Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/609/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання В`юненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45240, Волинська область, Ківерцівський район, с. Липляни, вул. Козацька, 22, (адреса для листування: 43022, м. Луцьк, вул. Мамсурова,10) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЕМ АГРО" (35013, Рівненська область, Костопільский район, с. Малий Мидськ, вул. Шевченка, 88-Б, ) про стягнення 594 510,17 грн.

За участю сторін:

Від позивача - Смик А.Є;

Від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЕМ АГРО", в якому просить, посилаючись на ст.ст. 216-219, 230 ГК України, ст. ст. 11, 509,525, 526, 655 ЦК України, стягнути з відповідача 766 213,44 грн. з яких: 583 541,10 грн. - основний борг; 182 672,40 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.09.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/609/19, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "24" вересня 2019 р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.09.2019р. розгляд справи судом відкладено до 16.10.2019р. з підстав зазначених в останній.

16.10.2019р. в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач в судове засідання не з`явився, натомість від останнього на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву згідно якого останній не визнає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт", оскільки згідно протоколу про зарахування зустрічних вимог від 27.08.2019р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЕМ АГРО" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" складає 412 316,31 грн., а тому заявлені вимоги позивача в розмірі 766 213,44 грн. є необгрунтовані.

16.10.2019р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог зі змісту якої вбачається, що позивач просить суд стягнути борг який складається з 412 316,31 грн. - основний борг; 175 062,33 грн. - штраф та 7 131,53 грн. - пеня. Дана заява прийнята судом та розгляд справи здійснюється з урахуванням поданих змін.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 16.10.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 918/609/19 та призначено справу до розгляду по суті на "29" жовтня 2019 р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Представник позивача у справі проти проведення судового засідання по суті за відсутності відповідача не заперечував.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин суд, вважає, за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (надалі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальніетю "ПОЛІСЕМ АГРО" (надалі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі - продажу N0503/31395 (надалі - договір).

Згідно п. 1.1. продавець в порядку та на умовах цього договору зобов`язується продати у власність покупця засоби захисту рослин, насіння, мінеральні добрива, зернові та олійні культури, дизпаливо, мікродобрива, інший товар, зазначений в накладних та/або специфікаціях до цього договору (надалі - товар), а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 2.2. та 3.1. договору визначено, що кількість та вартість товару зазначається і специфікаціях та/або видаткових накладних.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що загальна вартість товару, що передається у власність покупця за цим договором становить суму всіх накладних по вартості.

Покупець зобов`язується провести оплату кожної партії товару в термін, зазначений у специфікації до цього договору (п. 3.5. договору).

Вказаний договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання умов договору між сторонами були укладені специфікації до договору, а саме: специфікація №339 від 06.03.2019 року на загальну суму 297 243,36грн.; специфікація №347 від 04.04.2019 року на загальну суму 222 074, 16грн.; специфікація №270 від 07.07.2019 року на загальну суму 94 223,58грн. всього на суму 613 541,10 грн.

У вказаних специфікаціях зазначені товари, які придбаваються відповідачем, а також умови поставки товарів та розрахунків за вказані поставки.

На підставі підписаних сторонами специфікацій до договору, відповідачу було поставлено товар (добрива та дизельне пальне) на загальну суму 613 541,10 грн., що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, а саме: видаткова накладна N339 від 06.03.2019 року на загальну суму 297 243,36грн., товарно-транспортна накладна №ВЗПСК 018847 від 06.03.2019 року; видаткова накладна N347 від 04.04.2019 року на загальну суму 222 074,16грн., товарно - транспортна накладна № ВЗПСК 018993 від 04.04.2019 року; видаткова накладна N270 від 07.07.2019 року на загальну суму 94 223,58 грн., товарно - транспортна накладна №СК 023796 від 07.07.2019 року.

Згідно п. 5 специфікацій до договору №0503/31395 від 05.03.2019 року строк оплати товару за специфікаціями: №339 від 06.03.2019 року; №347 від 04.04.2019 року та №270 від 07.07.2019 року до 15 серпня 2019 року.

Як зазначено позивачем у своїй позовній заяві та це вбачається із матеріалів справи відповідачем частково оплачено поставлений товар на загальну суму 30 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №237 від 14.08.2019 року та №9238 від 16.08.2019 року (а.с. 23-24).

Таким чином, із врахуванням часткового погашення боргу, заборгованість відповідача становить 583 541,10 грн. (613 541,10 грн. -30 000,00 грн. = 583 541,10 грн.).

Вказана заборгованість рахується з 16.08.2019 року, з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане відповідачем.

Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи та підтверджується заявою позивача про зменшення розміру позовних вимог, протоколом про зарахування зустрічних вимог між позивачем та відповідачем від 27.08.2019р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЕМ АГРО" перед Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" складає 412 316,31 грн. Такі самі твердження відображенні у відзиві на позовну заяву. Даний протокол про зарахування зустрічних вимог від 27.08.2019р. підписаний та скріплений печатками сторін договору.

Отже, свої зобов`язання згідно договору ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" виконало у повному обсязі, належним чином, а відповідач порушив виконання зобов`язання щодо вчасного розрахунку за поставлену продукцію.

Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільні права та обов`язки на підставі договору купівлі- продажу № 0503/31395 від 05.03.2019р.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, матеріалами справи доведено наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЕМ АГРО" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" у розмірі 412 316,31 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 7 131,53 грн. - пені та 175 062,33 грн. - штрафу за порушення строків оплати товару суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 нього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що за порушення термінів оплати покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день існування прострочення платежу.

Судом встановлено, що відповідно до п. 7.4 договору позивачем нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, в сумі 7 131,53 грн. (за період з 16.08.2019 по 26.08.2019 в розмірі 5 979,30грн. та з 27.08.2019 по 29.08.2019 в розмірі 1 152,23 грн.).

В свою чергу, суд здійснив власний розрахунок пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір заявленої пені обґрунтований та відповідає дійсності.

Також, згідно п. 7.3. договору у разі порушення строків оплати покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 30 % від вартості поставленого товару. Таким чином позивачем нараховано 175 062,33 грн. (30% від 583 541,10 грн.). штрафу за порушення строків оплати.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення пені в розмірі 7 131,53 грн. та штрафу в розмірі 175 062,33 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених до стягнення пені та штрафу, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЕМ АГРО" про стягнення 412 316,31 грн. - основного боргу, 175 062,33 грн. - штрафу та 7 131,53 грн. - пені є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 8 917, грн. 65 коп.

Щодо нарахування трьох відсотків річних від простроченої суми до моменту виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Враховуючи положення ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо нарахування пені за прострочення грошового зобов`язання у період з 30 серпня 2019 року і до моменту виконання рішення.

При здійсненні нарахування пені необхідно враховувати, що сума пені обчислюється на основі суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. А отже у випадку часткової сплати боржником заборгованості, надалі розмір пені обчислюється із суми несплаченої заборгованості за кожен день коли мала місце така заборгованість.

Крім того, якщо в загальний період заборгованості розмір облікової ставки НБУ змінювався, необхідно обчислювати розмір пені за кожен період окремо.

Особі (органу), що буде здійснювати примусове виконання рішення господарського суду Рівненської області від 29.10.2019р. пеню розраховувати виходячи з подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення та суми боргу в розмірі 412 316 грн. 31 коп. з 30.08.2019 та врахувати, що пеня за період з 16.08.2019 по 29.08.2019 вже стягнута судом, а починаючи з 30.09.2019 пеня може бути нарахована лише протягом 6 місяців або до повного виконання рішення суду в межах 6 - ти місяців.

Відповідно до норм частин 11, 12 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків пені за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми пені, яка підлягає стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЕМ АГРО" (35013, Рівненська область, Костопільский район, с. Малий Мидськ, вул. Шевченка, 88-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45240, Волинська область, Ківерцівський район, с. Липляни, вул. Козацька, 22, ) 412 316 (чотириста дванадцять тисяч триста шістнадцять) грн. 31 коп. - основного боргу, 175 062 (сто сімдесят п`ять тисяч шістдесят дві) грн.33 коп. - штрафу, 7 131 (сім тисяч сто тридцять одну) грн. 53 коп. - пені та 8917 (вісім тисяч дев`ятсот сімнадцять ) грн. 65 коп. - судового збору.

3. Згідно з ч. 10 ст.238 ГПК України органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення господарського суду Рівненської області від 29.10.2019р. у справі № 918/609/19 остаточну суму пені, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЕМ АГРО" (35013, Рівненська область, Костопільский район, с. Малий Мидськ, вул. Шевченка, 88-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45240, Волинська область, Ківерцівський район, с. Липляни, вул. Козацька, 22, ), розраховувати виходячи з подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення та суми боргу в розмірі 412 316 грн. 31 коп. з 30.09.2019р., пеня може бути нарахована лише протягом 6 місяців або до повного виконання рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено 30.10.2019 року.

Суддя Заголдна Я.В.