ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року м. Дніпро Справа № 912/692/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Орєшкіної Е.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Центр"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.08.2019 р.

( суддя Вавренюк Л.С., м. Кропивницький, повне рішення складено 02.09.2019 р.) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Центр"

до відповідача: Державного підприємства

"Український державний головний науково-дослідний

і виробничий інститут інженерно-технічних

і екологічних вишукувань "УкрНДІІНТВ"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград"

та Товариства з обмеженою відповідальністю

"Будівельна компанія Рембудмонтаж"

про стягнення 34 676,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Центр" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Державного підприємства "Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань "УкрНДІІНТВ", про стягнення 34 676,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неякісним виконанням Відповідачем умов укладеного між ним та Кіровоградською філією ДП "УкрНДІІНТВ" договору підряду № 809-17 від 13.03.2017 р., що за твердженням Позивача, призвело до пошкодження кабельної лінії Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград", яка за матеріалами топографо-геодезичної зйомки, виконаної Відповідачем, проходить в іншому місці. В результаті такого пошкодження при виконанні робіт Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Рембудмонтаж", Позивачем понесено збитки у вигляді понесених витрат на ремонт кабельної лінії в сумі 34 676,00 грн. у т.ч.: за ремонтні роботи 27 393,60 грн., за з`єднувальні муфти та кабель 7 282,40 грн.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23.08.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване не доведеністю Позивачем існування необхідних умов для відшкодування Відповідачем збитків.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Центр" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 23.08.2019 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Також, Скаржник просить викликати та допитати в судове засідання в режимі відеоконференції ОСОБА_1 Луценко, яка являлась представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград», і яка складала акт пошкодження кабельної лінії, та безпосередньо перебувала у ніч з 16 на 17 квітня 2018 року на місці пошкодження цієї лінії та особисто приймала участь у її ремонті та може підтвердити факт знаходження пошкодженої кабельної лінії у іншому місці, ніж це позначено на схемі топозйомки виготовленої відповідачем яка зможе підтвердити виконання. Судове засідання проводити в режимі відеоконференції.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що пошкодження кабельної лінії ОКВП «Дніпро-Кіровоград» сталося через неналежне виконання узятих КФ ДП «УкрНДІІНТВ» на себе зобов`язань за договором № 809-17 від 13.03.2017 р., у зв`язку із чим ТОВ «ЄВРОБУД ЦЕНТР» понесені витрати на ремонт кабельної лінії в сумі 34 676,00 грн. Витрати підтверджуються також довідкою про вартість будівельних робіт та витрати за червень 2018 року форма КБ-3 від 27.06.2018 р. та актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року форми КБ-2в від 27.06.2018 p., підсумковою відомістю ресурсів за червень 2018 року та розрахунком загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в № 1 на ремонт кабельної лінії (КЛ) Ф 8Г від підстанції «Гідросила» до ВНЄ «Зона 2А», пошкодженої на будівельному майданчику за адресою: вул. Мурманська, 6, м. Кропивницький, а також рахунком на оплату № 815 від 12.06.2018 р. на суму 27 393,60 грн. та платіжним дорученням № 112 від 22.06.2018 р. на суму 27 393,60 грн. За придбання з`єднувальних муфт ЮкВ 10 Стп-8 (3/70-120 кв. мм.) Термофіт та кабелю АЄБ 10 3x120, було сплачено 7282,40 грн. з ПДВ, що підтверджуємо рахунком - фактурою № ЄФ- 0000669 від 16 квітня 2018 року.

При цьому Скаржник зазначає, що на момент подання позовної заяви у нього не було Акту, оскільки його примірник під час фіксації пориву кабелю 16.04.2018 р. був складений представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград» Луценко О.М. в одному примірнику. З метою надання Акту до суду та доведення факт пориву кабелю, Позивачем на його запит отримано з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» копію Акту, та 20.08.2019 р. надано його до суду. Проте, судом цей доказ не був прийнятий з посиланням на ч. 8 ст. 80 ГПК України.

