ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Справа № 915/1309/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Коваля С.М. при секретарі судового засідання Сьянової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел", вул. 6 Слобідська, 81, м. Миколаїв, 54055

до відповідача фізичної особи підприємця Сорокіна Олександра Леонідовича,

АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Миколаївська міська рада, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001.

про виселення з торгового місця та стягнення неустойки у сумі 15906 грн. 80 коп.,-

за участю представників сторін:

від позивача Архіпов Д.О., за дов.;

від відповідача Хорошев В.В., за ордером, Сорокін О.Л. -особисто;

від третьої особи Зотіков С.Є. за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КОРАБЕЛ" пред`явлено позов до фізичної особи підприємця Сорокіна Олександра Леонідовича (далі-підприємець Сорокіна) про виселення з торгового місця та стягнення неустойки у сумі 15906 грн. 80 коп., з посиланням на неналежне виконання підприємцем Сорокіна зобов`язань за укладеним з позивачем договором оренди торгового місця від 01.01.2013 № 6, а саме, зобов`язань щодо своєчасного повернення майна у зв`язку із закінченням строку дії договору, внаслідок чого позивачем здійснено нарахування неустойки у порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Позивач також просить про стягнення з підприємця Сорокіна грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 11.06.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.06.2019 року оголошено перерву до 04.07.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.07.2019 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі (підготовчого провадження). Замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.07.2019 року відкладено підготовче засідання по справі на 29.08.2019 року. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Миколаївську міську раду.

У судовому засіданні від 29.08.2019 року протокольною ухвалою продовжено третій особі строк для подання пояснень та оголошено перерву на 09.09.19 р.

В судовому засіданні від 09.09.2019 року суд протокольно ухвалив заяву позивача про зміну предмету позову прийняти до розгляду та оголосив перерву в підготовчому засіданні по справі на 25.09.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 915/1309/19 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 21.10.2019 року.

В судовому засіданні 21.10.2019 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

Від позивача 03.10.19 р. надійшла заява про долучення до матеріалів справи довідки КП ММБТІ від 12.02.19 р. , про те що спірний об`єкт є самочинно побудованим об`єктом.

Також відповідач надав клопотання про залучення копії технічного паспорту на магазин № 6 за спірною адресою на ім`я відповідача. Щодо клопотання відповідача про врегулювання спору суд не бере до уваги , оскільки позивачем не надано згоду на врегулювання, а отже відповідачем не дотримано порядку його складання.

Також відповідачем 21.10.19 р. подано клопотання про доручення як доказів по справі - відповідь банку Восток від 09.10.19 р, про те, що кошти в сумі 1988,35 грн., які були перераховані відповідачем за квитанцією від 03.05.19 р. ( не додана до заяви ), були зараховані на рахунок позивача та відповідачу не повернуті., а отже свідчать про те, що спірний договір оренди є діючим на даний час. Суд ставиться до цього клопотання та відповіді банку критично, оскільки в клопотанні відсутній відповідним чином оформлений запит відповідача до банку щодо надання відповідної інформації; крім того, відповідні суми за січень-квітень 2019 р. були повернуті відповідачу, про що свідчать докази, які наявні в матеріалах справи.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про зобов`язання повернути торгове місце та стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо припинення дії договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Враховуючи заперечення орендодавця протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди, орендар зобов`язаний був повернути орендоване майно. Натомість, орендарем (відповідачем) не виконано покладеного на нього законодавством та умовами договору оренди обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, що стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом про зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди та стягнення неустойки в порядку ст. 785 ЦК України за неповернення об`єкта оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 43, 284 ГК України, ст. 16, 764, 785 ЦК України та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідачів.

25.06.2019 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та в подальшому було надано додаткові пояснення до заяви про зміну предмета позову . В обґрунтування заперечень відповідач у відзиві на позов зазначає наступне:

- Право власності на магазин підтверджуються технічним паспортом, виготовленим КП ММБТІ;

- на вказані правовідносини не можуть поширюватись норми передбачені ст. 759-761, 785 ЦК України, оскільки між позивачем та відповідачем існують правовідносини щодо передачі в користування земельної ділянки для розміщення на ній споруд (магазинів), належних відповідачу на праві власності;

- враховуючи відсутність відповіді позивача на лист про можливість продовження договору оренди, відповідач вважає договір автоматично продовженим;

- оскільки друга вимога нерозривно пов`язана з першою, яку відповідач вважає необґрунтованою, то вимога про стягнення неустойки не підлягає задоволенню.

3. Правова позиція третьої особи.

Третя особа в письмових поясненнях (вх. 13299/19 від 15.08.2019 року) зазначає, що нормативно-правовими актами не встановлена форма та зміст заяви про необхідність забезпечення підприємців іншими торговельними місцями.

Листом від 04.06.2018 вих. № 19 до Миколаївського міського голови звернулось ТзОВ "БК "Корабел" (вх. № 6977/02.02.01-18/14/18 від 05.06.2018 року) щодо забезпечення підприємців іншими торговельними місцями. Зі змісту листа також вбачається, що ТзОВ БК "Корабел" попередив підприємців про планове закриття ринку з 01.03.2019 року. Проте, дата закриття ринку, на яку посилається ТзОВ "БК "Корабел" не відповідає строку 1 рік, який передбачено п. 7 Положення.

В межах повноважень, які визначені законодавством України, Миколаївська міська рада та її виконавчі органи всебічно розглядають питання щодо забезпечення іншими торговельними місцями підприємців, які здійснюють торгівельну діяльність по вул. Комсомольській, 81, з метою захисту їх конституційних прав на працю та господарювання.

Оскільки зміст підстав та предмет позову є господарськими приватно-правовими відносинами між суб`єктами господарювання, Миколаївська міська рада не наділена повноваженнями щодо можливості втручання у договірну діяльність суб`єктів господарювання.

Правова позиція третьої особи ґрунтується на положеннях ст. 19 Конституції України, ст. 251-253 ЦК України, ст. 8, 23 ГК України, постановою КМУ № 868 від 29.07.2009 року "Деякі питання організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків".

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1.1 Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТзОВ "Будівельна компанія "Корабел" (протокол № 5/2017 від 30.06.2017 року), ТзОВ "Будівельна компанія "Корабел" створено внаслідок перетворення з Госпрозрахункового підприємства громадського об`єднання "Баскетбольний клуб "Корабел"

ТзОВ "Будівельна компанія "Корабел" є правонаступником майна, прав та обов`язків Госпрозрахункового підприємства громадського об`єднання Баскетбольний клуб "Корабел" згідно передавального акту (арк. 40-41).

22.12.2011 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Госпрозрахунковим підприємством громадським об`єднанням "Баскетбольний клуб "Корабел" (орендар) було укладено договір оренди землі № 8516, відповідно до умов якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 20.10.11 за № 10/30 передала, а ГПГО "Баскетбольний клуб "Корабел" прийняв в оренду земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд по вул. Комсомольській, 81/Заводський район/. Строк дії договору до 19.10.2019 року (арк. 29-30).

В подальшому виконавчим комітетом Миколаївської міської ради було видано ГП ГО БК "Корабел" Дозвіл б/н на розміщення на території об`єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, а саме: на розміщення ринку для реалізації в ньому транспортних засобів і номерних агрегатів з режимом роботи з 8:00 до 16:00 (арк. 11).

Отже, позивач ТзОВ "БК "Корабел" є суб`єктом господарювання, що має право на користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти торгівлі (торговельні місця), та організовує та/або забезпечує створення належних умов для провадження торговельної діяльності підприємцями.

01.01.2013 року між Позивачем та Фізичною особою-підприємцем Сорокіним Олександром Леонідовичем (орендар) укладено договір оренди торгового місця № 6 (арк. 8-9).

Договір підписано сторонами та скріплено печаткою орендодавця.

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом договору є:

- торгове місце № 6 загальною площею 25,50 кв. метрів (з них основна - 21,46 кв. метрів, додаткова - 3,74 кв. метрів);

Торгові місця розташовані на території ринку ТОВ «БК "Корабел», за адресою: м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 81 (далі - об`єкт оренди) та надається орендодавцем у тимчасове користування орендареві для провадження торгової діяльності.

Відповідно до п. 1.2 Договору об`єкт оренди облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою, право власності на яку має орендар.

Відповідно до п. 1.4 Договору орендар набуває право користування об`єктом оренди з дня підписання договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору орендар зобов`язаний не здійснювати без письмової згоди орендодавця перебудову, добудову та перепланування об`єкта оренди.

Судом встановлено, що орендодавець ТОВ «БК "Корабел» передав, а орендар ФОП Сорокін О . Л . прийняв торгове місце № 6 за адресою м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 81 загальною площею 25,50 кв.м.

Місце розташування торгового місця відображено в акті прийманні-передачі та схемі авторинку, які є додатками до договору оренди.

Факт користування торговим місцем № 6 не заперечується відповідачем.

28.02.2018 року позивачем ТзОВ "Будівельна компанія "Корабел" повідомлено відповідача ФОП Сорокіна О. Л.. про те, що з 01.03.2019 року діяльність ринку, розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. 6-а Слобідська (Комсомольська ) 81 буде припинена (закриття ринку).

Крім того, у повідомленні зазначено, що у зв`язку з припиненням діяльності ринку дію укладеного договору оренди торгових місць може бути продовжено не більше ніж до 28.02.2019 року (арк. 21). Факт отримання відповідачем повідомлення підтверджується підписом на зворотній стороні повідомлення.

04.01.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення вих. № 1/3, в якому позивач повідомляє про свої заперечення щодо автоматичного продовження укладеного договору оренди торгового місця і продовження використання об`єкту оренди після закінчення строку оренди.

В зв`язку з цим, а також з огляду на припинення діяльності (закриття) ринку з 01.03.2019 року, вимагав в термін до 24.01.2019 року: або підписати додаткову угоду до договору оренди про продовження строку оренди до 28.02.2019 року; або звільнити об`єкт оренди (за наявності такого) і вивезти все належне відповідачу майно, яке знаходиться в об`єкті оренди, сплативши за весь строк фактичного використання торгового місця орендну плату та компенсацію витрат за спожиту електроенергію (арк. 22).

Факт направлення повідомлення № 1/3 від 04.01.2019 року підтверджується копію опису вкладення та фіскальним чеком (арк. 23).

16.01.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу вих. № 2/3 від 16.01.2019 року про повернення об`єкту оренди та сплату неустойки, в якій позивач повторно зазначив, що заперечує щодо автоматичного продовження укладеного договору оренди торгового місця та повторно вимагав до 24.01.2019 року звільнити об`єкт оренди та повернути по акту приймання-передачі (арк. 24). Факт направлення вимоги № 2/3 від 16.01.2019 року підтверджується описом вкладення у лист (арк. 25).

Судом також встановлено, що позивач повернув відповідачу сплачену орендну плату за січень 2019 року в сумі 1998, 35 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1149 від 14.01.2019 року із зазначенням призначення платежу "повернення помилково перерахованих грошових коштів у зв`язку з закінченням дії договору оренди. Квитанція № 2PL496460 ФОП Сорокін О.Л.", листом ПАТ "Банк "Восток" від 26.04.2019 року, банківською випискою по рахунку № НОМЕР_1 з 01.01.2019 року по 26.04.2019 року (арк. 26-28).

04.02.2019 року відповідачем направлено на адресу позивача лист, в якому відповідач зазначає, що враховуючи той факт, що відповідачем не припинено та продовжується користування предметом оренди, здійснюється господарська діяльність на території авторинку, на цьому торговому місці розташоване майно підприємця у вигляді споруди, товарно-матеріальні цінності, обладнання відповідача та інше майно, та впродовж одного місяця після закінчення строку дії договору позивач не надав відповідачу письмові заперечення, то договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах. Крім того, в листі відповідач просив надати реквізити поточного банківського рахунку станом на 2019 рік для сплати орендної плати (арк. 71). Факт направлення листа від 04.02.2019 року підтверджується поштовою накладною (арк.71).

Доказів звільнення відповідачем торгового місця суду не подано.

Судом також встановлено, що позивач ТзОВ "БК "Корабел" звертався до Миколаївського міського голови із листом вих. № 19 від 04.06.2018 року, в якому повідомив про своєчасне повідомлення підприємців про планове закриття ринку, укладення договору про співробітництво з ТзОВ "Комавто", яке має намір організувати авторинок за адресою вул. 7 Слобідська, 70/1 та готове забезпечити торговими місцями орендарів з ринку, що закривається (арк. 123).

Листом Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 26.07.2018 року № 17-3134 повідомлено про заборону розміщення ринків за адресою вул . 7 Слобідська , 70/ 1, оскільки земельна ділянка, що розташована за вказаною адресою, належить до території промислових підприємств (арк. 124).

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

V. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Предметом спору у даній справі є вимога про зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди, а також вимога про стягнення неустойки, нарахованої за невиконання орендарем обов`язку щодо повернення об`єкта оренди.

Відповідно до п. 1 Правил торгівлі на ринках, затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.02 № 57/188/84/105 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2002 р. за № 288/6576 (далі - Правила) ці Правила визначають вимоги щодо функціонування створених в установленому порядку ринків усіх форм власності, організації оптового та роздрібного продажу на них сільгосппродуктів, продовольчих і непродовольчих товарів, худоби, тварин, кормів тощо, надання послуг, додержання ветеринарних, санітарних, протипожежних вимог і правил безпеки праці на ринках, прав споживачів і вимог податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Правил ринок - це суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій (далі - ринок).

Відповідно до п. 3 Правил ринок незалежно від форми власності та організаційно-правової форми керується у своїй діяльності законодавством України.

Відповідно до п. 1 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого постановою КМУ № 868 від 29.07.2009 року (далі - Положення) дія цього Положення поширюється на продовольчі, непродовольчі та змішані ринки (далі - ринки) незалежно від форми власності.

Відповідно до п. 2 Положення у Положенні під терміном "ринок" розуміється об`єкт торгівлі, на території якого суб`єкт господарювання, що має право на користування чи розпорядження земельною ділянкою, на якій даний об`єкт розташований, організовує та/або забезпечує створення належних умов для провадження торговельної діяльності підприємцями (далі - суб`єкт господарювання).

Відповідно до п. 3 Положення послуги з обслуговування та утримання торговельних місць на території ринку надаються суб`єктом господарювання, який є юридичною особою.

Відповідно до абз. 3 п. 13 Правил торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо. Розмір торговельного місця визначається в правилах торгівлі на ринках, що затверджуються відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 20 Правил Адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість.

Відповідно до п. 9 Правил у разі планового закриття ринку, окремих його приміщень або частин території (для проведення санітарних заходів, ремонту, технічного переобладнання) суб`єкт господарювання повинен не пізніше як за чотирнадцять днів повідомити про це громадян, розмістивши біля входу до ринку інформацію про порядок роботи ринку, дату та період закриття, й оповістити про це через радіовузол ринку, засоби масової інформації.

Відповідно до п. 7 вищевказаного Положення реконструкція (переобладнання, модернізація) та закриття ринку здійснюються в установленому порядку за умови забезпечення підприємців іншими торговельними місцями з урахуванням рекомендацій місцевої галузевої ради підприємців.

Суб`єкт господарювання за рік до початку проведення робіт з реконструкції (переобладнання, модернізації) та закриття ринку повідомляє про це підприємців, які провадять торговельну діяльність на території ринку, та подає до органу місцевого самоврядування заяву про необхідність забезпечення таких підприємців іншими торговельними місцями.

Відповідно до п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Системний аналіз вищевказаних норм законодавства дозволяє дійти висновку, що нормативно-правовими актами передбачено як певний порядок закриття ринку, так і забезпечено гарантії для підприємців у випадку припинення діяльності ринку. Зокрема, у випадку закриття ринку суб`єкт господарювання (адміністрація ринку) зобов`язаний повідомити орган місцевого самоврядування заявою про закриття ринку, а орган місцевого самоврядування прийняти на пленарному засіданні відповідне рішення та вирішити питання про забезпечення підприємців торговими місцями. Отже, в силу положень законодавства, саме на орган місцевого самоврядування покладається обов`язок вирішення питання щодо забезпечення підприємців торговими місцями.

Проаналізувавши матеріали даної справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для тверджень про закриття авторинку, оскільки матеріали даної господарської справи не містять доказів, які б достовірно свідчили про закриття ринку.

Так, суду не подано доказів прийняття на пленарному засіданні органом місцевого самоврядування рішення з цього питання. Матеріали справи не містять жодної інформації чи відбулось закриття ринку та яке (планове на певний період часу чи остаточне), матеріали справи не містять доказів інформування громадян про закриття ринку та відповідної дати закриття тощо.

Суд також зазначає, що необхідною умовою застосування п. 7 Положення щодо обов`язку забезпечення іншими торговельними місцями у зв`язку із закриттям ринку є наявність діючого між сторонами договору оренди торгового місця.

В свою чергу, суд зазначає, що між сторонами у даній справі виникли правовідносини з приводу торгівлі, забезпечення ветеринарно-санітарних правил, правил протипожежної безпеки, законодавства про захист прав споживачів тощо (правовідносини між Адміністрацією ринку та підприємцями), а також договірні, господарські правовідносини з приводу користування конкретним торговим місцем (правовідносини між орендодавцем та орендарем).

Згідно з пунктом 20 Правил адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість. Таким чином, безпосередньо Правила торгівлі на ринках передбачають укладення між адміністрацією ринку і підприємцями, що займаються торговельною діяльністю, саме договорів, що за своєю правовою природою є договорами оренди (найму) торгових площ (постанова ВСУ від 24.10.2011 року по справі № 3-113-гс11).

Отже, в спірному випадку, мова йде виключно про договірні правовідносини між сторонами, які виникли на підставі договору оренди, та регулювання яких здійснюється відповідно до положень ЦК України про найм (оренду) майна.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

1. Щодо вимоги про зобов`язання повернути майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Частиною 1 ст. 777 ЦК України передбачене переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Необхідною умовою реалізації переважного права орендаря на укладення договору на новий термін є наявність у орендодавця (власника майна) наміру продовжувати орендні правовідносини щодо переданого в оренду майна.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Тобто, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Наведена норма Закону визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому, для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 6.1 Договору договір укладено строком на 12 місяців та діє з " 01" січня 2013 р. до " 31" грудня 2013 р. включно.

