УХВАЛА

м. Київ

08.11.2019Справа № 910/12790/19

За позовом Акціонерного товариства «Укртранснафта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний холдинг

«Шевченківський»

про стягнення 89 745, 08 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртранснафта» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний холдинг «Шевченківський» (далі - відповідач) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 89 745, 08 грн., з яких 36 874, 74 грн. пені, 52 870, 34 грн. штрафу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на те, що між ним та відповідачем 17.07.2018 року було укладено договір на виконання проектно-вишукувальних робіт (проектних) робіт № 23-ПВР, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався виконати проектно-вишукувальні (проектні) роботи на об`єкті позивача, а позивач зобов`язався вказані роботи оплатити. Відповідач взяті на себе обов`язки щодо своєчасності виконання робіт належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникли підстави для нарахування штрафних санкцій. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/12790/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про відмову від позову, в якій він просить закрити провадження у даній справі та вирішити питання про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Дослідивши зміст поданої позивачем заяви «Про відмову від позову» № 04-01/11/4110-19 від 25.10.2019, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік підстав для закриття провадження у справі.

Суд зазначає, що цей перелік є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Зі змісту частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

- пункт 2 - відсутній предмет спору;

- пункт 4 - позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Передбачені пунктом 2 та пунктом 4 частини 1 підстави для закриття провадження у справі є відмінними один від одного, не пов`язані між собою, мають різні передумови та правові наслідки.

Так, положеннями частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 вищевказаної норми процесуального права передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1-3 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (частина 5 статті 191 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз приписів статті 191 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти до висновку, що підставами відмови господарським судом у задоволенні заяви про відмову від позову є:

- представник відповідної сторони обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальної дії (відмови від позову);

- відмова позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, суперечить інтересам особи, яку він представляє.

Як зазначив Верховний Суд у постанові № 925/2151/14 від 17.04.2019, положення статті 191 Господарського процесуального кодексу України не встановлюють підставу для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову у вигляді того, що така відмова порушує права як товариства, так і інших осіб, окрім випадків коли особу позивача представляє її законний представник і його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Також приписами статті 191 Господарського процесуального кодексу України не визначено підставу для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову у зв`язку з її недостатньою обґрунтованістю.

За таких обставин, підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України є подана позивачем відповідно до положень статті 191 Господарського процесуального кодексу України заява про відмову від позову (або його частини), підписана уповноваженою особою, яка має право на вчинення відповідної процесуальної дії.

Положення частини 5 статті 191 Господарського процесуального кодексу України покладають на суд обов`язок у випадку, коли особу позивача представляє її законний представник перевірити, чи не суперечать його дії інтересам особи, яку він представляє.

При цьому, частина 2 статті 191 Господарського процесуального кодексу України покладає на суд обов`язок роз`яснити позивачу наслідки відповідних процесуальних дій, та перевірити, чи не обмежений представник позивача у повноваженнях на їх вчинення.

Разом з тим, закриття господарським судом провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору не залежить від волевиявлення позивача та не вимагає від нього вчинення обов`язкових процесуальних дій шляхом подання до суду відповідної заяви.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Водночас, у заяві № 04-01/11/4110-19 від 25.10.2019 «Про відмову від позову» позивач вказує на те, що 21.10.2019 року відповідачем було оплачено заявлені до стягнення штрафні санкції в загальному розмірі 89 745, 08 грн. та судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн., а всього 91 966, 08 грн., що на думку позивача свідчить про відсутність предмета спору та надає йому підстави для відмови від позову в порядку ч. 1, 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, закрити провадження у справі позивач просить не на підставі пункту 4, а на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, тобто у зв`язку з відсутністю предмета спору.

За таких обставин, подана позивачем заява № 04-01/11/4110-19 від 25.10.2019 «Про відмову від позову» за своїм змістом є неоднозначною та суперечливою, містить дві взаємовиключні правові підстави для закриття провадження у справі, передбачені як пунктом 2, так і пунктом 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості дійти однозначного висновку, що позивач обізнаний з наслідками вчинення відповідної процесуальної дії та має дійсне волевиявлення на відмову від позову, а дії його представника не суперечать інтересам особи, яку він представляє, що в свою чергу виключає можливість прийняття господарським судом відмови від позову та закриття провадження у даній справі саме на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, з доданих позивачем до вищевказаної заяви документів вбачається, що після відкриття провадження у справі відповідач оплатив заявлені позивачем до стягнення пеню в сумі 36 874, 74 грн., штраф в сумі 52 870, 34 грн., а також відшкодував сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1272 від 18.10.2019 року.

За таких обставин суд вважає, що предмет спору у даній справі припинив своє існування.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розглянувши викладене у заяві № 04-01/11/4110-19 від 25.10.2019 «Про відмову від позову» клопотання про повернення 50% сплаченого судового збору з Державного бюджету України, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 921, 00 грн. відповідачем були відшкодовані у повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 231, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 910/12790/19 за позовом Акціонерного товариства «Укртранснафта» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельних холдинг «Шевченківський» про стягнення 89 745, 08 грн.

Відмовити Акціонерному товариству «Укртранснафта» у поверненні 50 відсотків судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя В.С. Ломака