Скаржник стверджує, що з метою набуття права на виконання будівельних робіт на будівництво виробничого комплексу з виготовлення пінопласту по вул. Мурманській, 6 в м. Кропивницький, смт. Нове Кіровоградської області, 29.12.2017р. в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю Кіровоградської міської ради, в порядку встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» був отриманий Дозвіл на виконання будівельних робіт від 29.12.2017 р. № КД 75. Виконання ремонтних робіт саме 16.04.2018 р. може підтвердити представник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» О.М. Луценко, яка складала акт пошкодження кабельної лінії, та безпосередньо перебувала у ніч з 16 на 17 квітня 2018 року на місці пошкодження цієї лінії та особисто приймала участь у її ремонті та могла б підтвердити факт знаходження пошкодженої кабельної лінії у іншому місці, ніж це позначено на схемі топозйомки виготовленої Відповідачем.

Водночас, на думку Скаржника, констатуючі факт відсутності доказів пошкодження кабелю саме у місці, де відповідно до документації Відповідача відсутні кабельні мережі, суд першої інстанції не зобов`язав жодного учасника процесу надати відповідні докази, а докази, що були надані Позивачем у ході розгляду справи по суті суд не прийняв.

Скаржник вважає, що відсутність між Позивачем та ПП «АРТГАЗБУД» договору на виконання топографо-геодезичних вишукувань та документу на право здійснювати такі роботи ні яким чином не впливає на зміст топографо-геодезичних вишукувань виконаних ПП «АРТГАЗБУД», проте додає до цієї заяви копії договору укладеного з ПП «АРТГАЗБУД» на виконання топографо-геодезичних вишукувань на об`єкті будівництва за адресою: вул. Мурманська, 6, м. Кропивницький та кваліфікаційний сертифікат Атестаційної архітектурно-будівельної комісії серії АР №012329 від 07.09.2016 р., який надає право ГІПу ОСОБА_2 проводити інженерно-будівельне проектування у частині інженерних вишукувань.

Позивач наполягає, що топографо-геодезичні вишукування ПП «АРТГАЗБУД» замовлялись лише з метою встановлення інших підземних комунікацій, які через свою недбалість Відповідач не позначив в матеріалах топографо-геодезичних вишукувань виконаних ним. Відсутність у справі доказів обізнаності працівниками ПП «АРТГАЗБУД» про кримінальну відповідальність Позивач вважає недоречним.

Скаржник зазначає, що директору ТОВ «Будівельна компанія «Рембудмонтаж» особисто до договору підряду була надана копія дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Кіровоградської міської ради від 29.12.2017 р. № КД 75 на нове будівництво виробничого комплексу з виготовлення пінопласту по вул. Мурманській, 6 в м. Кропивницький, смт. Нове Кіровоградської області. В підтвердження цього, Скаржник додає до цієї заяви додатки до Договору № 3/18 від 14.03.2018 р., а саме: проекту організації рельєфу ( топографо-геодезична зйомка ділянки під забудову з нанесеними відмітками ґрунту ), генеральний план забудови та дозвіл на виконання будівельних робіт. Схема прихованих комунікацій узгоджена із власниками, що була надана підряднику ТОВ «БК Рембудмонтаж» являла собою аркуші 4 та 5 топографо-геодезичної зйомки виконаної відповідачем.

Скаржник наголошує на тому, що суд першої інстанції не вірно застосував норму ДБН А.2.2-3-2004 і трактує її на користь Відповідача.

Відтак, на думку Скаржника, судом в даному випадку було порушено п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України в частині сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, в тому числі на можливість проведення відповідної експертизи, внаслідок невизнання належним та допустимим доказом вищезазначеного технічного звіту.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л.,Орєшкіна Е.В.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.10.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Центр" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.08.2019 р., у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.08.2019 р. залишити без змін.

В обгрунтування своїх заперечень Державне підприємство "Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань "УкрНДІІНТВ" посилається на те, що топографічний план, складений ПП «Артгазбуд» в травні 2018 року, зафіксував недіючу кабельну лінію ( див. погодження ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 06.06.2018 p.), яка, як стверджує Позивач, була перенесена «відповідно до проектного положення». Це не є свідченням того, що 16.04.2018 р. кабель був пошкоджений саме у тому місці, що скоріше свідчить про те, що на забудованих і промислових ділянках можуть бути приховані, не виявлені в процесі вишукувальних робіт підземні мережі. Ось чому Позивач і повинен був погодити робочий проект додатково. Подання проектної документації на погодження та затвердження їх в енергопідприємствах, які експлуатують мережі, є обов`язком Позивача. Що ж до пориву цього кабелю, то Відповідач зазначає, що скоріше всього він був резервним і був прокладений з порушенням технічних умов на глибині, як повідомляв Позивач, 20-25 см. при нормативній 50-70 см. і не був перекритий відповідним захисним покриттям. Не дивлячись на це, при виконанні земляних робіт Позивач ( виконавець земляних робіт ) повинен суворо дотримуватись вимог «Правил охорони електричних мереж» ( Постанова КМ України №209 від 04.03.1997 р. із змінами №161 від 22.03.2017 p.), згідно з якими проведення земляних робіт з використанням землерийних машин та інструментів ударної дії на глибину понад 0,3 - 0,45 см. на будівельних майданчиках не допускається.

Крім того, у відзиві Державне підприємство посилається на те, що Позивачем вчасно не було подано до суду Акт про пошкодження кабельної лінії. Такий акт складається на місці пошкодження незалежно від часу доби в присутності відповідального виконавця земляних робіт, представника замовника і представника енергопідприємства, яке експлуатує кабельну лінію. Без такого акту не можливовстановити події пориву кабелю. Подання такого акту через чотири місяці після аварії викликає у Відповідача сумнів.

Державне підприємство також вказує на те, що Позивач повинен отримати не тільки дозвіл на будівництво, але повинен погодити робочий проект додатково з місцевими експлуатуючими службами в частині розташування підземних мереж і отримати від них письмовий дозвіл на проведення земляних робіт. Перед початком земляних робіт повинен забезпечити присутність на об`єкті відповідальних працівників енергопідприємств. Ці вимоги, як і зобов`язання Позивача, згідно Договору на виконання земляних робіт № 3/18 від 14.03.2018 р. розділ 4.2, ( підрядник - ТОВ «Будівельна компанія Рембудмонтаж» ), направлені на забезпечення збереження електричних мереж, Позивач також не виконав.

Крім того, Державне підприємство зазначає про те, що посилання на представника третьої особи ОКВП «Дніпро-Кіровоград» п. ОСОБА_3 ( яка на підприємстві вже не працює ) не може враховуватися, а твердження Скаржника, що суд попередньої інстанції не зобов`язав жодного учасника процесу надати відповідні докази, свідчить про упередженість і необ`єктивність Позивача.

На твердження Позивача про відмову Відповідача вдруге виконувати інженерно-геодезичні вишукування, останнім надані додаткові пояснення: матеріали вишукувань були прийняті Позивачем без зауважень згідно Акту прийому-передачі за № 3 від 09.06.2017 р.; усна вимога Позивача щодо повторного виконання робіт у зв`язку з пошкодженням кабелю безпідставна; дозвіл на будівництво, отриманий ним в Управлінні ДАБК Кропивницької міської ради, не можна розглядати як підготовку усіх дозвільних документів на проведення земляних робіт як робіт підвищеної небезбезпеки. Перед початком проведення земляних робіт Позивач мав забезпечити збереження та охорону електричних мереж шляхом додаткового погодження проектної документації в енергоексплуатуючих організаціях; отримати від них письмовий дозвіл (наряд-допуск) на ведення земляних робіт; забезпечити виконання робіт професійними виконавцями з наявністю відповідних документів з охорони праці, проходження інструктажу і т. п.; виконання робіт вести під безпосереднім наглядом керівника робіт і в присутності представників організацій- власників підземних комунікацій. Зазначені ці та інші умови Позивач, приступаючи до проведення земляних робіт, не виконав. Щодо вартості ремонтних робіт з відновлення кабельної лінії, то Відповідач стверджує, що 27 393,60 грн. - це вартість робіт не по ремонту, а по переносу електричної лінії і ніякого відношення до ліквідації аварійної ситуації не мають. Вартість термофіт та кабелю АСБ 103x120 в сумі 7 282,40 грн. Позивач підтверджує лише рахунком-фактурою № СФ-0000669 від 16.04.2018 р., який не є платіжним дорученням на оплату.

Від Скаржника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням ( викликом ) учасників справи, в якому заявник просить апеляційний суд розглядати апеляційну скаргу у судовому засіданні з повідомленням ( викликом ) учасників справи з дослідженням нових доказів, що подані до апеляційної скарги та які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, викликом і допитом в судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості свідка ОСОБА_4 , яка являлась представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград», і яка складала акт пошкодження кабельної лінії, та безпосередньо перебувала на місці пошкодження цієї лінії та особисто приймала участь у її ремонті, та може підтвердити факт знаходження пошкодженої кабельної лінії у іншому місці, ніж це позначено на схемі топозйомки виготовленої Відповідачем.

В обгрунтування свого клопотання Позивач посилається на те, що заперечує проти письмового провадження та розгляду апеляційної скарги без повідомлення учасників справи, оскільки дана справа важлива для заявника та у зв`язку з необхідністю встановлення відповідних фактів і обставин справи із дослідженням думки та правової позиції учасників справи, допиту свідка, дослідженню нових доказів, які суд першої інстанції не досліджував та свідомо проігнорував. Враховуючи, що суд першої інстанції не викликав та не допитав вказаного свідка в суді, не сприяв стороні Позивача у здійсненні ним своїх прав, в тому числі по виклику та допиту свідка, тому клопотання є обгрунтоване та підставне.

Заявник наголошує, що справа є складною і її розгляд в порядку письмового провадження є порушенням процесуального права Позивача на безпосередній розгляд справи в суді та дачі пояснень, спростування чи доведення доводів, дослідження документів, які суд відхилив, надавши перевагу доказав Відповідача.

Колегія суддів дійшла висновку про відхилення вказаного клопотання Позивача, та перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, з огдяду на наступне.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Кодексу апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням ( викликом ) учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 252 Кодексу, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

У даному випадку, позов заявлено про стягнення з відповідача 34 676,00 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням або викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Крім того, учасники справи не позбавлені права подавати суду свої пояснення, викладені в письмовій формі. При цьому клопотання заявника не містить належних та достатніх доводів в обґрунтування неможливості розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

У цьому зв`язку апеляційний суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Центр", про розгляд апеляційної скарги у справі № 912/692/19 з повідомленням ( викликом ) учасників справи. Тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Розглянувши клопотання Позивача про виклик свідка у судове засідання, колегія суддів вважає його необгрунованим, враховуючи наступне.

Так, Позивач просить суд викликати як свідка ОСОБА_4 , яка являлась представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти (ч. 1 ст. 89 ГПК України).

Оскільки у матеріалах справи відсутня заява вказаної Позивачем особи, як свідка, тому відсутні правові підстави для виклику ОСОБА_4 у судове засідання.

Крім того, як зазначається в постанові Верховного Суду від 13.08.2019 р. у справі № 325/1090/18 відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини ( факти ), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються ( обліковуються ) у відповідних документах.

Стосовно залучених до апеляційної скарги документів ( нових доказів ): копії проекту організації рельєфу; генеральний план забудови; копії договору з додатками № 23/18 від 22.05.2018 р. укладеного Позивачем з ПП «АРТГАЗБУД» на виконання топографо-геодезичних вишукувань; копії кваліфікаційного сертифікату атестаційної архітектурно-будівельної комісії серії АР № 012329 від 07.09.2016 р., який надає право ГІПу ОСОБА_2 проводити інженерно-будівельне проектування у частині інженерних вишукувань; копії дозволу на виконання будівельних робіт від 29.12.2017 р. № КД 75, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Ч. 8 ст. 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вищенаведені положення процесуального законодавства, апеляційний суд зазначає, що Позивач не був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 80 ГПК України письмово та завчасно повідомити суд першої інстанції про неможливість подання у встановлений законом строк доказів, та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у встановлений строк.

Разом з цим, заявник не надав доказів неможливості подання до суду першої інстанції клопотання про витребування нових доказів з причин, які об`єктивно не залежать від нього.

Також, відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Однак матеріали спави не містять відповідного клопотання Позивача про витребування доказів та залучення до матеріалів справи зазначених документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи те, що Скаржником не обгрунтовано неможливості подання додаткових доказів на підтвердження позовних вимог до суду першої інстанції, колегія суддів відмовляє Скаржникові у приєднанні до матеріалів справи додаткових доказів, наведених у додатку до апеляційної скарги.

Від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача на апеляційну скаргу, в якій ТОВ "Євробуд Центр" вважає, що аргументи наведені у відзиві на позовну заяву є необгрунтовані та безпідставні. Крім того, Позивач зазначає, що Відповідач у даному випадку не може перекладати свою провину на Позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Позивача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.03.2017 р. між ТОВ "Євробуд Центр" ( Замовник ) та КФ ДП "УкрНДІІНТВ" ( Виконавець ) укладено Договір № 809-17 на виконання проектно-вишукувальних робіт, відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується на свій ризик власними і залученими силами і засобами виконати за завданням Замовника інженерні вишукування для будівництва виробничого комплексу з виготовлення пінопласту по вул. Мурманській в м. Кропивницькому, а Замовник зобов`язується прийняти проектно-вишукувальну документацію та оплатити її у відповідності до розділу 2 даного Договору.

За результатом виконання договору КФ ДП "УкрНДІІНТВ" виготовлено та передано Замовнику науково-технічні висновки про виконання інженерних вишукувань для будівництва виробничого комплексу з виготовлення пінопласту по вул. Мурманській в м. Кропивницькому ( а. с. 21-33 ).

На плані топографо-геодезичної зйомки, серед інших, було нанесено кабельні лінії, що за твердженням Позивача, належать ОКВП Дніпро-Кіровоград, які пролягають уздовж паркану підстанції "Гідросила", яка межує з земельною ділянкою ТОВ "Євробуд Центр" ( а. с. 30 ).

Позивач стверджує, що на підставі зазначеного плану, з урахуванням наземних та підземних інженерних комунікацій, на замовлення ТОВ "Євробуд Центр" було виготовлено архітектурний проект виробничого комплексу з виготовлення пінопласту, а запроектовані будівлі розташовані поза межами проходження кабельних ліній ( з урахуванням охоронних зон) з метою раціонального використання простору та уникнення витрат на перенесення існуючих підземних інженерних комунікацій.

Водночас, як зазначив суд першої інстанції доказів на підтвердження виготовлення такого архітектурного проекту як і самого проекту суду надано не було, що позбавило тверджень Позивача доказової сили.

За твердженням Позивача - 16.04.2018 р. під час виконання підготовчих земельних робіт, що проводились ТОВ "БК Рембудмонтаж" згідно Договору на виконання робіт № 3/18 від 14.03.2018 р. ( а. с. 41-42 ), на ділянці забудови було пошкоджено кабельну лінію ОКВП "Дніпро-Кіровоград" Un=10 кВ Ф8Г від підстанції "Гідросила" до ВНС "Зона 2А".

Однак, як зазначив суд першої інстанції всупереч вимог ст. ст. 74, 76, 77 ГПК України Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження такого пошкодження й саме 16.04.2018 р. як і не надано доказів пошкодження кабелю саме у місці, де відповідно до документації Відповідача відсутні кабельні мережі ( а. с. 21-33 ).

Надані у справі Позивачем докази, а саме: договір підряду № 27/06-2018 від 11.06.2018 р. ( а. с. 44-48 ), довідка про вартість будівельних робіт та витрати за червень 2018 року форма КБ-3 від 27.06.2018 р. ( а. с. 49-50 ), акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року форми КБ-2в від 27.06.2018 р. ( а. с. 51-55 ), підсумкова відомість ресурсів за червень 2018 року ( а. с. 56-57 ), розрахунок загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в № 1 на ремонт кабельної лінії (КЛ) Ф 8Г від підстанції "Гідросила" до ВНС "Зона 2А", пошкодженої на будівельному майданчику за адресою вул. Мурманська, 6, м. Кропивницький ( а. с. 58 ), рахунок на оплату № 815 від 12.06.2018 р. на суму 27 393,60 грн ( а. с. 59 ), платіжне доручення № 112 від 22.06.2018 р. на суму 27 393,60 грн ( а. с. 60 ), рахунок - фактура № СФ-0000669 від 16.04.2018 р. за з`єднувальні муфти та кабель на суму 7 282,40 грн. ( а. с. 61 ) за висновком місцевого господарського суду підтверджують лише виконання працівниками ОКВП "Дніпро-Кіровоград" на замовлення Позивача ремонтних робіт кабельної лінії (КЛ) Ф8Г від підстанції "Гідросила" до ВНС "Зона 2А", що пошкоджена на будівельному майданчику за адресою вул. Мурманська, 6, м. Кропивницький. Однак, зазначені докази не є підтвердженням пошкодження кабелю саме у тому місці, де на документації, яка виготовлена Відповідачем, зазначено відсутність таких кабельних ліній.

Також, суд першої інстанції звернув увагу на те, що всупереч поясненням Позивача про негайний ремонт кабельної лінії після її пошкодження, представник ОКВП "Дніпро-Кіровоград" пояснив суду, що такі ремонті роботи були виконані після укладення договору підряду № 27/06-2018 від 11.06.2018 р., тобто у червні 2018 року, тоді як пошкодження кабелю, за твердженням Позивача, відбулось 16.04.2018 р. Отже, від моменту пошкодження кабельного каналу до часу його ремонту пройшло майже два місяці, що спростовує доводи Позивача про негайний ремонт пошкодженої кабельної лінії.

Отже, Позивач стверджує, що ним понесено витрати на загальну суму 34 676 грн, які є його збитками, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов Договору.

При розгляді даного спору господарський суд першої інстанції послався на врахування положення ДБН А.2.2-3-2004. "Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва". Ці норми встановлюють склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації на нове будівництво і реконструкцію будинків і споруд (далі - об`єктів) цивільного призначення та на нове будівництво, реконструкцію і технічне переоснащення об`єктів виробничого призначення (далі - будівництво).

Відповідно до п. 9.10. ДБН А.2.2-3-2004. "Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва" робоча документація, виконана відповідно до затвердженої стадії, погодженню не підлягає, крім інженерних мереж, що погоджуються з місцевими експлуатуючими службами, ресурсопостачальними організаціями, якщо така вимога міститься в наданих ними технічних умовах.

Оскільки у проектно-вишукувальній документації, що виготовлена відповідно до Договору № 809-17 є відмітка про необхідність погодження робочого проекту додатково, то позивач або організація, яка виконувала робочий проект, на замовлення позивача, мала погодити всі інженерні мережі з ОКВП "Дніпро-Кіровоград", проте суду взагалі не було подано такий робочий проект. Водночас саме після його виготовлення і відповідного погодження, в тому числі з ОКВП "Дніпро-Кіровоград" могли бути розпочаті будівельні роботи.

Також місцевим господарським судом встановлено, що Позивачем не було надано доказів ані факту пошкодження кабельної лінії під час виконання робіт ТОВ "БК Рембудмонтаж", ані доказів виконання таких робіт взагалі вказаною юридичною особою, ані дотримання умов п. 4.2.1. Договору на виконання робіт № 3/18 від 14.03.2018 р. в частині отримання необхідних дозвільних документів перед здійсненням таких робіт. На питання Відповідача, що поставлені у відзиві на позов про наявність таких документів Позивач не надав відповіді, тому господарський суд дійшов висновку про відсутність таких документів у Позивача.

Господарським судом було звернуто увагу на те, що Позивачем взагалі не доведено жодними належними доказами, що пошкодження кабельної лінії, яку відремонтовано згідно Договору підряду № 27/06-2018 від 11.06.2018 р., було здійснено 16.04.2018 р. під час виконання робіт ТОВ "БК Рембудмонтаж" за Договором на виконання робіт № 3/18 від 14.03.2018 р., відповідно, місце такого пошкодження також Позивачем не доведено жодними доказами у справі.

Предметом спору по цій справі є вимоги Позивача про стягнення з Відповідача збитків у вигляді фінансових витрат на усунення наслідків пошкодження кабельної лінії, яке здійснено в результаті невірного нанесення Відповідачем кабельної лінії у проектно-вишукувальній документації.

В основу оскаржуваного рішення про відмову в задоволені позовних вимог Позивача покладено висновок місцевого господарського суду про недоведеність Позивачем існування необхідних умов для відшкодування Відповідачем збитків у сумі 34 676 грн. ( протиправністі дій Відповідача ( причинно-наслідковий зв`язок між проектно-вишукувальною документацією, виготовленою Відповідачем і пошкодженням кабельної лінії, оскільки між ними в часовому вимірі мав бути виготовлений робочий проект і погоджений з ОКВП "Дніпро-Кіровоград", саме в ньому вже мали міститись достовірні позначення про прокладення кабельних ліній ). Оскільки не доведено належними доказами протиправність дій Відповідача, то неможливо встановити зв`язок між протиправними діями та зробленими витратами Позивача. За відсутності доведення факту, що земляні роботи, які виконувало ТОВ "БК Рембудмонтаж", в результаті чого пошкоджено кабельну лінію, проводились саме у тому місці, де у проектно-вишукувальній документації, зробленій на виконання Договору № 809-17, відсутнє позначення такої кабельної лінії, у суду відсутні підстави вважати вину Відповідача встановленою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру ( ст. 857 цього Кодексу).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 324 ГК України за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити їх; до відносин, що виникають у процесі виконання проектних та досліджувальних робіт, можуть застосовуватися положення статті 318 цього Кодексу; підрядник несе відповідальність за недоліки проекту, в тому числі виявлені в процесі його реалізації та експлуатації побудованого за даним проектом об`єкта; у разі виявлення недоліків проекту підрядник зобов`язаний безоплатно переробити проект, а також відшкодувати замовнику збитки, спричинені недоліками проекту; позов про відшкодування замовнику збитків, спричинених недоліками проекту, може бути заявлено протягом десяти років, а якщо збитки замовнику завдано протиправними діями підрядника, які призвели до руйнувань, аварій, обрушень, - протягом тридцяти років з дня прийняття побудованого об`єкта.

Згідно ч. 1 ст. 318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 891 ЦК України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки ( ст. 623 зазначеного Кодексу ).

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

У розумінні наведених положень особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків і причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, Відповідач повинен довести, що в його діях немає вини у заподіянні збитків.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Отже, для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести Позивач або Відповідач.

Виходячи з цього, Позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

Дослідивши усі обставини та наявні у справі докази, господарський суд попередньої інстанції установив відсутінсть складу цивільного правопорушення у діях Відповідача та факт порушення ним своїх зобов`язань за договором.

Як з`ясував суд, на підтвердження неправильного зазначення Відповідачем на плані топографо-геодезичної зйомки прокладення кабельної лінії ОКВП "Дніпро-Кіровоград", Позивачем було надано технічний звіт про топографо-геодезичні вишукування, виконані на замовлення ТОВ "Євробуд Центр" Приватним підприємством "Артгазбуд" ( а. с. 34-40 ).

Разом з тим, господарський суд обгрунтовано поставився критично до вказаного доказу, оскільки Позивачем не було надано суду ані доказів укладення договору з Приватним підприємством "Артгазбуд", ані документів, на підтвердження прав ПП "Артгазбуд" виконувати такі роботи. Більш того, як зазначено в пояснювальній записці до досліджуваного Технічного звіту ( а. с. 35 ) роботи виконувались відповідно до договору № 23/2018, що укладений з ТОВ "Євробуд Центр", тобто такий доказ ( Технічний звіт ) виконаний на замовлення самого Позивача, без участі Відповідача в односторонньому порядку.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що працівники ПП "Артгазбуд" перед проведенням робіт були обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і у Технічному звіті не зазначено, що він є висновком експерта для подання до суду, то як слушно зауважив господарський суд вказаний Технічний звіт не є висновком експерта в розумінні ст. 101 ГПК України, а також не є доказом у розуміні ст. ст. 76-79 ГПК України.

Проте предметом розгляду у даній справі є не вся виготовлена відповідно до Договору № 809-17 проектно-вишукувальна документація, тому як правильно зазначив місцевий господарський суд навіть в разі неспівпадання нанесених комунікацій в документації Відповідача і ПП "Артгазбуд" вказане не є свідченням протиправної поведінки першого, яка виявилася у неналежному виконання обов`язків за Договором № 809-17, оскільки розгляду підлягає документація Відповідача лише в частині ділянки, на якій проводились роботи ТОВ "БК Рембудмонтаж".

Доказу, який би свідчив про місце розташування будівельних робіт, які здійснювались ТОВ "БК Рембудмонтаж" в момент, коли відбулося пошкодження кабельної лінії ОКВП "Дніпро-Кіровоград" суду не було надано.

У п. 4.1.1. Договору на виконання робіт № 3/18 від 14.03.2018 р. визначено, що Виконавець зобов`язується приступити до роботи протягом п`яти днів з моменту надання будівельного майданчика за адресою вказаною в п. 1.1. цього Договору, а також надання Замовником Проект організації рельєфу ( Додаток 1 ) та Генерального плану забудови ( Додаток 2 ).

Господарському суду не було подано вказані документи, проте виконанню робіт ТОВ "БК Рембудмонтаж" мало передувати надання ТОВ "Євробуд Центр" таких документів.

Відсутні в матеріалах справи і належні докази факту пошкодження кабельної лінії під час виконання робіт ТОВ "БК Рембудмонтаж" з дотриманням умов п. 4.2.1. Договору на виконання робіт № 3/18 від 14.03.2018 р. в частині отримання необхідних дозвільних документів перед здійсненням таких робіт.

Врахувавши наведені законодавчі приписи та встановивши, що Позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення, як необхідної умови застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, завданих на думку Позивача, зокрема: відсутній причинно-наслідковий зв`язок між проектно-вишукувальною документацією, виготовленою Відповідачем і пошкодженням кабельної лінії, не доведено належними доказами протиправність дій Відповідача та зв`язок між «протиправними діями» та зробленими витратами Позивача, а також вину Відповідача наведене не свідчить про наявність збитків у розумінні норм Цивільного кодексу України а том, суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду попередньої інстанції, що Позивачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до Відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування майнової шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Центр" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.08.2019 р. у справі № 912/692/19 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна