ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3185/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Марценюка Петра Петровича про забезпечення позову (вх. №2-5415/19 від 05.11.2019) у справі №916/3185/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Марценюка Петра Петровича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» (вул. Базова, буд. 20, смт Авангард, Овідіопольський район, Одеська обл., 67806)

про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Марценюк Петро Петрович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок", в якій просить суд:

- визнати недійсним вчинений ТОВ "Промтоварний ринок" односторонній правочин, оформлений повідомленням за вих. № 849 від 30.07.2019, про розірвання договору про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності № 2485 від 08 жовтня 2018, укладеного між ТОВ "Промтоварний ринок" та ФОП Марценюком Петром Петровичем;

- зобов`язати ТОВ "Промтоварний ринок" усунути перешкоди в користуванні ФОП Марценюком Петром Петровичем торговим місцем № 2485 на території КП № 2 ТК № 1 шляхом заборони вивезення торговельного об`єкту з торговельного місця № 2485 на території КП № 2 ТК № 1 до закінчення строку дії договору про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності № 2485 від 08 жовтня 2018.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.11.2019 позовну заяву ФОП Марценюка П.П. було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3185/19, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, підготовче засідання у справі призначено на "27" листопада 2019 о 10:30.

05.11.2019 від позивача до канцелярії Господарського суду Одеської області за вх. № 2-5415/19 надійшла заява, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову по цій справі та заборонити ТОВ "Промтоварний ринок" до вирішення справи по суті чинити перешкоди у користуванні позивачем торговим місцем № 2485 на території КП №2 ТК №1 шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме заборонити чинити будь-які перешкоди позивачу у веденні господарської діяльності на торгівельному місці № 2485 на території КП №2 ТК №1, встановлювати перед торговельним місцем будь-яких парканів, демонтувати та/або вивозити торговельний об`єкт з торговельного місця № 2485 на території КП №2 ТК №1, право користування яким виникло на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності № 2485 від 08.10.2018.

На виконання п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України позивачем викладено пропозицію щодо вжиття зустрічного забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі 1500,00 грн.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Марценюка Петра Петровича, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За змістом ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У п. 3 постанови від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" Пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести суду необхідність вжиття у справі заходів забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а також необхідним, в даному випадку, є обґрунтування заявником обставин, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, звертаючись до господарського суду з позовною заявою до відповідача позивач оскаржує дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку укладеного між сторонами договору про надання послуг по здійсненню позивачем торговельної діяльності на території Промтоварного ринку, при цьому позивач у позовній заяві просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем торговельним місцем шляхом заборони вивезення торговельного об`єкту з території ринку до закінчення строку дії договору. В обґрунтування підстав позову позивач посилається на безпідставність та невідповідність нормам закону дій відповідача щодо розірвання договору, що перешкоджає позивачу у здійснені ним господарської діяльності.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що відповідач має намір здійснити заходи щодо демонтажу та вивезення торговельного об`єкту № 2485 з території Промтоварного ринку, що підтверджується вимогами, викладеними відповідачем у повідомленні про розірвання договору №849 від 30.07.2019. Як зазначає позивач, станом на 04.11.2019 адміністрація ТОВ «Промтоварний ринок» направляє своїх працівників, які погрожують позивачу демонтажем та вивезенням торговельного об`єкту за територію ринку, щодня співробітники відповідача встановлюють перед торговельним місцем позивача зварений металевий паркан, що завдає позивачу перешкоди у здійсненні господарської діяльності, при цьому позивач звертає увагу суду, що деякі торговельні об`єкти вже були демонтовані та вивезені за територію ринку.

На підтвердження необхідності вжиття заходу забезпечення позову позивач надав суду єдиний доказ - повідомлення про розірвання договору №849 від 30.07.2019. Зі змісту цього повідомлення вбачається, що відповідач повідомив позивача про припинення (розірвання) укладеного між сторонами договору з 31.08.2019 та про його обов`язок вивезти торговельний об`єкт у строк до 31.08.2019, а також зазначив, що у випадку ігнорування цієї вимоги торговельний об`єкт буде вивезений та переданий на зберігання.

Отже, зміст вищевказаного повідомлення свідчить про те, що відповідач мав намір вчинити дії щодо вивезення торговельного об`єкту з території ринку у разі невиконання позивачем вказаної вимоги до 31.08.2019, разом з цим, будь-яких доказів, які б свідчили про наявність у відповідача цього наміру на даний час позивач суду не подав. Так, як зазначалось, позивач вказує, що станом на 04.11.2019 адміністрація ТОВ «Промтоварний ринок» направляє своїх працівників, які погрожують позивачу демонтажем та вивезенням торговельного об`єкту за територію ринку, щодня співробітники відповідача встановлюють перед торговельним місцем позивача зварений металевий паркан, що завдає позивачу перешкоди у здійсненні господарської діяльності, що деякі торговельні об`єкти вже були демонтовані та вивезені за територію ринку. Проте, на підтвердження вчинення відповідачем цих дій позивачем не подано суду жодного доказу, а отже позивач не довів суду існування фактичних обставин, які зумовлюють необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а повідомлення про розірвання договору не може бути прийнято судом як єдина підстава для задоволення заяви позивача.

Крім того, заявлені позивачем у заяві про забезпечення позову вимоги про заборону відповідачу чинити перешкоди у користуванні позивачем торговельним місцем є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог ФОП Марценюка П.П. про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем торговельним місцем, а отже вжиття такого заходу забезпечення позову не відповідає ч. 11 ст. 137 ГПК України.

З врахуванням зазначених вище обставин, суд, здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, дійшов висновку, що у задоволенні заяви ФОП Марценюка П.П. про забезпечення позову слід відмовити.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права звернутись до суду повторно із заявою про забезпечення позову, надавши при цьому належні докази, які будуть підтверджувати ті обставини, на які посилається позивач, та підтвердять необхідність вжиття у цій справі заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Марценюка Петра Петровича про забезпечення позову від 05.11.2019 за вх. №2-5415/19 - відмовити.

2. Судовий збір в розмірі 960,50 грн за розгляд заяви про забезпечення позову покласти на Фізичну особу-підприємця Марценюка Петра Петровича.

Ухвала набрала законної сили 07.11.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Д.О. Бездоля