ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2019 року м. Дніпро Справа № 904/2723/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 р.

( суддя: Рудь. І.А., м. Дніпро, повний текст рішення підписано 15.08.2019 р.)

у справі:

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії

"Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця",

м. Лиман Донецької області

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля",

м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 47 810 грн. 52 коп.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" заборгованість у розмірі 47 810,52 грн., з яких: 45 615,00 грн. - штраф за неправильно зазначену у накладних масу вантажу, 2 195,52 грн. - платежі, нараховані за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 р. позов задоволено частково - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 29 900,00 грн. штрафу за неправильно зазначену у накладних масу вантажу, 2 195,52 грн. платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу, 1 289,58 грн. витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване доведеністю факту порушення Відповідачем правил перевезення вантажу, який Відповідачем не спростований.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" подало апеляційну скаргу про скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 р. у справі № 904/2723/19 в частині задоволення позовних вимог, а саме: стягнення 29 900,00 грн. штрафу за неправильно зазначену у накладних масу вантажу, 2 195,52 грн. платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу, 1 289,58 грн. витрат зі сплати судового збору та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Скаржник наголошує на тому, що не оскаржує рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог, що стосуються стягнення 15 715,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні № 67863571 за залізничною накладною № 47174115.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що судом не застосовано норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно з положенням якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також не враховані приписи ч. 1 ст. 233 ГК України, за якими судом повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Судом не враховано, що правила ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Скаржник зазначає, що Позивач не надав суду доказів настання наслідків та спричинення будь-яких збитків внаслідок розбіжностей у накладній № 47356324 та комерційному акті стосовно того, що у вказаних документах різні дані щодо маси вантажу у вагонах № 67388132 та № 65944019, в судовому рішенні не зазначено які збитки поніс Позивач.

На думку Скаржника, судом першої інстанції не прийнято до уваги вину Позивача у прийманні до перевезення вантаж у вагонах, що завантажені з перевищенням їх вантажопідйомності, та не враховано, що Залізниці заборонено приймати до перевезення вантажі у вагонах завантажених з перевищенням їх вантажопідйомності, а також відсутності систематичного недовантаження/перевантаження вагонів з боку відповідача.

Скаржник вважає, що судом не надана належна оцінка технічному паспорту засобу ваговимірювальної техніки № 82 ст. Покровськ Донецької залізниці. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в технічному паспорті зроблені виправлення у не передбачений законом спосіб.

Також, Скаржник зазначає, що комерційними актами не встановлено факту внесення неправдивих відомостей до залізничних накладних, а встановлено тільки невідповідність між масою вантажу, зазначені у цих накладних та фактичною масою вантажу в натурі. Проте, в акті загальної форми (форма ГУ-23), на підставі якого Позивачем було нараховано збір за маневрову роботу, не зазначено час початку та час закінчення виконання маневрової роботи. Таким чином, нарахування збору за маневрову роботу здійснено на підставі неналежного документу, що є порушенням п.1.8 Збірника тарифів.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення господарського суду залишити без змін.

Зокрема, Позивач посилається на те, що станцією відправлення - Богуславський Придніпровської залізниці вага вантажу у вагонах № 67863571, № 67388132 та № 65944019 не перевірялась і вони були прийняті до перевезення відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення та поставлені у складі поїздів на підставі перевізних документів наданих та заповнених відправником, вага вантажу у спірному вагоні була визначена вантажовідправником.

Відповідно до п. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. При цьому, штраф, відповідно до п. п. 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Позивач зазначає на те, що в технічному паспорті ЗВВТ № 82 наявні всі відмітки про своєчасне проходження перевірок і в разі, якщо б дані зазначені в технічних характеристиках ваг не відповідали вимогам «Інструкції про порядок застосування 'засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України» затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 р. № 442, то вони б не пройшли перевірку і на них не допускалося б зважування вантажів, що перевозяться залізницями. Тому, зважування на даних вагах можливе і проводиться лише в статичному стані з зупинкою, про що і зазначено в комерційному акті № 482004/580.

