ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. Справа№ 910/15440/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Романовій Ю.М.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: не прибув;

від відповідача за первісним позовом: Руденко В.О. довіреність № 45 від 18.03.2019 року,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року (дата підписання повного тексту 05.08.2019 року).

у справі № 910/15440/17 (суддя: Головіна К.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум"

про розподіл судових витрат

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Яблоновського Владислава Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум"

про стягнення 1 768 976, 91 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум"

до Фізичної особи-підприємця Яблоновського Владислава Анатолійовича

про визнання недійсним договору та стягнення 1 050 000,00 грн.

Встановив

Фізична особа-підприємець Яблоновський Владислав Анатолійович (далі - позивач за первісним позовом) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" (далі - відповідач за первісним позовом) про стягнення з відповідача на користь позивача 1 768 976, 91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за первісним позовом порушив умови договору про надання послуг (виконання робіт) у сфері інформатизації від 01.10.2016 року в частині повної та своєчасної сплати вартості наданих послуг. Внаслідок неналежного виконання господарського зобов`язання у відповідача утворилась заборгованість.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Фізичної особи-підприємця Яблоновського Владислава Анатолійовича про визнання недійсним договору та стягнення 1 050 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладений сторонами договір наданих послуг від 01.10.2016 року не відповідає волевиявленню Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум", оскільки цей договір ніколи не підписувався директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" Гурським М.С., що свідчить про його недійсність.

Господарський суд міста Києва у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовив своїм рішенням від 01.07.2019 року (дата підписання повного тексту 12.07.2019 року).

Після ухвалення судового рішення у даній справі, до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю."Марафет Хоум" про розподіл судових витрат, понесених під час розгляду справи, зокрема, щодо витрат на сплату судового збору, професійної правничої допомоги, витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, вчиненням інших процесуальних дій.

Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" про розподіл судових витрат додатковим рішенням від 25.07.2019 року (повний текст додаткового рішення складено - 05.08.2019 року).

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення в даній справі та повернути з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Так, скаржник вказав, що судом першої інстанції відмовлено у відшкодуванні витрат на професійну правову допомогу при цілковитій відсутності будь-якого доведення іншою стороною надмірності витрат, їх неспівмірності, що є прямим порушенням вимог ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Також, скаржник зазначив, що витрати пов`язані із проведенням експертизи є об`єктивними напряму зв`язані з первісним позовом, а тому підлягають стягненню з позивача за первісним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019 року справу № 910/15440/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року у справі № 910/15440/17.

30.09.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача за первісним позовом до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач за первісним позовом просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року №910/15440/17.

Крім того, представник позивача за первісним позовом зазначив, що скаржником не зазначається у чому саме полягає неповнота та неправильність встановлених судом обставин, а лише перераховуються та обґрунтовуються понесені витрати, які вже були предметом дослідження у суді першої інстанції і вмотивовано відхилені судом.

У судовому засіданні 03.10.2019 року скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати.

Представник позивача за первісним позовом у судове засідання 03.10.2019 року не з`явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 27.07.2019 року на відповідну адресу.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки додаткового рішення Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника позивача за первісним позовом, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Після ухвалення судового рішення у даній справі, 08.07.2019 року, до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" про розподіл судових витрат, понесених під час розгляду справи, зокрема, щодо витрат на сплату судового збору, професійної правничої допомоги, витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, вчиненням інших процесуальних дій.

У своїй заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" просило стягнути з позивача за первісним позовом витрати зі сплати судового збору у сумі 20712,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 81 600,00 грн; витрати, пов`язані із проведенням експертизи у сумі 14 872,00 грн; витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у сумі 3 000,00 грн.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати, або відмовити в ухваленні додаткового рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, протягом 10 днів з дня надходження відповідної заяви.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

- на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

- пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

- пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову, усі витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Як вже зазначено вище, суд першої інстанції відмовив у задоволенні як первісного позову так і в зустрічному позові.

Отже, оскільки у зустрічному позові було відмовлено, то і судові витрати за розгляд зустрічного позову покладаються на позивача та не підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом.

Зокрема, щодо судових витрат, пов`язаних зі сплатою Товариством з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" судового збору за розгляд зустрічного позову у сумі 20 712,00 грн, за розгляд апеляційної та касаційної скарг на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2017 року про відмову у прийнятті зустрічного позову у сумі 3 200,00 грн, апеляційний суд враховує, що у зв`язку із відмовою у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" та залишенням судами апеляційної та касаційної інстанцій вищевказаної ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2017 року без змін, витрати судового збору покладаються на позивача (Товариство з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум") за правилами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

У частині доводів заявника про понесення ним витрат на правничу допомогу у зустрічному позові, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" у Господарському суді міста Києва по справі № 910/15440/17 з розгляду первісного та зустрічного позовів здійснювалось адвокатом Лискою П.О. (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 996 від 01.07.2011 року), на підтвердження чого заявником були надані: договір про надання правових послуг № 38/17 від 09.10.2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" та адвокатом Лискою П.О.; додаткова угода № 1 до вказаного договору, відповідно до якої сторони домовились, що гонорар адвоката визначається у погодинній оплаті та становить 800,00 грн; акт приймання-здачі послуг № 3 від 02.07.2019 року на суму 81 600,00 грн; рахунок від 02.07.2019 року на суму 81 600,00 грн; докази оплати правничої допомоги Товаристу з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" на загальну суму 81 600,00 грн. (платіжне доручення № 1326 від 04.07.2019 року).

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що вищевказані витрати заявник поніс як позивач за зустрічним позовом, у задоволенні якого було відмовлено, тому такі витрати покладаються на зустрічного позивача.

Щодо витрат пов`язаних із проведенням судової почеркознавчої експертизи у сумі 14 872,00 грн, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 року, та витрат у сумі 3 000,00 грн, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, колегія суддів відзначає, що матеріалами справи підтверджено понесення таких витрат (рахунок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора Бокаріуса М.С. № 74 від 16.01.2018 р. на суму 14 872,00 грн за проведення судової почеркознавчої експертизи та докази його оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум". Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, оскільки вказані витрати були здійснені у зв`язку з розглядом зустрічного позову, у задоволенні якого було відмовлено, такі витрати покладаються на позивача.

Що стосується вимог заявника про розподіл судових витрат, понесених ним під час розгляду первісного позову, колегія суддів відзначає наступне.

Так, під час розгляду справи № 910/15440/17 (первісного та зустрічного позовів) адвокат Лиска П.О. надавав Товариству з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" наступний обсяг правничої допомоги: ознайомлення з усіма матеріалами справи № 910/15440/17, проведення правового аналізу усіх наданих клієнтом матеріалів, із вивченням профільної літератури у сфері ІТ-технологій та отримання консультацій щодо розробки, впровадження та обслуговування CRM - системи; формування правової позиції та способів захисту прав та інтересів клієнта; проведення дій зі збору доказів по справі № 910/15440/17; складання та подача до Господарського суду міста Києва зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум", інших клопотань та заяв по справі № 910/15440/17; підготовка та участь у судових засіданнях у справі № 910/15440/17, що підтверджується актом про приймання-здачі послуг № 3 від 02.07.2019 року (наявний в матеріалах справи).

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, під час розгляду первісного позову адвокатом Лискою П.О. здійснювались ті самі дії та застосовувались ті ж самі способи захисту, що були використані ним під час розгляду зустрічного позову у якому було відмовлено.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги заявника про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 81 600,00 грн під час розгляду первісного позову задоволенню не підлягають.

Разом з цим, колегія суддів відзначає, що на підставі висновку судово-почеркознавчого дослідження № 29180/2849-2850 від 11.02.2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" здійснювало обгрунтування своєї позиції захисту як під час розгляду первісного позову ФОП Яблоновського В.А. про стягнення заборгованості у сумі 1768976, 91 грн, так і під час заявлених (власних) зустрічних вимог про визнання недійсним договору та стягнення грошових коштів у сумі 1 050 000,00 грн.

Отже, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" витрати з оплати вартості судово-почеркознавчого дослідження не можуть окремо розглядатись від первісного та зустрічних позовів, а оскільки у зустрічному позові було відмовлено, то і ці витрати має нести заявник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум").

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що витрати пов`язані із проведенням експертизи є об`єктивними напряму зв`язані з первісним позовом, а тому підлягають стягненню з позивача за первісним позовом.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не підлягають задоволенню витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, до яких заявник відніс оплату за надані ФОП Майдановим А.В. консультативні послуги з впровадження CRM-системи та складання відповідного висновку № 20160601 від 01.06.2016 року з огляду на використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" даного доказу (висновку) під час розгляду первісного та зустрічного позовів.

Будь-яких інших доказів, які б давали можливість здійснити розмежування наданої адвокатом правничої допомоги у справі № 910/15440/17, окремо під час розгляду первісного позову, та окремо під розгляду зустрічного позову, ТОВ "Марафет Хоум" матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у прийнятті додаткового рішення повністю.

Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному додатковому рішенні.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги фактично зводяться до мотивів викладених у заяві про розподіл судових витрат, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Щодо клопотання скаржника про повернення з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції, колегія судді відзначає, що скаржник не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з відповідним клопотанням у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду додаткового рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року у справі №910/15440/17 залишити без змін.

4. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

5. Матеріали справи №910/15440/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 06.11.2019 року у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О. на лікарняному.