РІШЕННЯ

15 жовтня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/485/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання: Бурда З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680 в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" вул. Гоголя, 1, м.Львів, Львівська область,79007

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю МЕТРУДТРАНС, вул. Івана Кудрі, 14, оф. 8, м.Київ

до відповідача: Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство", вул. Акімова, 26, м. Кременець,Тернопільська область, 47002

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чернівецька митниця Державної фіскальної служби України, 58000, м. Чернівці, вул. Руська, 248 М, поштова адреса: 58023, м. Чернівці, вул. Руська,248 М

про: стягнення 260 707 грн. 23 коп. нарахованих під час затримки вагонів та 3910 грн. 61 коп. судового збору.

за участю представників:

-позивача: Тарарук Леонід Ростиславович, довіреність адвокату №Ц/6-63/298-18 від 29.12.2018,

-відповідача: не з`явився

-третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю МЕТРУДТРАНС: не з`явився

-третя особа - Чернівецька митниця Державної фіскальної служби України: не з`явився

Суть справи.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" про стягнення 260 707 грн. 23 коп. нарахованих під час затримки вагонів та 3910 грн. 61 коп. судового збору.

Підставою позову позивач визначає те, що у липні 2018 року залізницею від відповідача було прийнято до перевезення вагони №66030727, №63902274, № 67862219 з вантажем на станцію призначення Дорнешти (Румунія). На шляху прямування вагони були затримані на вимогу митного поста Вадул-Сірет Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України. Внаслідок вказаної затримки вагонів позивач нарахував відповідачу платежі за користування вагоном, маневрову роботу, зберігання вантажу, повідомлення, навантажувальні та розвантажувальні роботи, переадресування вантажу на суму 260 707 грн. 23 коп., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.08.2019 на 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 19.08.2019 відкладено підготовче засідання у справі №921/485/19 на 04.09.2019 на 14:00 год.; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чернівецьку митницю Державної фіскальної служби України, 58000, м. Чернівці, вул. Руська, 248 М, поштова адреса: 58023, м. Чернівці, вул. Руська,248 М, ідентифікаційний код 39465937; зобов`язано позивача в строк до 21.08.2019 надіслати Чернівецькій митниці Державної фіскальної служби України копію позовної заяви і доданих до неї документів, а докази надіслання (описи вкладення, фіскальні чеки) надати суду; зобов`язано відповідача в строк до 21.08.2019 надіслати Чернівецькій митниці Державної фіскальної служби України копії Відзиву на позов і всіх наданих документів, а докази надіслання (описи вкладення, фіскальні чеки) надати суду.

Ухвалою суду від 30.08.2019 Клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця", №без номера від 30.08.2019 (вх. №15349 від 30.08.2019) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №921/485/19 задоволено та підготовче засідання у справі №921/485/19, призначене ухвалою суду від 19.08.2019 на 04.09.2019 на 14:00 год., проведено в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 04.09.2019 відкладено підготовче засідання на 19.09.2019 на 09 год. 00 хв.; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю МЕТРУДТРАНС, вул. Івана Кудрі, 14, оф. 8, м. Київ, ідентифікаційний код 34980991.

Ухвалою суду від 11.09.2019 Клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" №ДН-3-06/155 від 04.09.2019 (вх. №16052 від 10.09.2019) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №921/485/19 задоволено та підготовче засідання у справі №921/485/19, призначене ухвалою суду від 04.09.2019 на 19.09.2019 на 09:00 год., проведено в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою від 19.09.2019 повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання у справі №921/485/19 на 30.09.2019 на 14:00 год.

Ухвалою від 24.09.2019 Клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця", №ДН-3-06/167 від 19.09.2019 (вх. №17034 від 23.09.2019) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №921/485/19 задоволено та підготовче засідання у справі №921/485/19, призначене ухвалою суду від 19.09.2019 на 30.09.2019 на 14:00 год., проведено в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 30.09.2019 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2019 на 09:30 год.

Протокольною ухвалю від 01.10.2019 повідомлено сторони у справі № 921/485/19 про відкладення розгляду справи на 15.10.2019 на 10:45 год.

В судове засідання 15.10.2019 представник позивача з`явився, позовні вимоги щодо стягнення 260 707 грн. 23 коп. нарахованих під час затримки вагонів та 3910 грн. 61 коп. судового збору підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, Відповіді на відзив №ДН-3-06/152 від 30.08.2019 (вх. №15463) та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

У Відповіді на відзив позивач вказує, зокрема, що об`єднана Палата Касаційного Господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.03.2019 у справі №911/3896/17 зазначила про те, що обов`язок зі сплати платежів за користування вагонами, за зберігання вантажу, витрат залізниці на повідомлення вантажовласника про затримку вантажу та інших операцій, здійснених залізницею для проведення митного контролю, зокрема зі зважування вагонів, маневрової роботи, вивантаження та завантаження вагонів, за участь агенту у зважуванні під час здійснення такого контролю тощо, покладений саме на вантажовласників (вантажовідправників).

Відповідач участі уповноваженого представника в судове засідання 15.10.2019 не забезпечив. Відповідач надав суду Відзив №без номера від 19.08.2019 (вх. №14516 від 19.08.2019) на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, так як вважає, що відповідальність та всі витрати, пов`язані з незаконною затримкою вагонів №67862219, №63902274, №66030727, повинна нести Чернівецька митниця ДФС України за час зберігання вагонів і вантажу як речових доказів та інші відповідні суб`єкти, а відповідальною особою за сплату будь-яких витрат є договірний платник ТОВ "Метрудтранс". Так, відповідач в обгрунтування своїх заперечень проти позову вказує, що у липні 2018 року ДП "Кременецький лісгосп" здійснював роботу з використанням залізничного транспорту через експедиторську компанію ТОВ "Метрудтранс" згідно укладеного Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів №0603/01 від 06.03.2018. Також звертає увагу суду на те, що при заповненні накладних СМГС №51078 від 02.07.2018, №510768 від 02.07.2018, №510826 від 02.07.2018 відповідачем відповідно до умов договору, зокрема пункту 2.2.9 та правил заповнення накладних вказано код платника по вказаному перевезенні, отриманий від ТОВ "Метрудтранс" 8201882, про що внесені дані у графи 3 та 111 накладних. У випадку зазначення в графах 3 і 111 накладної ЦИМ/СМГС іншої особи як платника, всі додаткові витрати залізниці повинні стягуватися з платника, а не з відправника вантажів.

В судове засідання 15.10.2019 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних -вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю -"Метрудтранс" не з`явився. 01.10.2019 через канцелярію суду від ТОВ "Метрудтранс" матеріалів справи надійшло Пояснення №1723 від 27.09.2019, в якому, зокрема, посилається на судову практику об`єднаної Палати Касаційного Господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.03.2019 у справі №911/3896/17 про те, що обов`язок зі сплати платежів за користування вагонами, за зберігання вантажу, витрат залізниці на повідомлення вантажовласника про затримку вантажу та інших операцій, здійснених залізницею для проведення митного контролю, зокрема зі зважування вагонів, маневрової роботи, вивантаження та завантаження вагонів, за участь агенту у зважуванні під час здійснення такого контролю тощо, покладений саме на вантажовласників (вантажовідправників). У разі ж незгоди відповідача із діями митних органів, вантажовідправник може стягнути в судовому порядку понесені ним збитки у розмірі вартості сплачених залізниці витрат з того органу, за ініціативою якого було проведено затримку товару на станціях залізниці чи на підходах до них. Також, в зазначених Поясненнях третя особа просить провести розгляд справи без забезпечення явки представника ТОВ "Метрудтранс" в судове засідання.

В судове засідання 15.10.2019 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України не з`явився.

Разом з тим, в матеріалах справи знаходиться Лист Чернівецької митниці ДФС №1216/9/24-70-10-12/04 від 10.09.2019, який надійшов через канцелярію суду 02.10.2019 (вх. №17688), де зазначено, що Чернівецька митниця відзив на позов, письмові пояснення щодо позову не може надати, оскільки офіційно на адресу Чернівецької митниці ДФС не надходили документи про залучення у справі, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, а також в позовній заяві позивача не заявлено позовних вимог до Чернівецької митниці ДФС.

Крім того, 07.10.2019 від Чернівецької митниці ДФС через канцелярію суду надійшла Відповідь на ухвалу №1299/9/24-70-10-15/01 від 30.09.2019, в якій Чернівецька митниця ДФС інформує про відсутність ухвали про відкриття провадження у справі №921/485/19, тому виконати ухвалу суду від 19.09.2019 по цій справі не можливо та просить суд направити на адресу митниці вищевказані документи з метою підготовки відзиву на позов.

Щодо вищевказаних тверджень третьої особи суд зазначає, що в ухвалі від 04.09.2019 суд запропонував Чернівецькій митниці ДФС подати в 5-денний строк з дня отримання копії позовної заяви і доданих до неї документів та копії Відзиву на позов і наданих документів письмові пояснення з доказами щодо позову, письмові пояснення з доказами щодо відзиву та докази їх направлення позивачу, відповідачу, третій особі ТОВ "МЕТРУДТРАНС" (описи вкладення, фіскальні чеки).

В матеріалах справи знаходиться опис вкладення у цінний лист від 23.08.2019 та поштова накладна від 23.08.2019, які додані до Клопотання позивача №ДН-3-06/149 від 21.08.2019 (вх. №15083 від 28.08.2019), які свідчать про надіслання позивачем 23.08.2019 Чернівецькій митниці Державної фіскальної служби України копію позовної заяви і доданих до неї документів (згідно роздруківки з офіційного сайту "Укрпошта" за №203 отримано 27.08.2019 Чернівецькою митницею ДФС).

Згідно ст. 179 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі або ухвалі, постановленій у підготовчому засіданні (якщо третіх осіб було залучено у підготовчому засіданні), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву. Учасники справи мають право подати відповідь на такі пояснення до закінчення підготовчого провадження.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу (ч. 5 ст. 50 ГПК України).

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема, - учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд зазначає, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Підготовче провадження у цій справі закрито згідно ухвали від 30.09.2019 та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2019, та ухвалою від 01.10.2019 повідомлено сторони у справі 921/485/19 про відкладення розгляду справи на 15 жовтня 2019 року на 10 год. 45 хв., а тому третя особа Чернівецька митниця ДФС не була позбавлена до цього часу об`єктивної можливості дізнатися про зміст та наявність будь якого процесуального документу, прийнятого судом в цій справі, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень, однак наданими їй процесуальними правами не скористалася.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відтак, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 ГПК України).

Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, встановив наступні фактичні обставини.

У липні 2018 ДП "Кременецьке лісове господарство" було оформлено накладні №510826, №510768, №510784 на відправку вагонів №67862219, №63902274, №66030727 зі станції Кременець Львівської залізниці. Із зазначених накладних вбачається, що вагони завантажені вантажем "Деревина паливна у вигляді колод, твердолистяних порід: граб, ясен, клен, береза" та слідували на станцію призначення Дорнешти (Румунія).

26.07.2018 на станції Вадул-Сірет" Львівської залізниці вагони №67862219, №63902274, №66030727 затримано на вимогу митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України (згідно відмітки митного органу на перевізних документах) для проведення митного огляду, про що складено Акт загальної форми № 430 від 26.07.2018. На вимогу митних органів було здійснено повне вивантаження вантажу з вагонів №67862219, №63902274, №66030727 та оглянуто на відповідність відомостям, зазначеним у електронній митній декларації, товаросупровідних документах.

27.07.2018 головним державним інспектором митниці проведено митний огляд вагонів №67862219, №63902274, №66030727, в результаті якого виявлено порушення митних правил та складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 408030/2018/000369 від 27.07.2018 та протокол №2233/40800/18 від 27.07.2018. Митний огляд призупинено 27.07.2018, продовжено 28.07.2018, про що складено Акт загальної форми №453 від 27.07.2018.

З 28.07.2018 по 22.08.2018 вагони №67862219, №63902274, №66030727 затримані для проведення митних формальностей для подальшого переадресування згідно наказу №3518, скасування, відміни заявки на анулювання митної декларації (акти загальної форми №465, №536, №537, №538).

З 22.08.2018 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2018 перевізні документи №510826, №510768, №510784 вилучено слідчим Генеральної прокуратури України (Акт загальної форми №539). 08.09.2018 вагони подані для вивантаження та вивозу вантажу на склад митниці. Закінчення затримки вагонів 08.09.2018 о. 09:20 год. (Акт загальної форми №573).

З огляду на вищезазначені обставини, позивачем було направлено 07.05.2019 на адресу відповідача Претензію № ДН-3-06/61 (копія фіскального чеку від 07.05.2019 знаходиться в матеріалах справи), якою позивач просив оплатити нараховані кошти за користування вагонами, маневрову роботу, зберігання вантажу, повідомлення, навантажувальні та розвантажувальні роботи, переадресування вантажу в сумі 260 707,23 грн. з ПДВ (за період з 26.07.2018-27.07.2018 становить 15687,10 грн. без ПДВ, з 28.07.2018-08.09.2018 становить 201568,93 грн. без ПДВ). Проте відповідач залишив зазначену Претензію без відповіді та виконання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку здійснити оплату за користування вагонами, маневрову роботу, зберігання вантажу, повідомлення, навантажувальні та розвантажувальні роботи, переадресування вантажу, внаслідок затримки вагонів №67862219, №63902274, №66030727, позивач звернувся з позовом до суду.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням послуг по перевезенню вантажу залізницями здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 "Про затвердження Статуту залізниць України", Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 "Про затвердження Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги", іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 5 статті 307 Господарського кодексу України Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно пункту 119 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням.

Вантажовласники, порти відшкодовують залізницям плату за користування вагонами інших держав від часу прийому цих вагонів від залізниці до повернення їх після виконання вантажних операцій у порядку, визначеному Укрзалізницею відповідно до міжнародних договорів України з цих питань.

Якщо подання вантажовідправнику на його замовлення порожніх спеціальних вагонів затримується з вини вантажовідправника, з нього стягується плата за весь час затримки вагонів на станції навантаження.

Якщо вантажовідправник заявить про відмову від цих вагонів, плата нараховується до моменту одержання відмови.

У разі відмови від раніше замовлених спеціальних вагонів, з вантажовідправника стягується плата за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження, але не більш як за 300 кілометрів. Зазначена плата не стягується, якщо ці вагони були використані на станції навантаження іншим вантажовідправником протягом доби з моменту їх прибуття.

Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Крім того, частиною 1 статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Відповідно до п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці - з моменту затримки.

Згідно п. 12 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

У п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 визначено, що плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Згідно з ст. 218 Митного кодексу України строки здійснення митних формальностей щодо залізничного рухомого складу визначаються керівником органу доходів і зборів за погодженням з іншими контролюючими органами та адміністрацією залізниці, а в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України - крім того, з керівником відповідного органу охорони державного кордону України.

Розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, працівниками станції Вадул-Сірет Львівська залізниця було складено Акти загальної форми №430 від 26.07.2018, №453 від 27.07.2018, №465 від 28.07.2018, №536 від 22.08.2018, №537 від 22.08.2018, №538 від 22.08.2018, №539 від 22.08.2018, №573 від 08.09.2018 про початок затримки вагонів №67862219, №63902274, №66030727 та про закінчення затримки цих вагонів.

Згідно Розрахунку до Актів №430 від 26.07.2018, №453 від 27.07.2018 (який проведено згідно Наказу №222 від 15.05.2018 "Перелік цін на використання робіт (послуг) та реалізацію товарів виробничого підрозділу "Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт" та знаходиться в матеріалах справи) загальний час затримки вагонів №67862219, №63902274, №66030727 становить 30 год. (1 доба), сума збору за користування вагонами 398,70 грн.; збору за зберігання вантажу у вагонах 1535,20 грн.; збору за маневрову роботу 774,50 грн.; збору за телеграф 140,30 грн.; за роботи з вивантаження і навантаження 12838,40 грн.

Згідно Розрахунку до Актів №430 від 26.07.2018, №453 від 27.07.2018, №465 від 28.07.2018, №536 від 22.08.2018, №537 від 22.08.2018, №538 від 22.08.2018, №539 від 22.08.2018, №573 від 08.09.2018 (який проведено згідно Наказу №222 від 15.05.2018 "Перелік цін на використання робіт (послуг) та реалізацію товарів виробничого підрозділу "Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт", Наказу №401 від 23.08.2018 "Перелік цін на використання робіт (послуг) та реалізацію товарів виробничого підрозділу "Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт" та знаходиться в матеріалах справи) загальний час затримки вагонів №67862219, №63902274, №66030727 склав 1037 годин (43 доби), сума збору за користування вагонами - 127252, 80 грн; збору за зберігання вантажу у вагонах 64481,00 грн; збору за маневрову роботу - 2323, 50 грн.; за роботу МЧ 6963,13 грн., по Наказу за переадресування вантажу 548,50 грн.

З урахуванням ПДВ сума коштів, нарахованих під час затримки вагонів становить 260707, 23 грн.

Суд зауважує, що спір у даній справі не про стягнення штрафу, чи інших платежів, пов`язаних із неправомірними діями вантажовідправника, а саме про стягнення плати за користування вагонами, маневрові роботи, вивантаження та завантаження.

Як свідчать матеріали справи, платежі за час затримки вагонів в сумі 260707,23 грн. розраховано відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 року №317. Відповідні застосовані в розрахунках ставки є фіксовані, а відтак додаткового погодження сторонами не потребують.

Пунктом 16 Правил користування вагонами встановлено вичерпний перелік підстав звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, а саме:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничнх під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Таким чином у вищезазначених нормах відсутні підстави, на які посилається відповідач у Відзиві №без номера від 19.08.2019 (вх. №14516 від 19.08.2019) на позовну заяву.

Слід зазначити, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.03.2019 у справі № 911/3896/17, виходячи із системного аналізу змісту положень статей 28, 31, 32 Угоди, статей 218, 338 Митного кодексу України, статей 119, 121 Статуту, які регулюють правовідносини у сферах залізничних перевезень, митного контролю, та положень міжнародного договору - Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, вказала на те, що обов`язок зі сплати платежів за користування вагонами, за зберігання вантажу, витрат залізниці на повідомлення вантажовласника про затримку вантажу та інших операцій, здійснених залізницею для проведення митного контролю, зокрема зі зважування вагонів, маневрової роботи, вивантаження та завантаження вагонів, за участь агенту у зважуванні під час здійснення такого контролю тощо, покладений саме на вантажовласників (вантажовідправників).

Станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати відповідних платежів не виконав і його загальна заборгованість перед позивачем складає 260707,23 грн з ПДВ, що підтверджується відповідними документами, наявними у матеріалах справи.

Заперечення відповідача щодо того, що у спірних відносинах у нього не виник та відсутній обов`язок щодо відшкодування позивачу вартості наданих послуг є необгрунтованими, оскільки, для залізниці (перевізника) діють положення СМГС та ст. 218 Митного Кодексу України та письмовий договір перевезення вантажу, яким в даній справі виступають накладні №510826, №510768, №510784 на відправку вагонів. У разі незгоди відповідача із діями митних органів, вантажовідправник може стягнути в судовому порядку понесені ним збитки у розмірі вартості сплачених залізниці витрат з того органу, за ініціативи якого було проведено затримку товару на станціях залізниці чи на підходах до них.

Крім того, відповідно до п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці. Вказана вище норма є спеціальною по застосуванню до спірних відносин.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що розрахунок нарахованої суми за позовом, який виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а позовні вимоги підтверджені належними доказами, не спростовані відповідачем, а відтак є такими, що підлягають до задоволення у розмірі 260707, 23 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3910,61 грн. відповідно до положень статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 46, 73-79, 86, 129, 194, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство", вул. Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільська область, 47002, ідентифікаційний код 00993047 на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680 в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" вул. Гоголя, 1, м. Львів, Львівська область,79007, ідентифікаційний код 40081195:

- 260 707 грн. 23 коп. - нарахованих під час затримки вагонів;

- 3910 грн.61 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.Копію рішення направити сторонам та третім особам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи перебування судді у відпустці, повне рішення складено 04.11.2019.

Суддя С.О. Хома