Посилання Відповідача на п.4.4 розділу III Збірника тарифів та ст. 24 Статуту Позивач вважає безпідставними, оскільки підставою для перевірки маси вантажу в вагоні № 56451131 було не бажання і право залізниці перевірити масу вантажу, а акти загальної форми № 69470 від 17.12.2018, № 70045, № 70046 від 23.12.2018, в яких було зафіксовано підозру на завантаження вагонів зверх його вантажопідйомності, при зважуванні їх під час руху поїзду на тензометричних вагах перед прибуттям поїзду на станцію Покровськ, що загрожувало безпеці руху і залізниця була зобов`язана проводити комісійне зважування вагонів № 67863571, № 67388132 та № 65944019 з метою перевірки даних щодо маси вантажу зафіксованих АЗФ №69470, № 70045, № 70046 і відвантажувати з нього надлишок вантажу для забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті.

Позивач також звертає увагу на те, що у даній справі затримка сталася на транзитній станції, а не на станції відправлення чи призначення, оскільки вагони подавалися для перевірки маси вантажу, а не для навантаження чи вивантаження; станція Покровськ, на якій вагони простоювали, є транзитною станцією, на якій навантажувальні чи вивантажувальні роботи вантажовласником не здійснювалися, тому складання пам`яток про подавання/забирання не здійснювалося і нічим не передбачене.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І.М. у складі колегії суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2019 р., відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Відповідача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.12.2018 р., згідно з накладною № 47174115 зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Роя Донецької залізниці відправлено вагон № 67863571 з вантажем вугілля, маса якого становить 68 600 кг. Спосіб визначення маси вагонні ваги, статичні, заводський № 321375, 150 т ( п. 26 накладної ).

22.12.2018 р. згідно з накладною № 47356324 зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці відправлено вагони № 65944019 та № 67388132 з вантажем вугілля, маса якого у вагоні № 65944019 становить 68 700 кг, а у вагоні № 67388132 - 68 700 кг. Спосіб визначення маси вагонні ваги, статичні, заводський № 321375, 150 т ( п. 26 накладної ).

Згідно вказаних накладних вантажовідправником є Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

19.12.2018 р. на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці на підставі акту загальної форми № 69470 від 17.12.2018 р. станції Покровськ здійснено комісійне переважування вагону № 67863571, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 19.12.2018 р. і складено акт загальної форми 2172 в/ст від 19.12.2018 р. та комерційний акт № 482004/597 від 19.12.2018 р., які за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства України, складені та підписані повноважними особами залізниці.

Комерційний акт № 482004/597 від 19.12.2018 р. засвідчує, що під час комісійного зважування на 150-тонних статичних вагах станції ( повірка 24.07.2018 р.) вагона № 67863571, відправленого за накладною № 47174115, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу із зазначеною в накладній масою більше документа на 1600 кг. та понад вантажопідйомність вагону на 1 200 кг. Після дозування надлишок вантажу з вагону № 67863571 перевантажено у вагон № 60470770.

Вагон № 67863571 за досильною накладною № 53409546, у графі 49 якої зроблено відмітку про складання комерційного акту № 482004/597 від 19.12.2018 р., був відправлений на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 28.12.2018 р. о 01:00 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

Вагон № 60470770 з перевантаженим в нього надлишком вугілля в кількості 1 700 кг. був також відправлений за досильною накладною № 53471736 на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 28.12.2018 р. об 11:52 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

26.12.2018 р. на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці на підставі акту загальної форми № 70045 від 23.12.2018 р. станції Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону № 67388132, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 26.12.2018 р. і складено акт загальної форми 2221 в/ст від 26.12.2018 р. та комерційний акт № 482004/609 від 26.12.2018 р., які за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства України, складені та підписані повноважними особами залізниці.