Відповідно до п. 6.2 Договору договір може бути автоматично продовжено, якщо орендар продовжує користуватися об`єктом оренди після закінчення строку дії договору за умови відсутності протягом одного місяця заперечень орендодавця.

Відповідно до п. 3.2 Договору орендар зобов`язаний, зокрема, у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) об`єкта оренди з вини орендаря.

Відповідно до п. 5.2 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Договір оренди неодноразово продовжувався між сторонами на той же строк.

Як встановлено судом вище, 04.01.2019 року та 16.01.2019 року орендодавець направляв на адресу орендаря (відповідача) листи-повідомлення, в яких повідомляв відповідача про заперечення щодо продовження дії договору оренди та необхідність повернення об`єкта оренди.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про припинення дії договору оренди (закінчення строку дії договору 31.12.2018 року), оскільки протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо продовження дії договору на новий строк, викладені у вищевказаних листах, надісланих орендарю.

Судом встановлено, що орендарем не повернуто орендодавцю майно відповідно до положень вимог законодавства та умов договору.

Щодо посилань відповідача на знаходження на території торгового місця належного відповідачу магазину, яке є нерухомим майно, то суд зазначає наступне.

З системного аналізу ст. 331 ЦК України, ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна виникає після прийняття його в експлуатацію та з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідачем не подано суду доказів прийняття в експлуатацію та здійснення за ним державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Поданий відповідачем технічній паспорт не є, в розумінні ст. 77 ГПК України, належними та допустимими доказами у справі на підтвердження належності відповідачу права власності на нерухоме майно.

Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 12.02.2019 року № 367, з якої вбачається, що збудований відповідачем магазин є самочинно збудованим.

Під час розгляду даної справи суду не подано жодних доказів, які б підтверджували правомірність здійснення будівництва відповідачем.

Судом також враховано, що умовами п. 1.2 договору передбачено облаштування об`єкта оренди тимчасовою нестаціонарною спорудою (тобто майна, переміщення якого можливе без його знецінення), а умовами п. 3.2 договору на орендаря покладено обов`язок не здійснювати без письмової згоди орендодавця перебудову, добудову об`єкта оренди тощо. Крім того, власником земельної ділянки є територіальна громада в особі Миколаївської міської ради.

Враховуючи вищевикладене, суду не подано доказів повернення орендарем майна (торгового місця), що свідчить про обґрунтованість позовної вимоги про зобов`язання повернути майно. В цій частині позов підлягає задоволенню.

2. Щодо вимоги про стягнення неустойки.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Стаття 785 ЦК України передбачає особливий вид майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який не виконує обов`язку з повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Особливий статус вказаної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача з повернення орендованого майна виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець у цьому випадку позбавлений можливості застосувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання свого зобов`язання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі, передбаченому ст. 785 ЦК України (постанова ВС від 11.05.2018 року по справі № 915/1030/16).

Відповідно до п. 4.1 Договору (в редакції додаткової угоди) орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренда 1988,35 грн. ( ар.9) Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Позивачем нараховано відповідачу неустойку за неповернення майна в розмірі 15906, 80 грн. (детальний розрахунок в позовній заяві). Неустойка нарахована за період з січня 2019 року (припинення дії договору) по квітень 2019 року. Суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що неустойка, як особливий вид відповідальності в орендних правовідносинах, передбачена законом саме за порушення зобов`язання (неповернення майна), яке в свою чергу має оформлюватись шляхом складання та підписання акту приймання-передачі. Неподання суду доказів повернення майна свідчить про порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Позовна вимога в частині стягнення неустойки є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 3 842 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати відповідача Фізичну особу-підприємця Сорокіна Олександра Леонідовича, АДРЕСА_1 (код ІПН НОМЕР_2 ) повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел", вул. 6 Слобідська, 81, м. Миколаїв, 54055 () торгове місце № 6, загальною площею 25,2 кв. м., на території ринку ГП ГО БК "Корабел" по вул. 6 Слобідській, 81 у м. Миколаєві.

3. Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Сорокіна Олександра Леонідовича, АДРЕСА_1 (код ІПН НОМЕР_2 ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел", вул. 6 Слобідська, 81, м. Миколаїв, 54055 ():

- 15906, 80 грн. - неустойки;

- 3 842 грн. - витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 01.11.2019 року.

Суддя С. М. Коваль