ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. Справа№ 920/957/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу б/н від 25.04.2019 (вх. №09.1-04.5/3456/19 від 14.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» на рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019

у справі №920/957/18 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад»

про стягнення 877 037,33 грн

за участю представників сторін:

від позивача в режимі відеоконференції: Перепелиця О.С., ордер 2263/017 від 30.01.2019

від відповідача: не з`явились

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротек» звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» про стягнення 877 037,33 грн за договором поставки №РШС-01 від 13.11.2017, з яких 733 117,06 грн основного боргу, 44 169,08 грн пені, 99 751,19 грн 30% річних, а також просив стягнути на його користь судові витрати, пов`язаних з розглядом справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки в частині оплати вартості поставленого товару. У зв`язку з цим позивачем нарахована пеня та 30% річних, відповідно до умов договору.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» 585 167,28 грн основного боргу, 38 062,88 грн пені, 85 166,44 грн 30 % річних, 10 625,95 грн витрат по сплаті судового збору, 7 754,07 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Сумської області 19.04.2019 видано відповідний наказ.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши факт часткової оплати відповідачем товару, поставленого за спірними видатковими накладними, посилаючись на приписи ст.ст. 526, 712 ЦК України, визнав обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 585 167,28 грн основного боргу. При цьому, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 38 062,88 грн та 30% річних в розмірі 85 166,44 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад», 26.04.2019 подав апеляційну скаргу б/н від 25.04.2019 (вх. №09.1-04.5/3456/19 від 14.05.2019), в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/957/18 змінити в частині розміру коштів, що підлягають стягненню, та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову згідно з наданим відповідачем контррозрахунком, а саме 227 567,16 грн основного боргу, 54 993,58 грн пені та 48 253,86 грн 30% річних.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване судове рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Скаржник вважає, що судом не встановлений реальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем. Апелянт стверджує, що ним сплачено 514 524,72 грн, та розмір його заборгованості складає 330 814,86 грн, з яких 227 567,16 грн - основний борг, 48 253,86 грн - 30% річних та 54 993,58 грн - пеня. Також, на думку відповідача, розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та не підлягає задоволенню у вказаній позивачем сумі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 апеляційну скаргу б/н від 25.04.2019 (вх. №09.1-04.5/3456/19 від 14.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» на рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/957/18 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору.

07.06.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» в межах позовних вимог у розмірі 726 776,62 грн, які знаходяться на всіх рахунках відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 відмовлено у задоволенні заяви №3105-19/1 від 31.05.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» про забезпечення позову у справі №920/957/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н від 25.04.2019 (вх. №09.1-04.5/3456/19 від 14.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» на рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/957/18. Позивачу встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також надано сторонам строк на подання заяв, клопотань, пояснень. Справу призначено до розгляду на 16.09.2019.

12.09.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає про помилковість контррозрахунків відповідача та вважає вимоги апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення - законним та обґрунтованим.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 клопотання позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, розгляд справи відкладено на 21.10.2019 на підставі ст. 202 ГПК України, судове засідання призначено у режимі відеоконференції.

27.09.2019 до Північного апеляційного господарського суду повернулось поштове відправлення з копією ухвали Північного апеляційного господарського суду про відкладення розгляду справи (вх. №09.2-04/100718/19), яка надсилалася на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» у відповідності до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і вказаною скаржником в апеляційній скарзі, з відміткою поштової установи про повернення у зв`язку з іншими причинами, що не дали змогу виконати обов`язок щодо вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і не вручено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відтак, судова колегія зазначає, що відповідача було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник позивача у судовому засіданні 21.10.2019 в режимі відеоконференції заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, та просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/957/18 - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротек» (продавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки №РШС-01, відповідно до умов якого позивач зобов`язався на підставі письмового замовлення та договору передати, а відповідач зобов`язався прийняти і оплатити товар на умовах, вказаних у договорі.

Згідно з п.п. 2.2, 2.3 договору, з моменту підписання видаткових накладних право власності на товар переходить від продавця до покупця. Зобов`язання продавця по поставці товару покупцеві (а також передачі покупцеві всіх супровідних документів на товар, включаючи документи, що підтверджують якість товару) вважається виконаним з моменту підписання видаткових накладних (момент поставки).

Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість товару (ціна договору) визначається загальною вартістю товару по видаткових накладних, що постачається протягом усього строку дії цього договору.

Пунктом 5.2 договору визначено обов`язок відповідача здійснити повну оплату товару впродовж 14 календарних днів з моменту підписання відповідної видаткової накладної.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 733 117,06 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних видаткових накладних. Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Позивач в обґрунтування позовних вимог долучив до матеріалів справи видаткові накладні (а.с. 13-77, т. 1) на підтвердження поставки товару на суму 733 117,06 грн, які не оплачено відповідачем, однак з представленої позивачем довідки про надходження коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» за період з 10.01.2018 по 18.10.2018 (а.с. 92, т. 1) вбачається, що за спірними видатковими накладними №№2518 від 16.05.2018 на суму 6 700,02 грн, 2533 від 17.05.2018 на суму 6 823,92 грн, 2547 від 18.05.2018 на суму 9 554,04 грн, 2549 від 18.05.2018 на суму 11 844,00 грн, 2570 від 21.05.2018 на суму 6 019,92 грн, 2599 від 22.05.2018 на суму 11 145,96 грн, 2630 від 24.05.2018 на суму 8 200,08 грн, 2656 від 25.05.2018 на суму 5 172,00 грн, 6430 від 12.03.2018 від 3 680,00 грн, 6443 від 12.03.2018 на суму 3 452,00 грн, 6577 від 20.03.2018 на суму 3 680,00 грн, 1781 від 06.04.2018 на суму 20 956,00 грн, 2112 від 20.04.2018 на суму 3 408,00 грн, 2153 від 23.04.2018 на суму 7 554,00 грн, 2166 від 24.04.2018 на суму 8 683,92 грн, 2204 від 24.04.2018 на суму 12 739,92 грн відповідачем проведено оплату, що враховано місцевим господарським судом при зменшенні суми заборгованості, з чим погоджується колегія суддів апеляційного господарського суду.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було здійснено часткову оплату товарів за спірними накладними на загальну суму 147 949,78 грн, та заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки №РШС-01 від 13.11.2017 становить 585 167,28 грн.

Фактично доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що ним на виконання спірного договору поставки було сплачено 514 524,72 грн, та розмір його заборгованості складає 330 814,86 грн, з яких 227 567,16 грн - основний борг, 48 253,86 грн - 30% річних та 54 993,58 грн - пеня. Однак, судова колегія зауважує, що на підтвердження зазначеного скаржником не надано жодних доказів. До апеляційної скарги відповідачем надано лише контррозрахунок боргу у вигляді таблиці, який не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження здійснення оплат в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач помилково вважає, що для визначення суми боргу за спірним договором загальну суму оплат відповідача за весь період дії договору необхідно відняти від заявлених позивачем до стягнення 733 117,06 грн, оскільки поставка за спірним договором за період його дії була здійснена позивачем на суму, що перевищує загальну суму спірних накладних. Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині судовою колегією відхиляються.

Також судова колегія вважає помилковими твердження скаржника про те, що при доведенні обґрунтованості витрат на правничу допомогу заявнику необхідно надати докази на підтвердження відображення доходів адвокатом доходів та витрат за даною справою відповідними документами бухгалтерського обліку. Апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що положення статті 126 ГПК України, якою врегульовано підстави та порядок розподілу витрат на правничу допомогу, не містить таких вимог.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому частинами 5-6 цієї статті встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що під час розгляду справи у суді першої інстанції, про який відповідач був повідомлений належним чином, відповідачем не було заявлено відповідного клопотання про необґрунтованість витрат позивача на правничу допомогу. За таких обставин, доводи скаржника про те, що розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим, судовою колегією відхиляються.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд на підставі повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження доказів під час вирішення справи в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/957/18 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад» на рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/957/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/957/18 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/957/18.

4. Справу №920/957/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, встановленому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 31.10.2019