Комерційний акт № 482004/609 від 26.12.2018 р. засвідчує, що під час комісійного зважування на 150-тонних статичних вагах станції ( повірка 24.07.2018 р.) вагона № 67388132, відправленого за накладною № 47356324, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу із зазначеною в накладній масою більше документа на 1 750 кг. та понад вантажопідйомність вагону на 1 450 кг. Після дозування надлишок вантажу з вагону № 67388132 перевантажено у вагон № 68011550.

Вагон № 67388132 за досильною накладною № 53510905, в графі 49 якої зроблено відмітку про складання комерційного акту № 482004/609 від 26.12.2018 р., був відправлений на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 29.12.2018 р. о 21:00 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

Вагон № 68011550 з перевантаженим в нього надлишком вугілля в кількості 5 640 кг. був також відправлений за досильною накладною № 53568408 на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 29.12.2018 р. о 21:00 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

26.12.2018 р. на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці на підставі акту загальної форми № 70046 від 23.12.2018 р. станції Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону № 65944019, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 26.12.2018 р. і складено акт загальної форми 2221 в/ст від 26.12.2018 р. та комерційний акт № 482004/610 від 26.12.2018 р., які за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства України, складені та підписані повноважними особами залізниці.

Комерційний акт № 482004/610 від 26.12.2018 р. засвідчує, що під час комісійного зважування на 150-тонних статичних вагах станції ( повірка 24.07.2018 р. ) вагона № 65944019, відправленого за накладною № 47356324, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа на 2 050 кг. та понад вантажопідйомність вагону на 1 750 кг. Після дозування надлишок вантажу з вагону № 65944019 перевантажено у вагон № 68011550.

Вагон № 65944019 за досильною накладною № 53510905, у графі 49 якої зроблено відмітку про складання комерційного акту № 482004/610 від 26.12.2018 р., був відправлений на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 29.12.2018 р. о 21:00 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

Вагон № 68011550 з перевантаженим в нього надлишком вугілля в кількості 5 640 кг. був також відправлений за досильною накладною № 53568408 на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 29.12.2018 р. о 21:00 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52 та 53 зазначеної накладної.

На підставі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, Позивачем нарахований штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 45 615,00 грн., розмір якого підтверджується розрахунком Позивача, а також 2 195,52 грн. - платежі, нараховані за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу.

Відповідач доказів добровільної сплати зазначеного штрафу і платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу, на час розгляду справи до суду не надав.

Разом з тим, Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції, просив суд застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні № 67863571 за залізничною накладною № 47174115 у розмірі 15 715 грн. 00 коп.

Суд першої інстанції, проаналізувавши комерційні акти: № 482004/597 від 19.12.2018 р., в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагону № 67863571 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній, на 1600 кг.; № 482004/609 від 26.12.2018 р. вбачається, що в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагона № 67388132 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній, на 1 750 кг.; № 482004/610 від 26.12.2018 р. у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагона № 65944019 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній, на 2 050 кг., зазначив, що всі наслідки за неправильність відомостей у накладних, мають бути покладені на Відповідача.

Судом також встановлено, що відповідно до накладної: № 47174115 розмір провізної плати за вагон № 67863571 становить 3 143 грн. 00 коп., штраф складає 15 715 грн. 00 коп.; № 47356324 розмір провізної плати за вагон № 67388132 становить 2 990 грн. 00 коп., штраф складає 14 950 грн. 00 коп.; № 47356324 розмір провізної плати за вагон № 65944019 становить 2 990 грн. 00 коп., штраф складає 14 950 грн. 00 коп. Таким чином, загальна сума штрафу складає 45 615 грн. 00 коп.

Перевіркою виконаного Позивачем розрахунку штрафу, порушень чинного законодавства місцевим господарським судом встановлено не було.

Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу, у розмірі 2 195 грн. 52 коп., місцевий господарський суд зазначив таке.

19.02.2019 р. на адресу регіональної філії "Донецька залізниця" з Дніпровської дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Придніпровська залізниця" надійшов лист з додатками (накопичувальна картка № 16019005 (15010029), акт загальної форми 2235 в/ст) для подальшої роботи зі стягнення нарахованих платежів в претензійно-позовному порядку разом зі стягненням штрафу за неправильно зазначену масу вантажу по вагонам № 67388132 та № 65944019 (ком. акти № 482004/609, № 482004/610).

Акт загальної форми 2235 в/ст був складений по станції Покровськ 27.12.2018 р. у зв`язку із затримкою вагонів № 67388132 і № 65944019, які прямували за накладною № 47356324 (відправник вантажу ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"), та проведенням робіт, пов`язаних з його переваженням та відвантаженням надлишку вантажу у вагон № 68011550, за що були нараховані платежі без урахування ПДВ.

Акт загальної форми 2235 в/ст був направлений для стягнення нарахованих платежів на станцію відправлення Богуславський регіональної філії "Придніпровська залізниця", де сформовано накопичувальну картку № 16019005 (15010029), внесені суми додаткових зборів на підставі акту загальної форми 2235 в/ст за роботи, пов`язані з переважуванням та відвантаженням надлишків вантажу з вагонів № 67388132 та № 65944019. Накопичувальну картку № 16019005 (15010029) на суму 2 611 грн. 60 коп. представник вантажовласника підписав із застереженням і з внесеними сумами додаткових зборів у розмірі 914 грн. 80 коп. не погодився, а прийняв до оплати лише суму 1 696 грн. 80 коп.

Філією "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" згідно переліку № 20190122 від 22.01.2019 р. з розрахункового рахунку НОМЕР_1 ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" по накопичувальній картці № 16019005 списано 2 036 грн. 16 коп. ( 1 696 грн. 80 коп. та 339 грн. 36 коп. ПДВ).

Отже несплаченою залишилась сума в розмірі 1 097 грн. 76 коп. з ПДВ (914 грн. 80 коп. внесена до накопичувальної картки № 16019005 (15010029) та 182 грн. 96 коп. ПДВ) на підставі акту загальної форми станції Покровськ від 27.12.2018 р. № 2235 в/ст.

27.02.2019 р. на адресу регіональної філії "Донецька залізниця" з Дніпровської дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Придніпровська залізниця" надійшов лист з додатками (накопичувальна картка № 09019004 (09010015), акти загальної форми 2190 в/ст, 2192 в/ст) для подальшої роботи зі стягнення платежів в претензійно-позовному порядку разом зі стягненням штрафу за неправильно зазначену масу вантажу по вагону № 67863571 (ком. акт № 482004/597).

Акти загальної форми 2190 в/ст, 2192 в/ст були складені по станції Покровськ 21.12.2018 р. у зв`язку з затримкою вагону № 67863571, який прямував за накладною № 47174115 (відправник вантажу ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"), та проведенням робіт, пов"язаних з його переваженням і відвантаженням надлишку вантажу у вагон № 60470770, за що були нараховані платежі без урахування ПДВ.

Акти загальної форми 2190 в/ст, 2192 в/ст були направлені для стягнення нарахованих платежів на станцію відправлення Богуславський регіональної філії "Придніпровська залізниця", де сформовано накопичувальну картку № 09019004 (09010015), внесені суми додаткових зборів на підставі актів загальної форми 2190 в/ст, 2192 в/ст за роботи, повязані з переважуванням та відвантаженням надлишків вантажу з вагону № 67863571. Накопичувальну картку № 09019004 (09010015) на суму 4 416 грн. 40 коп. представник вантажовласника підписав із застереженням і з внесеними сумами додаткових зборів у розмірі 914 грн. 80 коп. не погодився, а прийняв до оплати лише суму 3 501 грн. 60 коп.

Філією "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" згідно переліку № 20190114 від 14.01.2019 р. з розрахункового рахунку НОМЕР_1 ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за накопичувальною карткою № 09019004 списано 4 201 грн. 92 коп. (3 501 грн. 60 коп. та 700 грн. 32 коп. ПДВ).

Отже несплаченою залишилась сума в розмірі 1 097 грн. 76 коп. з ПДВ (914 грн. 80 коп. внесена до накопичувальної картки № 09019004 (09010015) та 182 грн. 96 коп. ПДВ) на підставі актів загальної форми станції Покровськ від 21.12.2018 р. № 2190 в/ст, 2192 в/ст.

В основу оскаржуваного рішення покладено висновок місцевого господарського суду про наявність передбачених законом підстав для стягнення з Відповідача штрафу за неправильно зазначену у накладних масу вантажу у розмірі 29 900 грн. 00 коп. та платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу, у розмірі 2 195 грн. 52 коп. У решті позову - стягненні штрафу у розмірі 15 715 грн. 00 коп. суд першої інстанції відмовив у зв`язку з пропуском Позивачем встановленого шестимісячного строку позовної давності для вимог про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні № 67863571 за залізничною накладною № 47174115.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду в частині задоволення позовних вимог, а саме: стягнення 29 900,00 грн. штрафу за неправильно зазначену у накладних масу вантажу, 2 195,52 грн. платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

За змістом п. п. 6, 105, 118, 122 Статуту залізниць України вбачається, що залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Приписами п. 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції зі змісту комерційного акту № 482004/597 від 19.12.2018 р., в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагону № 67863571 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній, на 1600 кг. Зі змісту комерційного акту № 482004/609 від 26.12.2018 р. вбачається, що в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагона № 67388132 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній, на 1 750 кг. У комерційному акті № 482004/610 від 26.12.2018 р. у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагона № 65944019 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній, на 2050 кг.

Відповідно до накладної № 47174115 розмір провізної плати за вагон № 67863571 становить 3 143 грн. 00 коп., штраф складає 15 715,00 грн. Згідно з накладною № 47356324 розмір провізної плати за вагон № 67388132 становить 2 990,00 грн., штраф складає 14 950,00 грн. Відповідно до накладної № 47356324 розмір провізної плати за вагон № 65944019 становить 2 990,00 грн., штраф складає 14 950,00 грн. Таким чином, загальна сума штрафу складає 45 615 грн. 00 коп.

Також, судом першої інстанції встановлено, що комерційні акти № 482004/597 від 19.12.2018 р., № 482004/609 від 26.12.2018 р., № 482004/610 від 26.12.2018 р., які засвідчили невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у накладних вантажовідправником, складені відповідно до Правил складання актів та є чинними. Згідно паспорту № 146 351.02.00.001 ПС технічної документації ТОВ "Грам" та технічного паспорту ЗВВТ № 82 ваги є статичними вагами ВВЕТ (ваги вагонні електронні тензометричні) 150 ДП, що підтверджує можливість проведення зважування лише в статичному стані, тобто із зупинкою.

Як слушно зауважив суд першої інстанції твердження Відповідача про зважування спірних вагонів перед відправкою на справних, повірених та зареєстрованих 150-тонних тензометричних вагонних вагах, не спростовує факту внесення у накладні № № 47174115, 47356324 неправильних відомостей щодо ваги вантажу, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Нарахування збору за маневрову роботу локомотива і надання одержувачем інформації про прибуття вантажів у загальному розмірі 2 195,52 грн. здійснено Позивачем у відповідності до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 р. № 317.

З огляду на встановлені місцевим господарським судом обставини справи та їх оцінку, як таких, що є належними доказами в обґрунтування господарського правопорушення відповідно до п. 118 Статуту залізниць України, апеляційний суд погоджується з висновками за змістом оскаржуваного рішення господарського суду про задоволення позовних вимог про стягнення штрафу за невідповідність даних щодо маси вантажу у накладних, що супроводжували вантаж залізницею до станції Позивача, та платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу.

Звертаючись з апеляційною скаргою, Позивач зазначив, що судом не враховано правила ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Вказаної позиції дотримується також Верховний Суд у своїй постанові від 05.02.2019 р. у справі № 914/2339/17.

За правилами ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 р. у справі № 904/2723/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна