ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/718/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Ковзикові В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Українсько-Іспанського товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Індустріалес, С.Л. на рішення господарського суду Запорізької області від 23.07.2019р. (суддя Мірошниченко М.В., повне рішення складено 01.08.2019 року) у справі № 908/718/19

за позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька АЕС

до відповідача: Українсько-Іспанського товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Індустріалес, С.Л.»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державна аудиторська служба України

про стягнення суми матеріальної шкоди (збитків) у сумі 362 060, 57 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

з позовною завою до Українсько-Іспанського товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Індустріалес, С.Л.» про стягнення матеріальної шкоди (збитків) в сумі 362 060,57 грн. і судового збору в сумі 5 430,91 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано завданою відповідачем матеріальною шкодою у зв`язку із завищенням вартості робіт за договором №16425-УКБ від 24.05.2018 року, виконаних УІ ТОВ «Харвест Індустріалес, С.Л.».

Рішенням господарського суду позовні вимоги задоволено, стягнуто з Українсько-іспанського товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Індустраілес, С.Л.» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» 362 060 грн. 57 коп. матеріальної шкоди, та судового збору в сумі 5 430, 91 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що відповідно до укладеного сторонами умов Договору, саме УІ ТОВ «Харвест Індустріалес, Л.С.» (підрядник) здійснював поставку матеріально-технічних ресурсів (в тому числі і плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм) та він не міг не помітити значної невідповідності ціни за 1м2 плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм, зазначеної в п. 48 Підсумкової відомості ресурсів, що є додатком до Договірної ціни до Додаткової угоди № 1 від 16.09.2016 року, ринковим цінам на цей товар, що діяли на момент його закупівлі. Ціні за м2, визначеній шляхом перерахунку ціни за м3 в ціну за м2. Проте, підрядник, в порушення приписів ч. 2 ст. 193 ГК України, про таку невідповідність не повідомив замовника.

Не погодившись з рішенням господарського суду, Українсько-іспанське товариство з обмеженою відповідальністю «Харвест Індустраілес, С.Л.», звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- висновки суду про те, що у вартість робіт помилково включена вартість плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм є безпідставними та невідповідають обставинам справи, оскільки неможливо допустити помилку вісім разів поспіль під час укладання додаткової угоди, перевірки договірної ціни посадовими особами позивача. Вартість робіт була узгоджена сторонами шляхом укладання та підписання додаткових угод до нього. Протягом 7 днів усі відповідні та зацікавлені служби позивача проводили перевірку договірної ціни, в тому числі і на відповідність ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, та підписали договір без протоколів розбіжностей та/або зауважень;

- під час прийняття виконаних робіт позивачем за актами КБ-2В, КБ-3, роботи прийняті за визначеною сторонами договірною ціною без зауважень щодо якості та/або вартості;

- висновок суду про понесення додаткових витрат, не передбачених умовами договору внаслідок завищених виплат, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та свідчить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справ, оскільки витрати позивача на оплату вартості робіт цілком відповідають досягнутим між сторонами домовленостям, викладеним у договорі;

- апелянт не порушував п.6.4.3. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, оскільки саме за вартістю визначеною сторонами в договірній ціні, були складені акти приймання-передачі виконаних робіт та позивачем проведені розрахунки;

- висновок суду про умисне ухилення від коригування вартості виконаних робіт та порушення відповідачем ч.1 ст.226 ГК України та п.100 постанови КМУ № 668 від 01.09.2005 року є безпідставними та підтверджують неправильне застосування судом норм матеріального права;

- апелянт вважає, що позивачем не доведено всіх складових, необхідних для застосування до відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків протиправної поведінки, шкідливих результатів, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою;

- при вчиненні правочину щодо внесення змін до договору, жодних порушень прав замовника здійснено не було, що підтверджує сам позивач, надаючи копію договору з додатками. Підписанню змін до договору передувало узгодження їх великою кількістю служб замовника.

Просить апеляційний суд рішення господарського суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О. від 27.08.2019 року відкрите апеляційне провадження у справі №908/718/19. Розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 24.05.2016 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (замовником) та Українсько-іспанським товариством з обмеженою відповідальністю «Харвест Індустріалес, С.Л.» (підрядником) укладено договір № 16425-УКБ, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконання робіт за темою: «Учбово-тренувальний центр. Корпус «Г» у м. Енергодар, Запорізька АЕС. Зовнішнє оздоблення фасаду. Будівельно-монтажні роботи», які замовник зобов`язується прийняти та оплатити.

Вимоги щодо якості, обсягу, видів та результатів робіт за цим договором зазначені у Технічних вимогах (додаток № 2 до договору), що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість робіт згідно з цим договором складає 10 807 008,58 грн. з ПДВ.

Вартість робіт визначається на основі кошторисної документації та відповідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Згідно п. 46 Підсумкової відомості ресурсів, що є додатком до Договірної ціни до договору № 16425-УКБ від 24.05.2016, у вартість робіт включена вартість плит теплоізоляційних з пінополістиролу 50 мм в кількості 7 м куб. за ціною 2 624,77 грн. без ПДВ на загальну суму 18 373,39 грн. без ПДВ (т.1 а.с.26 об.).

Пунктом 5.2. договору встановлено, що підрядник може звертатися до замовника з пропозиціями про внесення змін до проектно-кошторисної документації та погодження технічних рішень. В такому випадку замовник зобов`язується протягом п`яти робочих днів, з моменту отримання відповідної пропозиції, надати підряднику відповідь стосовно необхідності внесення змін до проектно-кошторисної документації та визначити дату, коли такі зміни будуть надані підряднику або в цей же строк погодити технічні рішення підрядника.

Пунктом 2.7. договору встановлено, що вартість виконаних за договором робіт може бути змінена шляхом укладання сторонами відповідної додаткової угоди, у випадках: внесення змін до проектної документації після підписання договору; зміни рівня мінімальної заробітної плати в будівництві, офіційно затвердженого Міністерством регіонального розвитку і будівництва України, що є підставою для зміни вартості робіт; введення нових законодавчих і нормативних актів, що впливають на вартість робіт, зокрема з питань оподаткування.

Відповідно до п. 7.1. договору передбачено, що замовлення, поставка, вхідний контроль і приймання, розвантаження, складування матеріально-технічних ресурсів та устаткування здійснює підрядник.

Листом № 108 від 13.06.2016р. відповідач надав позивачу розрахунок елементів конструкції навісного вентильованого фасаду. Після аналізу наданого розрахунку позивачем були внесені відповідні зміни в проектно-кошторисну документацію.

Строк дії договору неодноразово продовжувався, що підтверджується додатковими угодами до договору, які містяться в матеріалах справи.

16.06.2016 року в зв`язку із внесенням змін до проектної документації між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода до договору № 1, відповідно до якої вартість робіт складає 10 741 492,49 грн.

Вартість робіт за цим договором визначається на основі кошторисної документації та відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (з врахуванням доповнень та змін) - «Договірна ціна».

Згідно з п. 48 Підсумкової відомості ресурсів, що є додатком до договірної ціни до додаткової угоди № 1 від 16.09.2016 року, у вартість робіт помилково включена вартість плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм в кількості 121 м кв. за ціною 2 624,77 грн. без ПДВ на загальну суму 317 597,17 грн.

Згідно з довідкою ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» в частині ревізії фінансово-господарської діяльності ВП «ЗАЕС» за період з 01.03.2016 по 30.06.2018, від 24.09.2018 Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області відповідно до п. 2.7. Плану проведення заходів державного фінансового контролю на ІІІ квартал 2018 року, останньою проведена ревізія фінансово-господарської діяльності ДП НАЕК «Енергоатом» за період з 01.03.2016 року по 30.06.2018 року, за результатами якої складено акт ревізії № 05-21/5 від 02.10.2018 року.

Вказаною перевіркою встановлено, що за договором № 16425-УКБ від 24.05.2016 до актів форми КБ-2в № 6 -16425-12 за грудень 2016 та № 13-16425-04 за квітень 2017 включено вартість плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм в кількості 121 м2 за ціною 2 624,77 грн./м2, тоді як розрахунком договірної ціни (твердої) до вищевказаного договору передбачена вартість плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм за ціною 2 624,77 грн./м3 або 131, 24 грн./м2.

Безпідставне включення до актів форми КБ-2в № 6-16425-12 за грудень 2016 року та № 13-16425-04 за квітень 2017 року вартості плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм по завищеній ціні є порушенням пункту 6.4.3. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України № 293 від 05.07.2013р. та призвело до завищення вартості виконаних за договором робіт на суму 362 060,57 грн. з ПДВ.

12.11.2018 року на адресу ДП НАЕК «Енергоатом» надійшла вимога Державної аудиторської служби України № 05-14/823 від 07.11.2018р. в пункті 3 якої зазначається про те, що під час ревізії встановлено, що «ВП ЗАЕС оплатив безпідставно включену до актів форми КБ-2в № 6-16425-12 за грудень 2016 року та №13-16425-04 за квітень 2017 року вартість плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного при виконання УІ ТОВ «Харвест Індустріалес, С.Л.» робіт на об`єкті «Учбово-тренувальний центр. Корпус «Г» у м. Енергодар Запорізької області. Зовнішнє оздоблення фасаду. Будівельно-монтажні роботи» за договором № 16425-УКБ від 24.05.2016р., що є порушенням пункту 6.4.3. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», в зв`язку з чим вимагається усунути виявлені порушення законодавства в установлені законом порядку.

Листами № 08-29/18147 від 15.08.2018 року, № 08-09/18330 від 17.08.2018 року, № 08-09/21919 від 03.10.2018 року ВП ЗАЕС звертався до УІ ТОВ «Харвест Індустріалес, С.Л.» з вимогами про надання актів для коригування вартості виконаних робіт за договором № 16425-УКБ від 24.05.2016 року та перерахування коштів в сумі 362 060,57 грн. з ПДВ на розрахунковий рахунок ВП ЗАЕС.

26.10.2018 року на адресу ВП ЗАЕС від відповідача надійшов лист № 313 від 23.10.2018 року, в якому вказано про відсутність можливості надання інформації щодо компенсації ВП ЗАЕС матеріальної шкоди у зв`язку з проведенням зовнішнього аудиту господарської діяльності підприємства та переданням всіх первинних документів аудитору.

Позивач направив УІ ТОВ «Харвест Індустріалес, С.Л.» претензію № 28-23/90/32 від 03.01.2019 року з наступними вимогами: 1. підписати та скріпити печаткою оформлені з боку ВП ЗАЕС (у 4 екземплярах): довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за договором № 16425-УКБ від 24.05.2016 року, акт № 1-16425-09 приймання виконаних будівельних робіт за договором № 16425-УКБ від 24.05.2016 року, підсумкову відомість ресурсів «Об`єкт: учбово-тренувальний центр. Корпус «Г» (витрати по факту), 2. сплатити ВП ЗАЕС 362 060,57 грн. матеріальної шкоди.

Відповідач шкоду в сумі 362060,57грн. не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 224 ГК України також встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч.1 ст.225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За вищенаведеними нормами права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність усіх елементів, що складають цивільне правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина. Відсутність хоча б одного елементу робить неможливим застосування відповідальності у вигляді збитків.

При цьому слід зазначити, що у договірних відносинах протиправна поведінка проявляється у невідповідності поведінки умовам договору та конкретним правовим нормам, що регулюють дані правовідносини.

До вказаних правовідносин застосовуються «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005; ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України № 293 від 05.07.2013.

Постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005 затверджені «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» (далі за текстом - Загальні умови), які визначають порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств (далі - капітальне будівництво об`єктів), а також комплексів і видів робіт, пов`язаних із капітальним будівництвом об`єктів.

Відповідно до п. 2 Загальних умов, Загальні умови є обов`язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (далі - договір підряду) незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників).

Згідно з п. 99 Загальних умов, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи.

Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

Відповідно до п. 100 Загальних умов, у разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Пунктом 1.2 ДСТУ Б Д. 1.1 -1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» встановлено, що цей стандарт носить обов`язковий характер при визначені вартості будівництва об`єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії.

Згідно з п. 1.3 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, застосування даного стандарту обумовлюється договором.

Відповідно до п. 6.4.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, за твердою договірної ціни взаєморозрахунки провадяться на підставі виконаних обсягів робіт та їх вартості, визначеної в договірній ціні.

Пунктом 6.4.7 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 встановлено, що незалежно від виду договірної ціни та способів взаєморозрахунків при виявлені у кошторисах виконаних робіт (примірні форми № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати», які були оформлені та оплачені у попередні періоди) безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок з урахуванням термінів позовної давності згідно з законодавством України.

Колегія суддів зазначає, що застосування ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 сторони передбачили у п.2.1.Договору.

В додатках до договору, а саме в Підсумковій відомості ресурсів (п.46), Локальних кошторисах на будівельні роботи № 2-1-1 (п.10) та № 2-1-2 (п.9) одиницею виміру плити теплоізоляційної з пінополістиролу 50мм є м3 вартість якого складає 2 624,77 грн. за 1 м3 ( всього 7 м3) (т.1 а.с.26, 30, 35 об.).

16.09.2016р. сторонами було укладено додаткову угоду до договору, додатками до якої є Підсумкова відомість ресурсів (т.1 а.с.42), Локальні кошториси (т.1 а.с.45, 50), в яких одиницею виміру плити теплоізоляційної з пінополістиролу 50мм є м2 (121 м2) (пункти відповідно 48, 8, 12). При цьому ціна залишилася як за м3 2 624,77 грн.

В подальшому відповідачем до актів форми КБ-2в № 6 -16425-12 за грудень 2016 року та № 13-16425-04 за квітень 2017 року включено вартість плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм в кількості 121 м2 за ціною 2 624,77 грн./м2 і така вартість була оплачена позивачем, внаслідок чого були завдані збитки на суму 362 062,57 грн.

Колегія суддів погоджується з позицією позивача про те, що при складанні позивачем додатків до додаткової угоди до договору в Локальних кошторисах та Підсумковій ресурсній відомості була допущена помилка щодо визначення ціни за 1м2 плити теплоізоляційної з пінополістиролу 50 мм. Одиниця виміру була змінена, а ціна залишилася як за м3.

Оскільки саме УІ ТОВ Харвест Індустріалес, Л.С., відповідно до умов договору, здійснювало поставку матеріально-технічних ресурсів (в тому числі і плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм), тому товариство не могло не помітити значної невідповідності ціни за 1м2 плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм, зазначеної в п. 48 Підсумкової відомості ресурсів, що є додатком до договірної ціни до додаткової угоди № 1 від 16.09.2016, ринковим цінам на цей товар, що діяли на момент його закупівлі.

Таким чином відповідачем не виконані вимоги п. 6.4.7 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва». А включення відповідачем до Актів виконаних робіт вартості плит з зазначеною помилкою, знаючи, що його витрати на придбання плит значно менші, є порушенням загальних засад цивільного законодавства, таких як добросовісність і справедливість (ст.3 ЦК України).

Саме в невиконання даних приписів полягає вина відповідача.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується завищення відповідачем вартості 1 м2 плит теплоізоляційних з пінопласту полістирольного 50 мм, чим завдано позивачу збитки, то господарським судом обгрунтовано задоволено позов та стягнуто з відповідача на користь позивача 362 060,57 грн.

Підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що під час прийняття виконаних робіт позивачем за актами КБ-2В, КБ-3, роботи прийняті за визначеною сторонами договірній ціні без зауважень не спростовує факту невідповідності ціни зазначеній в актах виконаних робіт фактичній ціни та витратам відповідача на придбання плит теплоізоляційних з пінополістиролу.

Також безпідставні доводи скаржника про необгрунтований висновок суду про умисне ухилення від коригування вартості виконаних робіт, оскільки як було зазначено вище, позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією надання актів для коригування вартості виконаних робіт, але вказані звернення залишено останнім поза увагою.

Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Українсько-Іспанського товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Індустріалес, С.Л. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 23.07.2019р. у справі № 908/718/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06.11.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін