ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1879/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/1879/19,

за позовом: Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (проспект Перемоги, 151, м. Київ, 03179, ),

в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (вул. Краснова, буд. 14, кімната 33, м. Одеса, 65059, )

до відповідача: Одеської митниці ДФС (вул. Гайдара, буд. 21, корпус А, м. Одеса, 65078, )

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (вул. Садова, 1-А, м. Одеса, 65023, )

про спонукання до укладання додатку до договору та стягнення 5143,5 грн. (з урахуванням заяви про уточнення та збільшення позовних вимоги від 29.07.2019р.)

Представники сторін:

Від позивача - Ткач С.А.;

Від відповідача - Ковальчук О.А.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- спонукати Одеську митницю ДФС укласти з Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" додаток 1 до договору №14-1331/2 від 26.11.2018 у новій редакції від 01.01.2019;

- стягнути суму основного боргу у розмірі 4872,00 грн.; суму пені у розмірі 271,50 грн.

Ухвалою від 09.07.2019 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.07.2019.

24.07.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

24.07.2019 від представника відповідача надійшла заява про залучення третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

29.07.2019 позивачем було подано заяву про уточнення та збільшення позовних вимог (вх.№2-3536/19).

31.07.2019 судом прийнято до розгляду уточнення позовних вимог, відкладено підготовче засідання на 22.08.2019.

Ухвалою від 01.08.2019 заяву відповідача про залучення третьої особи задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

09.08.2019 від відповідача надійшов відзив на заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, також надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

16.08.2019 від позивача надійшло пояснення щодо позовних вимог.

22.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 30.09.2019.

30.09.2019 відкладено розгляд справи на 09.10.2019.

09.10.2019 відкладено розгляд справи на 28.10.2019.

23.10.2019 від представника позивача надійшло пояснення щодо підстав виставлення рахунків.

28.10.2019 оголошено перерву на 29.10.2019.

29.10.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 26.11.2018 між сторонами було укладено Договір №14-1331/2, відповідно до якого позивач (Філія) повинен здійснювати роботи з радіочастотного моніторингу параметрів випромінювання та забезпечення електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) та випромінюючих пристроїв (ВП), а відповідач (Замовник) на підставі Закону України «Про радіочастотний ресурс України» повинен виконувати свої зобов`язання щодо використання РЧР, а також здійснювати оплату вищезгаданих робіт на рахунок Філії. Вказує, що у 2019 році Філією були виставлені рахунки на загальну суму 4872,00 грн. за січень-травень, які не оплачені Замовником. Замовнику було направлено претензію з вимогою підписати акти виконаних робіт, Додаток №1 до Договору у новій редакції та сплатити борг, але документи не повернуті, а борг не оплачено. Крім того, відповідно до Договору у разі прострочення оплати нараховується пеня, тому позивач просить стягнути також 271,50 грн. пені. Вказує, що Договором передбачено підписання нового додатку до Договору у разі зміни переліку та кількості РЕЗ. Посилається на вимоги Закону України «Про радіочастотний ресурс України».

У заяві від 29.07.2019 позивач вказує, що у грудні 2018 року відповідач отримав нові дозволи, тому вартість договору збільшилась. Зазначає, що відповідно до Договору у випадку непідписання Замовником актів без вмотивованої відмови, акти вважаються підписаними, а роботи такими, що підлягають оплаті. Крім того, вказує, що позивачем було укладено договір з адвокатом, просить стягнути суму судових витрат у розмірі 5000,00 грн.

Зазначає, що до укладення договору у новій редакції діє договір від 26.11.2018, а щодо ціни договору вказує, що рахунки виставляються на підставі діючих тарифів. Вказує, що відповідно до Положення про радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування договір про проведення радіочастотного моніторингу підписується не пізніше тридцяти календарних днів від дня видачі УДЦР заявникові першого дозволу на експлуатацію РЕЗ (ВП).

Відповідач проти задоволення позову заперечує, вказує, що Одеська митниця ДФС є органом доходів і зборів та органом державної влади, а відповідно до вимог Бюджетного кодексу України, є бюджетною установою та розпорядником бюджетних коштів. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України (відповідно до ч.1 ст. 48 Бюджетного кодексу України). При цьому Казначейство України здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів і відображає їх у звітності про виконання бюджету. При реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань здійснюється перевірка відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми.

Договором між сторонами передбачено, що сума договору між сторонами на 2018 рік складає 1060,80 грн., розрахунок ціни робіт здійснюється на підставі Додатку до Дговору, що є його невід`ємною частиною. Відповідно до Додатку №1 до Договору, який дійсний з 01.01.2018, сума оплати за місяць становить 163,20 грн. Відповідно до Додатку №1 до Договору, який дійсний з 01.02.2018, сума оплати за місяць становить 81,60 грн. Договором передбачено його автоматичну пролонгацію у випадку відсутності повідомлень про намір припинити дію договору.

Відповідач вказує, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначає, що здійснення відповідачем платежів, які перевищують загальну суму, визначену договором, за відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання та без реєстрації зобов`язань в органах Державної казначейської служби України, заборонено. Водночас, зазначена сума боргу перевищує суму Договору та визначена в односторонньому порядку на підставі неукладеного додатку.

Крім того, зазначає, що 20.03.2019 між сторонами підписано договір на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів з додатком №1, однак договір від 20.03.2019 не був зареєстрований органом Казначейства, оскільки предмет договору не відповідає суті коду бюджетної класифікації видатків, а в п.6.1. Договору має бути визначений термін дії. Враховуючи вказане, відповідачем було направлено лист позивачеві з метою внесення змін до договору від 20.03.2019, однак відповіді не було отримано.

Також, вказує, що позивачем не надано доказів наявності у відповідача обов`язку укласти запропонований додаток.

Відповідач також заперечує проти вимог про стягнення пені у зв`язку з неможливістю встановити момент виникнення у відповідача зобов`язання зі сплати основного боргу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд зазначає наступне.

26.11.2018 між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (далі Виконавець, позивач) (в особі начальника Південної філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот») і Одеською митницею ДФС (далі Замовник, відповідач) було укладено Договір №14-1331/2 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів.

Відповідно до п.1.1. Договору предметом цього Договору є проведення Виконавцем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ Замовника.

Згідно з п.3.1. Договору ціна виконаних робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення ЕМС РЕЗ визначається на підставі чинних тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», затверджених у встановленому порядку (далі Тарифи) за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводилися роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно із законодавством України. Сума Договору на 2018 рік складає 1060,80 грн., в т.ч. ПДВ 176,80 грн.

Відповідно до п.3.2. Договору виконання робіт підтверджується відповідними Актами виконаних робіт, підписаними обома Сторонами.

П.3.3. Договору визначено, що Виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за виконані роботи та разом з Актами виконаних робіт надсилає на адресу Замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи. Відповідно до п.3.3.1 Договору якщо Замовник не підписує Акти виконаних робіт він повинен протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання надати Виконавцю вмотивовану відмову. Згідно з п.3.3.2 Договору у випадку не підписання Замовником актів виконаних робіт, без вмотивованої відмови у прийнятті робіт по закінченню строку, вказаного в п.3.3.1 Договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Відповідно до п.3.4. Договору розрахунки між Виконавцем і Замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми,, що вказана в платіжному документі, на поточний рахунок Виконавця, але не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Згідно з п.3.5. Договору зміни переліку та кількості РЕЗ, що підлягають роботам, пов`язаним з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, Сторони узгоджують шляхом підписання нового Додатку до Договору.

П.6.1. Договору визначено, що він укладений на строк 1 календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін. Дата набрання чинності та строку дії Додаткових угод та Додатків до цього Договору визначається Сторонами у тексті самих Додаткових угод та Додатків. Відповідно до п.6.2. Договору цей Договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю 1 календарний рік, якщо жодні зі Сторін за 30 календарних днів до закінчення строку його дії не надішле іншій Стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

П.6.7. Договору визначено, що Сторони дійшли згоди, що у відповідності до ч.3 ст. 631 ЦК України правовідносини між ними поширюються на час до підписання цього договору, а саме з 01.01.2018.

Сторонами було погоджено Додаток №1 до Договору (визначено, що він дійсний з 01.01.2018), яким погоджено кількість РЕЗ 34 одиниці, встановлено вартість послуг у розмірі 163,20 грн. за місяць з ПДВ.

Також Сторонами було підписано Додаток №1 до Договору 14-1331/2 (визначено, що він дійсний з 01.02.2018), яким погоджено кількість РЕЗ 34 одиниці та встановлено оплату за місяць з ПДВ у розмірі 81,60 грн.

Крім того, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було підписано Договір №14-1331/2-37/19 від 20.03.2019 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі Договір 2019 року). Предмет цього Договору 2019 року є ідентичним Договору, укладеному Сторонами на 2018 рік.

Відповідно до п.3.1 Договору 2019 року загальна сума Договору на 2019 рік складає 11692,80 грн., в тому числі ПДВ 1948,80 грн.

П.6.7. Договору 2019 року визначено, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України, умови цього Договору застосовуються на відносини, що фактично склалися між сторонами з 02 січня 2019 року.

Таким чином, на даний час чинним є Договір №14-1331/2-37/19 від 20.03.2019, підписаний позивачем та відповідачем, його умови застосовуються до відносин, які склались фактично між сторонами з початку 2019 року.

Згідно з п.6.8. Договору 2019 року після підписання цього Договору договір №14-1331/2 від 26.11.2018 р. припиняє свою дію.

Судом встановлено, що відповідачем за вих.№ 497/10/15-70-03004 від 28.01.2019 було направлено Начальнику Південної філії ДП «Український державний центр радіочастот» лист про надання копії довіреності на керівника філії з метою укладання на 2019 рік договору на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (наявна відмітка про отримання від 29.01.2019).

21.02.2019 за вих.№1165/10/15-70-03-04 митницею було направлено позивачеві лист з проханням надіслати проект договору на 2019 рік, та просили вважати договір від 26.11.2018 №14-1331/2 таким, що втратив чинність відповідно до п.1 ст.3 Бюджетного кодексу України.

03.05.2019 Південною філією ДП «Український державний центр радіочастот» було направлено претензію відповідачеві (зазначене підтверджується копією опису вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною а.с. 29), в якій зазначено про наявність заборгованості у розмірі 3897,60 грн. (з січня по квітень 2019 року). У даній претензії також вказано про необхідність підписання Додатку №1 до Договору №14-1331/2 станом на 01.01.2019.

На цей лист митницею надано відповідь (вих.№4844/10/15-70-03-04 від 27.05.2019) про те, що в реєстрації договору №14-1331/2 на 2019 рік Головним управлінням державної казначейської служби України в Одеській області відмовлено, відповідач просив внести зміни до проекту договору, замінивши слово «роботи» на «послуги», та зазначивши термін дії договору.

27.06.2019 начальнику філії від митниці було направлено лист (за вих.№5930/10/15-70-03-04 від 27.06.2019) (відмітка про отримання 01.07.2019), в якому зазначено, що відповіді від філії на лист від 27.05.2019 досі не отримано, договірні відносини не реалізуються та оплата з боку митниці не здійснюється, просили прискорити розгляд листа та надати відповідь.

Ч.1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 1 ст. 187 ГК України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Суд вправі задовольнити позов про спонукання укласти договір лише в разі, якщо встановить, що існує правовідношення, в силу якого сторони зобов`язані укласти договір, але одна із сторін ухилилася від цього. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме - прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо укладення договору. (Позиція Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладена в постанові від 26.10.2018 у справі №910/15590/17).

Водночас, судом встановлено, що вимога позивача про спонукання до укладання Додатку 1 до договору №14-1331/2 від 26.11.2018 у новій редакції від 01.01.2019, не може бути задоволена у зв`язку з тим, що договір №14-1331/2 від 26.11.2018 на даний час припинив свою дію.

У даному випадку задоволення вимоги про спонукання до укладання відповідного додатку не може призвести до ефективного захисту прав позивача.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Крім того, як вже зазначено вище, між позивачем та відповідачем було підписано Договір №14-1331/2-37/19 від 20.03.2019 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі Договір 2019 року). Предмет цього Договору 2019 року є ідентичним Договору, укладеному Сторонами на 2018 рік.

Судом встановлено, що між Південною філією Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» та Одеською митницею ДФС вже наявний підписаний Додаток №1 до Договору 14-1331/2 (без дати) з Переліком РЕЗ, що підлягають радіочастотному моніторингу, який дійсний з 01.01.2019 (а.с. 129-139).

У цьому додатку наведений перелік 406 РЕЗ та встановлено ціну за місяць з ПДВ у розмірі 974,00 грн.

До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання на відсутність реєстрації договору на 2019 рік у Казначействі не свідчить про неукладення даного договору сторонами та його недійсність.

Більше того, суд звертає увагу на те, що обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав або законних інтересів шляхом подання позову з вимогою про спонукання відповідача укласти договір не є ефективним та не сприятиме відновленню порушеного права позивача. Належним способом захисту у даному випадку є вимога про визнання договору укладеним. Зазначене відповідає правовому висновку, який наведений у постанові Верховного Суду від 24.09.2019 по справі №922/3129/18.

Неправильно обраний спосіб захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених обставин (аналогічний правовий висновок наведено в постанові Верховного Суду від 09.07.2019 у справі №916/1668/18).

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про спонукання до укладення додатку до договору.

Щодо стягнення 4872,00 грн. заборгованості суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» користування радіочастотним ресурсом - діяльність, пов`язана із застосуванням радіоелектронних засобів та/або випромінювальних пристроїв, що випромінюють електромагнітну енергію в навколишній простір у межах радіочастотного ресурсу; користувач радіочастотного ресурсу - юридична або фізична особа, діяльність якої безпосередньо пов`язана з користуванням радіочастотним ресурсом відповідно до законодавства.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 6 цього Закону користувач радіочастотного ресурсу України зобов`язаний вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.

Ст. 16 Закону встановлено, що Державне госпрозрахункове підприємство "Український державний центр радіочастот" утворюється відповідно до закону. УДЦР відноситься до сфери управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Повноваження УДЦР поширюються на користувачів радіочастотного ресурсу України, які діють у смугах радіочастот загального користування.

Відповідно до ч.4 ст. 16 Закону УДЦР на платній основі за рахунок коштів користувачів радіочастотного ресурсу України на їх замовлення виконує роботи (надає послуги). Перелік робіт та послуг, що виконує УДЦР, а також тарифи на них затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Закону користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі.

Позивачем та відповідачем не заперечується факт надання Виконавцем послуг з проведення радіочастотного моніторингу використання радіочастотного ресурсу України відповідно до Закону України «Про радіочастотний ресурс України».

Відповідно до ч.1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Судом встановлено, що сторонами погоджено кількість РЕЗ (радіоелектронний засіб - технічний засіб, призначений для передавання та/або приймання радіосигналів радіослужбами), які підлягають радіочастотному моніторингу, а саме 406 одиниць за затвердженим переліком, який міститься у підписаному сторонами Додатку №1 до Договору 14-1331/2 (а.с. 129-139).

Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 01.11.2016 №578 затверджено Тарифи на роботи (послуги) державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж (далі Тарифи).

Розділом ІІ Тарифів (п.22.2.2.) для технологічних користувачів радіочастотного ресурсу (далі - РЧР), які фінансуються виключно за рахунок державного або місцевого бюджету встановлено тариф без ПДВ за потужності передавача понад 3 Вт у розмірі 2,00 грн. на місяць.

Як вбачається із наданих дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів (а.с. 47-69), потужність передавачів становить більше 3 Вт.

У зв`язку із зазначеним вартість послуг, пов`язаних із радіочастотним моніторингом, становить 974,40 грн. на місяць (з ПДВ), як вірно встановлено позивачем. Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем вказаної заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення 4872,00 грн. за п`ять місяців з січня по травень 2019 року включно.

Щодо стягнення пені суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4.2. Договору від 26.11.2018 року за порушення грошових зобов`язань Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення. П.4.3. Договору встановлено, що пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати Замовником суми боргу але не більше ніж за 180 календарних днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане.

Суд враховує те, що на даний час Договір від 26.11.2018 року припинив свою дію. Більше того, цим Договором було передбачено, що сума Договору на 2018 рік складає 1060,80 грн., в т.ч. ПДВ 176,80 грн, втім, позивач просив стягнути з відповідача 4872,00 грн. за користування радіочастотним ресурсом за 5 місяців 2019 року.

В обґрунтування підстав для стягнення штрафних санкцій позивач посилався саме на п.4.2. Договору від 26.11.2018, який не є чинним. Більше того, у Договорі на 2019 рік сторони погодили розповсюдження його дії на фактичні відносини, які виникли між сторонами з 02.01.2019. Отже, застосування пункту Договору за 2018 рік неможливе у зв`язку з тим, що такий договір не діє. Таким чином, підстави для стягнення пені на підставі зазначеного Договору відсутні. Суд вказує, що не може змінювати за власним розсудом підставу позову. Підстава позову обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У заяві про уточнення та збільшення позовних вимог від 29.07.2019 (вх.№2-3563/19), яку прийнято судом до розгляду, позивач зазначив, що ним укладено договір з адвокатом, у прохальній частині просив стягнути, зокрема, суму судових витрат у розмірі 5000,00 грн. На підтвердження надано копію договору про надання адвокатських послуг від 08.07.2019.

Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вказує, що розмір судових витрат має підтверджуватися документами, які підтверджують оплату послуг адвоката; документами, які підтверджують їх фактичне надання; договором про надання правової допомоги. Зазначає, що у поданих документах жодним чином не обґрунтовано заявлену фахівцем у галузі права та адвокатської діяльності вартість послуг з посиланням на первинні документи. Крім того, вказує, що необхідне доведення відображення адвокатом доходів шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат.

Зазначає, що ціна позову у справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму, є малозначною, представником може бути особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність. При цьому, ціна позову складає 5143,50 грн., заявлений розмір витрат складає майже 97,21% від ціни позову, а тому є завищеним та неспівмірним зі складністю справи та значенням справи для сторони.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Ч.3 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до договору про надання адвокатських послуг адвокат надає клієнту юридичні послуги, пов`язані з правовідносинами з спонуканням Одеської митниці ДФС до внесення змін до договору та стягнення заборгованості.

П.3 цього Договору встановлено, що на підтвердження факту надання Адвокатом Клієнту адвокатських послуг відповідно до умов договору складається Акт приймання-передачі наданих адвокатських послуг протягом 15 робочих днів з дня винесення постанови суду апеляційної інстанції.

П.10 Договору визначено, що Клієнт зобов`язується протягом 30 робочих днів з дати підписання Акту приймання-передачі наданих адвокатських послуг оплатити Адвокату гонорар в розмірі 5000,00 грн.

П.2 Договору передбачено, що юридичні послуги, передбачені цим Договором, включають в себе:

- аналіз правовідносин, які виникли між Клієнтом та Одеською митницею ДФС, вивчення пов`язаних з цим документів;

- представництво інтересів Клієнта в ході розгляду Господарським судом Одеської області;

- передача Клієнту копії рішення господарського суду.

Крім того, позивачем надано копію розрахунку вартості послуг адвоката у справі, який сумарно складає 5000,00 грн. та включає, зокрема, участь у судових засіданнях в апеляційному суді (1500,00 грн.).

Зазначений розрахунок не є детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, оскільки він містить виключно загальні формулювання щодо вивчення матеріалів справи (без зазначення її номеру та сторін), посилання на аналіз законодавства, судової практики та консультування клієнта.

Більше того, 5000,00 грн. включають в себе 1500,00 грн. за участь у судовому засіданні в апеляційному суді, що не може бути послугами, які вже надані адвокатом, на час розгляду у суді першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається згідно з умовами договору та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На час винесення рішення позивачем не було надано доказів сплати вартості виконаних робіт та/або підписання акту приймання-передачі наданих адвокатських послуг сторонами, на підставі якого можливо було б встановити суму витрат на професійну правничу допомогу, які підлягає сплаті та погоджена сторонами.

Таким чином, суд не вбачає у матеріалах справи належних доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку із цим суд не вбачає підстав для надання оцінки співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

Суд звертає увагу та те, що в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, судом встановлено, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (проспект Перемоги, 151, м. Київ, 03179, ) в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (вул. Краснова, буд. 14, кімната 33, м. Одеса, 65059, ) до Одеської митниці ДФС (вул. Гайдара, буд. 21, корпус А, м. Одеса, 65078, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (вул. Садова, 1-А, м. Одеса, 65023, ) про спонукання внести зміни до договору №14-1331/2 від 26.11.2018 шляхом підписання нового додатку до договору у редакції від 01.01.2019, стягнення 5143,50 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Одеської митниці ДФС (вул. Гайдара, буд. 21, корпус А, м. Одеса, 65078, ) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (проспект Перемоги, 151, м. Київ, 03179, ) в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (вул. Краснова, буд. 14, кімната 33, м. Одеса, 65059, ) 4872,00 грн. заборгованості, 1879,57 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 29.10.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 08 листопада 2019 р.

Суддя Р.В. Волков