами справи підтверджується, що на станції Покровськ Донецької залізниці на підставі актів загальної форми було проведено перевірки маси вантажів, що слідували за залізничними накладними №45650785 і №45703899. Під час перевірок було виявлено, що маса вантажу у вагонах №56874944 та №56871635 не відповідає масі, вказаній відправником у вказаних накладних та складено комерційні акти:

- №482004/243 від 29.04.2019, відповідно до якого за результатами переважування вагону №56874944 виявилось розходження з документом, що на 1050 кг більше маси, зазначеної у накладній, та понад вантажопідйомність вагону на 950 кг;

- №482004/245 від 01.05.2019, відповідно до якого за результатами переважування вагону №56871635 виявилось розходження з документом, що на 1100 кг більше маси, зазначеної у накладній, та понад вантажопідйомність вагону на 1100 кг.

Технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки підтверджує, що ваги 150 т, на яких проводилось зважування вагонів №№56874944, 56871635 повірені (а.с. 34-35).

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на неможливість внесення в залізничні накладні неправдивих даних щодо маси вантажу, оскільки відповідач здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах у відповідності до встановлених законодавством вимог. Також відповідач зауважив на тому, що у технічному паспорті ваговимірювальної техніки №82, за допомогою якої здійснювалося зважування спірних вагонів, зроблені виправлення у не передбачений законом спосіб. Крім того, відповідач зазначив, що комерційними актами не встановлено факту внесення неправдивих відомостей до залізничних накладних, а встановлено тільки невідповідність між масою вантажу, зазначеною у залізничних накладних, та фактичною масою вантажу в натурі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами. Аналогічну норму містить ст. 129 Статуту залізниць України, згідно з якою обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах.

Як встановлено судом вище, комерційними актами №482004/243 від 29.04.2019 і №482004/245 від 01.05.2019 підтверджується зазначення в накладних №№45650785, 45703899 маси вантажів на 1050 кг і на 1100 кг відповідно менше ніж їх фактична маса.

Названі комерційні акти, складені згідно з актами загальної форми №№402 в/ст, 44 в/ст., за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства України, оформлені та підписані повноважними особами залізниці.

За вказаних обставин, всі наслідки за неправильність відомостей, зазначених у накладних, мають бути покладені на відповідача.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Відповідно до накладних №45650785 та №45703899 розмір провізної плати за вантаж у вагонах №№56874944, 56871635 становить 3590,00 грн. за кожний.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку штрафу судом порушень чинного законодавства не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем порушені вказні вище вимоги Статуту залізниць України, тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону.

Зокрема, згідно з паспортом №146 351.02.00.001 ПС технічної документації ТОВ "Грам" та технічного паспорту ЗВВТ №82 ваги є статичними вагами ВВЕТ (ваги вагонні електронні тензометричні) 150 ДП, що підтверджує можливість проведення зважування лише в статичному стані, тобто із зупинкою.

Твердження відповідача про зважування спірного вагону перед відправкою на справних, повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах ТС-150Д4В, заводський номер 224105, не спростовує факту внесення в накладні №45650785 та №45703899 неправильних відомостей щодо ваги вантажу, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру штрафу господарський суд зазначає наступне.

Відповідач, у разі встановлення факту невірного зазначення ним у накладних №№45650785, №45703899 маси вантажу за спірним перевезенням, просить суд зменшити розмір штрафу.

При цьому відповідач посилається на ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

У відповідності до положень статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні приписи містяться і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин. Відсутність завданих збитків, здійснення відповідачем провізної плати у повному розмірі, стратегічна та соціальна значущість підприємства, яке вносить значний вклад в забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, сталого функціонування енергетичної системи України, те, що відповідач є містоутворювачем та бюджетоутворювачем м. Павлограда, інвестує соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області, не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 05.04.2018 у справі №906/533/17.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Лиман Донецької області) до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (м. Павлоград Дніпропетровської області) про стягнення штрафу у розмірі 35900,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, код ЄДРПОУ ВП: 40150216) 35900 грн. 00 коп. (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот грн. 00 коп.) штрафу за неправильно зазначену у накладних масу вантажу та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено - 08.11.2019.

Суддя Н.М.Євстигнеєва