ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. Справа № 911/1578/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком

до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області

про стягнення 185 621,25 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.06.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області про стягнення 185 621,25 гривень заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення законодавчих приписів не виконує свого обов`язку з відшкодування витрат, які були понесені позивачем в результаті надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, внаслідок чого у відповідача і виникла відповідна сума заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/1578/19 відкрито провадження, постановлено розглядати означену справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів по справі (за наявності) до 08.08.2019.

Відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі, відповідні процесуальні права і обов`язки та строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

Як слідує з відомостей з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення за №616, яким було надіслано відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідне поштове відправлення вручене адресату 16.07.2019, а тому останнім днем встановленого судом для відповідача строку на подання відзиву є 31.07.2019.

Однак у встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Водночас, 05.08.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив. Вказаний відзив надісланий відповідачем засобами поштового зв`язку 02.08.2019, про що свідчить календарний штемпель на конверті, у якому надійшов відповідний відзив.

Приписами ст. ст. 251, 252 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до приписів ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду вищевказаних процесуальних приписів, оскільки відповідач подав відзив з порушенням встановленого судом строку для вказаної процесуальної дії без пояснень поважності причин пропуску відповідного строку, суд дійшов висновку про залишення поза увагою відзиву відповідача та викладених у ньому заперечень, як наслідок вирішення спору у даній справі за наявними в ній матеріалами.

07.08.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про продовження строку на подання заперечення на відзив.

Відповідно до частини 4 статті 166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Приписами ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки провадження у даній справі відкрито 09.07.2019, останнім днем для вчинення сторонами справи процесуальних дій, зокрема подання заяв/заяв по суті та клопотань, є 08.08.2019, а тому розгляду вказаної справи по суті розпочався 09.08.2019, що відповідно унеможливлює продовження судом процесуальних строків для вчинення сторонами дій, строк вчинення яких обмежений початком розгляду справи по суті.

З огляду вищевказаних процесуальних приписів та відсутність правових підстав для продовження строку на подання заперечення на відзив, ухвалою Господарського суду Київської області від 14.08.2019 відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Укртелеком» про продовження строку для подання заперечення на відзив.

Водночас, 09.08.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли заперечення на відзив.

Згідно ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду вищевказаних процесуальних приписів, оскільки заперечення на відзив позивач подав на стадії розгляду вказаної справи по суті без зазначення поважності причини пропуску встановленого для вказаних дій строку, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заперечення позивача на відзив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до викладених у позові доводів позивачем на виконання законодавчих приписів за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на загальну суму 185 621,25 грн, в підтвердження чого суду надано копії розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, а також копії актів звірки розрахунків за послуги зв`язку пільговим категоріям населення між ПАТ «Укртелеком» Київської міської філії та головним розпорядником коштів місцевого бюджету управлінням соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області (форма 3-пільга) за спірний період.

За доводами позивача, надання пільг певним категоріям громадян при оплаті послуг зв`язку (телекомунікаційних послуг) передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про охорону дитинства».

01.02.2018 позивачем направлено відповідачу лист за вих. №82і250/58-203 з договором про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг з оплати послуг зв`язку. Копія вищевказаного листа та договору наявні в матеріалах справи.

Проте, як зазначає позивач, даний лист залишений відповідачем без розгляду.

Крім того, позивач листами №82і250/58-141 від 30.01.2018, №82і250/58-1149 від 02.11.2018 та №82і250/58-1335 від 05.12.2018 повідомляв відповідача про граничні тарифи на загальнодоступні телекомунікаційні послуги, затверджені рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України, відповідно до яких здійснювалось нарахування. Копії вищезазначених листів наявні у матеріалах справи.

Втім, як зауважив позивач, відповідач в порушення законодавчих приписів не провів розрахунки за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, а також не склав актів звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга», які, відповідно, були складені позивачем та надані/направлені відповідачу з метою отримання компенсації за понесеними витратами.

В розрізі відповідних обставин позивач зазначив, що за період з січня по грудень 2018 року позивач направляв відповідачу засобами поштового зв`язку та на електронну адресу розрахунки за формою « 2-пільга» та акти за формою « 3-пільга». В підтвердження вказаних обставин позивачем надано копії актів та докази надіслання цих актів відповідачу.

05.03.2019 листом №14-07/24 позивач надіслав відповідачу претензію б/н щодо відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за 2018 рік. Копії вказаної претензії міститься в матеріалах справи.

У відповідь на лист №14-07/24від 05.03.2019 листом №681/01-42 від 05.04.2019 відповідач повідомив, що між Управлінням соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області та ПАТ «Укртелеком» не укладалось договорів та угод на компенсацію витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах протягом 2018 року, субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв`язку не передбачено та законодавством його не визнано головним розпорядником коштів. Копія вищезазначеної відповіді міститься в матеріалах справи.

Враховуючи вказані вище обставини, позивач просить стягнути з Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області 185 621,25 гривень заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до приписів ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Приписами ч. ч. 1, 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» унормовано, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків видатків на відшкодування витрат за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивачем надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на загальну суму 185 621,25 грн таким категоріям споживачів: учасникам бойових дій та війни, ветеранам військової служби, інвалідам війни та членам їх сімей, інвалідам військової служби, особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС та членам їх сімей, а також багатодітним сім`ям.

За приписами п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст.13, п. 18 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (ст. 5, 6) та учасникам війни (ст. 8, 9) надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове безплатне встановлення квартирних телефонів і позачергове безплатне встановлення квартирних телефонів і позачергове користування всіма послугами зв`язку. Абонементна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів, а для осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни зі 100-процентною знижкою від затверджених тарифів.

Водночас, ч. 6 ст. 12 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що учасникам бойових дій у період Другої світової війни, яким виповнилося 85 років і більше, надаються пільги, передбачені статтею 13 цього Закону для осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи.

Особам з інвалідністю внаслідок війни II і III груп з числа учасників бойових дій у період Другої світової війни, яким виповнилося 85 років і більше, надаються пільги, передбачені цією статтею для осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, 50-процентна знижка плати за користування телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв`язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом. До членів сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать: дружина (чоловік), неповнолітні діти, непрацездатні батьки, особа, яка проживає разом з постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею, за умови, що ця особа не перебуває у шлюбі; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

Пільги, передбачені пунктами 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23 і 27 статті 20, надаються дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, або опікуну (на час опікунства) дітей померлого.

Пільги, передбачені пунктами 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23 і 27 частини першої статті 20, надаються дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» встановлено пільги у розмірі 50-відсоткової знижки з оплати за користування квартирним телефоном ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і членам їх сімей, які проживають разом з ними.

Вдови (вдівці) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та члени їх сімей, які перебувають на їх утриманні, користуються пільгами, передбаченими пунктами 6-9 статті 6 цього Закону.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за встановлення і користування квартирним телефоном.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що багатодітним сім`ям надаються такі пільги: позачергове встановлення квартирних телефонів. Абонентна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 відсотків від затверджених тарифів.

Згідно з ч. 6 ст. 48, підпункту «б» п. 4 ч. 1 ст. 89, п. 204 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

До видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення - державні програми соціального захисту, а саме: пільги окремим категоріям громадян, що надаються, зокрема, ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби; звільненим з військової служби особам, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

До видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються, зокрема, ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; особам, вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби; звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

Видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу вказаних вище положень законодавства, якими закріплено державні соціальні гарантії певним категоріям громадян та їх реалізація, слідує, що визначеному законодавчо імперативному обов`язку оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв`язку тим категоріям громадян, які мають установлені законодавством пільги з їх оплати, відповідає обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість наданих послуг суб`єкту господарювання, який їх надає.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», а також здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктами 3, 10 та 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 (в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи), зокрема, організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою « 1 пільга», в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Уповноважений орган щомісяця, зокрема:

1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, як розпорядник коштів місцевого бюджету, відповідно до законодавчих приписів зобов`язаний відшкодувати ПАТ «Укртелеком» витрати, понесені внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, згідно складених позивачем розрахунків за формою 2-пільга та актів за формою 3-пільга.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про телекомунікації» та закони, якими встановлено право певних категорій громадян на отримання пільг щодо послуг зв`язку, не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі, а тому відсутність бюджетних призначень на відповідні видатки в 2018 році не є підставами для звільнення відповідача від виконання встановленого чинним законодавством зобов`язання.

Також, право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації і захисту незважаючи на те, що в 2018 році видатки на ці потреби законодавчо не передбачено, оскільки відповідні зобов`язання держави по відшкодуванню пільг виникають не з закону про Державний бюджет на відповідний рік, а з законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним законодавчо особам, а також з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків з постачальниками телекомунікаційних послуг відповідним категоріям споживачів.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач свої грошові зобов`язання належним чином не виконав, а також те, що розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично правильним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 185 621,25 гривень заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації (08601, Київська обл., місто Васильків, вул. Декабристів, буд. 45, ідентифікаційний код 03193809) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40) 185 621 (сто вісімдесят п`ять тисяч шістсот двадцять одну) грн 25 коп. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, та 2 784 (дві тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн 32 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.10.2019.

Суддя В.А. Ярема