ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р. Справа№ 911/682/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича

на рішення господарського суду Київської області

від 12.06.2019 (повний текст рішення складено 14.06.2019)

у справі №911/682/19 (суддя Грабець С.Ю.)

за позовом Комунального підприємства Обухівської міської ради "Обухівський ринок"

до Фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича

про стягнення заборгованості у сумі 7936,72 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Обухівської міської ради "Обухівський ринок" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 7 936,72 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Київської області від 12.06.2019 задоволено повністю позов комунального підприємства Обухівської міської ради "Обухівський ринок" до фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича про стягнення боргу в сумі 7936,72 грн. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича на користь комунального підприємства Обухівської міської ради "Обухівський ринок" 6967,55 грн. основного боргу; 969,17 грн. пені; 1921,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець Колос Володимир Володимирович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Процедура апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича на рішення господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі №911/682/19 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

15.08.2019 до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано опис вкладення у цінний лист на ім`я КП "Обухівський ринок".

З 12.08.2019 головуючий суддя Іоннікова І.А. перебувала у відпустці та з 02.09.2019 приступила до виконання своїх обов`язків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 задоволено клопотання фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича про поновлення строку для подання апеляційної скарги. Поновлено Фізичній особі-підприємцю Колосу Володимиру Володимировичу строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі №911/682/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича на рішення господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі №911/682/19. Зупинено дію рішення господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі №911/682/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Ухвалено, що апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без участі учасників справи в порядку письмового провадження. Встановлено строк для подання відзиву та відповіді на нього.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим, з неправильно встановленими обставинами, які мають значення для справи, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже підлягає скасуванню.

В обґрунтування скарги відповідач зазначив, що при винесені рішення судом першої інстанції не враховано доводи відповідача викладені у відзиві на позов, зокрема, щодо розрахунку КП "Обухівський ринок", який на думку скаржника є таким, що не урегульований органами місцевого самоврядування, та не міг застосовуватися судом першої інстанції у даному випадку, оскільки рішенням Обухівської міської ради №733 від 06.08.2013 не вказано умови з приводу площі одного торгівельного місця.

Також, скаржник зауважив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази сплати платежу за оренду. Разом з цим, скаржник не погоджується з розрахунком позивача, оскільки копії актів та розрахунок надані позивачем суду першої інстанції не підписані сторонами.

Крім цього, скаржник стверджував, що за спірним договором не встановлено обов`язку останнього сплачувати за надані послуги позивачу.

25.10.2019 позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечує проти доводів апеляційної скарги та вважає їх безпідставними.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу позивач вказав на те, що відповідач в апеляційній скарзі не підтверджує обставини встановлені судом першої інстанції, а саме те, що його павільйон був встановлений на території позивача згідно рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області та 01.09.2019 між сторонами по справі укладений відповідний договір про надання послуг з утримання торгівельного місця для забезпечення здійснення торгівлі.

Крім цього, позивач зауважував, що спірний договір є чинним та павільйон відповідача і далі знаходиться на території позивача, тобто дані обставини відповідачем визнаються та не спростовуються, про що свідчить законність рішення суду першої інстанції та безпідставність апеляційної скарги.

Разом з цим, позивач вважає, що сума заборгованості визнана судом першої інстанції та підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи

01 вересня 2013 року між Комунальним підприємством Обухівської міської ради "Обухівський ринок" (далі - позивач) та Фізичною особою - підприємцем Колосом Володимиром Володимировичем (далі - відповідач) укладений договір про надання послуги з утримання торговельного місця для забезпечення здійснення торгівлі №143 (далі - договір), згідно з умовами якого позивач зобов`язувався передати відповідачу в платне користування торговельне місце, розташоване на території комунального підприємства Обухівської міської ради "Обухівський ринок", загальною площею 10,5 м.кв., а відповідач зобов`язувався вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 1.1 договору, торговельне місце, облаштоване тимчасовою нестаціонарною спорудою, яка на праві приватної власності належить відповідачу, та встановлено згідно рішення Обухівської міської ради №1183 від 03.11.2011 р.

Відповідно до п. 1.2 договору, місцезнаходження об`єкта зазначається в плані території КП Обухівської міськради "Обухівський ринок".

За правилами п. 3 договору, сума вартості послуг залежить від кількості займаних торговельних місць: а) одне торговельне місце згідно Правил торгівлі на ринках м. Обухова та рішення виконкому Обухівської міської ради №733 від 06 серпня 2013 року становить 2 кв. метрів та вартість його обслуговування становить 3,30 з ПДВ; б) в разі зміни вартості послуг, за згодою сторін, вартість підлягає зміні, без переоформлення договору; в) оплата за договором проводиться згідно виставлених рахунків щомісячно шляхом перерахування відповідачем на поточний рахунок позивача до 10 числа поточного місяця. Якщо, передплата не здійснена відповідачем згідно з даним договором, на протязі двох календарних місяців, ринок має право заборонити відповідачу здійснювати торговельну діяльність та розірвати умови договору в односторонньому порядку з винесенням питання на виконком Обухівської міської ради про зупинення дії рішення на встановлення торговельного павільйону та його демонтаж; г) у випадку ненадходження коштів за надані послуги до закінчення поточного місяця нараховується пеня від суми заборгованості з початку наступного місяця за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у зазначений період; д) послуги ринку 17,325 грн. в день з ПДВ.; є) у випадку припинення торговельної діяльності на час відпустки відповідача оплата проводиться за тарифом 3,05 грн. з ПДВ згідно з рішенням виконкому Обухівської міської ради №733 від 06 серпня 2013 року. Для застосування цього тарифу відповідач повинен надати позивачу довідку з ДПІ в Обухівському районі про припинення підприємницької діяльності згідно законодавства та щоденного обстеження контролером підприємства на предмет закриття торговельного павільйону.

Вартість оренди торговельного місця затверджена рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №733 від 06.06.2013 року.

Так, на виконання умов договору, позивач передав відповідачу в оренду торговельне місце, проте відповідач орендну плату за період з січня 2017 року до грудня 2018 року оплатив частково.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за договором №5 від 11 січня 2019 року, проте відповідач відповіді на претензію не надав, борг не оплатив.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період з січня 2017 року до грудня 2018 року в сумі 7 936,72 грн.

22 травня 2019 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подав клопотання про уточнення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 6 967,55 грн основного боргу та пеню в сумі 969,17 грн.

З матеріалів справи вбачається, що за період з січня 2017 року до грудня 2018 року позивач направив відповідачу рахунки на оплату торговельного місця, а саме: №259 від 01 січня 2017 року на суму 374,16 грн, №258 від 01 лютого 2017 року на суму 415,92 грн, №258 від 01 березня 2017 року на суму 467,90 грн, №261 від 01 квітня 2017 року на суму 433,25 грн, №262 від 01 травня 2017 року на суму 471,40 грн, №260 від 01 червня 2017 року на суму 450,82 грн, №260 від 01 липня 2017 року на суму 471,78 грн, №259 від 01 серпня 2017 року на суму 467,90 грн, №261 від 01 вересня 2017 року на суму 461,29 грн, №262 від 01 жовтня 2017 року на суму 471,71 грн, №261 від 01 листопада 2017 року на суму 483,13 грн, №262 від 01 грудня 2017 року на суму 509,77 грн, №263 від 01 січня 2018 року на суму 487,23 грн, №263 від 01 лютого 2018 року на суму 490,33 грн, №261 від 01 березня 2018 року на суму 545,75 грн, №263 від 01 квітня 2018 року на суму 519,50 грн, №264 від 01 травня 2018 року на суму 581,22 грн, №263 від 01 червня 2018 року на суму 579,69 грн, №263 від 01 липня 2018 року на суму 588,60 грн, №262 від 01 серпня 2018 року на суму 644,34 грн, №262 від 01 вересня 2018 року на суму 590,21 грн, №262 від 01 жовтня 2018 року на суму 603,41 грн, №263 від 01 листопада 2018 року на суму 622,29 грн, №262 від 01 грудня 2018 року на суму 630,08 грн, №262 від 01 січня 2019 року на суму 199,26 грн (пеня за грудень 2018 року), на загальну суму 12 560,94 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що за період з січня 2017 року до грудня 2018 року позивач нарахував заборгованість зі сплати орендної плати, з урахуванням пені, у сумі 1 858,16 грн (12 560,94 грн - 1 858,16 грн = 10 702,78 грн).

Таким чином, спір у даній справі стосується з`ясування питання про наявність чи відсутність порушення відповідачем умов Договору в частині здійснення розрахунків з позивачем, як підстави для стягнення з нього заборгованості.

Рішенням господарського суду Київської області позов задоволено позов повністю. Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича на користь комунального підприємства Обухівської міської ради "Обухівський ринок" 6 967,55 грн основного боргу; 969,17 грн пені; 1 921,00 грн витрат на сплату судового збору.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Позиція Північного апеляційного господарського суду

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 610, 628, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню належним чином у встановлений строк. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як зазначалося вище, за умовами п. 3 Договору оплата здійснюється відповідачем щомісячно до 10 числа поточного місяця на підставі виставлених рахунків.

Місцевим господарським судом з пояснень відповідача встановлено, що останній послався на те, що акти прийому - передачі не містять доказів надання позивачем послуг відповідачу. Крім цього, відповідач послався на те, що в актах прийому - передачі відсутні посилання на договір про надання послуги з утримання торговельного місця для забезпечення здійснення торгівлі №143 від 01 вересня 2013 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що доводи відповідача спростовуються долученими до матеріалів справи актами здачі - прийомки виконаних робіт за період з січня 2017 року до грудня 2018 року, з яких вбачається, що позивачем надавались послуги відповідачу на підставі договору про надання послуги з утримання торговельного місця для забезпечення здійснення торгівлі №143 від 01 вересня 2013 року.

Відносно здійснених відповідачем оплат по спірному договору, то місцевим судом з пояснень відповідача встановлено, останній оплачував частково рахунки, що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач послався на те, що 30 червня 2017 року він звертався до позивача з вимогою про розірвання договору. Разом з цим колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції, що у матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджували б розірвання договору у встановленому законом порядку.

З наданого позивачем аналізу взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 вбачається, що останній містить посилання на акти прийому-передачі виконаних робіт та банківські виписки, які долучені до матеріалів справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" в якому зауважено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Висновки за результатами апеляційної скарги

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, а відтак рішення в цій частині відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича на рішення Господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі № 911/682/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Колоса Володимира Володимировича залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі №911/682/19 - без змін.

Матеріали справи №911/682/19 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко