ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2861/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс", с. Черкаська Лозова
про стягнення 41 024,11 грн. та виселення
за участю представників:

позивача - Цуварева О.Ф. (дов. № 32 від 02.01.2019 р.)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- стягнути Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс" (надалі - Відповідач) заборгованість з орендної плати за Договором оренди № 1856 від 06.06.2011 р. у розмірі 34 242,43 грн., заборгованості по пені у розмірі 6 781,68 грн.

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс" з займаної нежитлової будівлі загальною площею 105,7 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 134, літ. "А-1" та передати орендоване приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Ухвалою суду від 06 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засіданні на "03" жовтня 2019 р. о 11:00.

Судом було закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "17" жовтня 2019 р. о 11:00 про що постановлено ухвалу від 03.10.2019р.

17 жовтня 2019р. сторін повідомлено ухвалою про наступне судове засідання, яке відбудеться 05.11.2019р.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд зазначає, що ухвали суду, які направлялися на адресу Відповідача повернулися до суду з довідкою поштового віддалення де зазначена причина повернення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 і 2 ч. 2 названої статті суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, або якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії (ч. 4 ст. 120 ГПК).

Частиною 7 статті 120 ГПК України унормовано, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Всі ухвали суду надсилались учасникам справи на їхню адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Інших адрес учасники справи суду не повідомляли.

Таким чином, з огляду на вищевикладене ухвали суду вважаються врученими учасникам справи, а останні належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи.

Так, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані ним докази, суд встановив наступне.

Між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс» 06.06.2011 укладено договір оренди № 1856 (далі - Договір) на нежитлові приміщення першого поверху № 1-:-12 загальною площею 104,1 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 134, літ. «А-1», яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова (договір № 1856 від 06.06.2011 викладено в новій редакції Додатковою угодою № 8 від 03.01.2018).

Пункт додаткової угоди № 8 до договору оренди № 1856 від 06.06.2011 було викладено в наступній редакції у відповідності до Додаткової угодою №9 від 23.03.2018: "п. 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлову будівлю загальною площею 105,7 кв.м. (технічний паспорт від 05.12.2017, інвентаризаційна справа № 35081), (далі Майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 134, літ. «А-1» та знаходиться на балансі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради."

Пунктом 1.2 Договору визначено, що майно передається в оренду з метою використання: для розміщення офісу 15,0 кв.м., підсобних приміщень 89,1 кв.м.

Згідно п.3.2 Договору сторонами було передбачено, що орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженого рішенням 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.09.2017 №755/17.

Базова орендна плата становить 2374,57 грн. (дві тисячі триста сімдесят чотири гривні 57 копійок) без ПДВ за жовтень 2017, ставка орендної плати становить 18% (вісімнадцять відсотків), 7% (сім відсотків).

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі.

Орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця відповідно до п.3.5. Договору.

Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно згідно п. 3.6. Договору.

Відповідно до пункту 3.7. Договору - орендна плата, перераховується на бюджетний рахунок управління державної казначейської служби.

Позивач, звертаючись з позовом зазначає, що Відповідач (орендар), всупереч умовам Договору, вносив оренду плату несвоєчасно та не в повному обсязі внаслідок чого станом на 06.06.2019 у нього утворилась заборгованість з орендної плати перед Позивачем (орендодавцем) за період з 13.02.2018 по 06.06.2019 в розмірі 34 242,43 грн., згідно розрахунку суми заборгованості за договором оренди № 1856 від 06.06.2011.

Згідно п. 3.10. Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі, першочергово погашається пеня, а після цього сплачується основна сума боргу з орендної плати відповідно до п. 3.11. Договору.

Згідно із п. 7.3. Договору у разі прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п. 3.10 порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов`язання повинно було бути виконано.

Орендар порушуючи вимоги ст.ст. 10, 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вносив оренду плату несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього виникла загальна сума заборгованість по сплаті пені 6 781,68 грн., а саме: заборгованість по пені з 09.06.2017 по 06.06.2019 на суму 6 781,68 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості у Відповідача перед Позивачем склав 41 024,11 грн., у тому числі: 34 242,43 грн. - основного боргу, 6 781,68 грн. - пені.

Пунктом 7.1. спірного Договору оренди передбачено, що орендар має право відмовитись від цього Договору і вимагати повернення майна, що передане в оренду, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд.

Підпунктом 5 пункту 7.2. Договору визначено, що орендодавець має право вимагати розірвання цього Договору та відшкодування збитків, якщо орендар не виконує, зокрема, п. 3.5, 4.1, 4.3,4.4, 4.6.

Управлінням на адресу відповідача було направлено листа від 13.06.2019 № 5785 щодо непролонгації договору оренди № 1856 від 06.06.2011, у зв`язку з порушенням суттєвих умов договору, а саме: не сплата орендної плати, не надання договору страхування будівлі та не надання договору оренди земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт оренди, як передбачено п.п. 3.5., 4.1., 4.9.

Також Відповідача було повідомлено, що за результатами перевірки використання орендованих приміщень, співробітником Управління 29.01.2019 було встановлено, що приміщення знаходиться у незадовільному санітарно технічному стані (руйнується), орендарем не використовується, що є порушенням умов п.4.2., п.4.3. та п. 4.6. договору оренди.

Позивач також зазначає, що Відповідачем не проведено оцінку вартості будівлі, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Управління комунального майна та приватизації згоди на пролонгацію договору оренди № 1856 від 06.06.2011 нежитлової будівлі не надано. Договір припинив свою дію 06.06.2019.

У листі наголошено на необхідність сплати заборгованості по орендній платі та пені, звільнення будівлі по акту приймання передачі представнику управління.

Проте, на теперішній час сума заборгованості залишається несплаченою відповідачем, об`єкт оренди не звільнено та не передано Управлінню комунального майна та приватизації, що призводить до неможливості власника розпоряджатися своїм майном та спричиняє збитки місцевому бюджету.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", виконання зобов`язання є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За умовами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Проаналізувавши норми діючого господарського законодавства та умови спірних договорів, а також докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовні вимоги про стягнення пені в загальному розмірі 6 781,68 грн. (з 09.06.2017 по 06.06.2019 на суму 6 781,68 грн.) є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з порушенням п. 7.3. Договору.

Таким чином, загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 41 024, 11 грн. (де: 34 242, 43 грн. - основний борг, 6 781, 68 грн. - пеня.)

Крім того, відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 10 Договору оренди (в редакції Додаткової угоди №8 від 03.01.2018 року) визначено щодо строків дії та умов змін, розірвання Договору. Цей Договір діє до 06.06.2019р. та може бути розірвано на вимогу одного із сторін за рішенням суду у випадках передбачених чинним законодавством та умовами цього Договору.

Підпунктом 5 пункту 7.2. Договору визначено, що орендодавець має право вимагати розірвання цього Договору та відшкодування збитків, якщо орендар не виконує, зокрема, п.3.5, 4.1, 4.3,4.4, 4.6

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено договором.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання Договору та стягнення з відповідача є обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 77, 129, 231 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс» (62340, Харківська обл., Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Новоселівська, 30, ) з займаної нежитлової будівлі загальною площею 105,7 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 134, літ. «А-1» та передати орендоване приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, місце знаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, будинок 16).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» (62340, Харківська обл., Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Новоселівська, 30, ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16; ) суму у розмірі 41 024, 11 грн. (де: заборгованість з орендної плати за Договором оренди № 1856 від 06.06.2011 у розмірі 34 242,43 грн.; заборгованість по пені у розмірі 6 781,68 грн.), а також сплату судового збору у розмірі 3842,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "08" листопада 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін