ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. ОдесаСправа № 915/854/14
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Принцевської Н.М., Діброви Г.І.,

секретар судового засідання - Клименко О.В.,

Представники учасників справи до суду не з`явились. Повідомлені належним чином про судовий розгляд.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної - особи підприємця Щербини Олексія Олексійовича

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року (суддя Семенчук Н.О.) за скаргою ФОП Щербини Олексія Олексійовича на дії державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у справі

по справі № 915/854/14

За позовом: Фізичної - особи підприємця Щербини Олексія Олексійовича , АДРЕСА_1

До відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Миколаївгаз", 54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159

Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог:

ОСОБА_3 , АДРЕСА_2

ОСОБА_4 , АДРЕСА_21

ОСОБА_5 , АДРЕСА_3

ОСОБА_6 , АДРЕСА_4

ОСОБА_7 , АДРЕСА_5

ОСОБА_8 АДРЕСА_22ОСОБА_9 , АДРЕСА_8

ОСОБА_10 , АДРЕСА_9

ОСОБА_11 , АДРЕСА_10

про: зобов`язання ПАТ "Миколаївгаз" за власний рахунок провести механічне від`єднання від належного ФОП Щербині О.О. газової мережі дворових відводів до будинків абонентів

Суб`єкт оскарження: Арбузинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, пл.Центральна, 88, смт.Арбузинка, Арбузинський р-н., Миколаївська область, 55300,

В С Т А Н О В И В:

Фізична - особа підприємець Щербина Олексій Олексійович звернувся до Господарського суду Миколаївської області зі скаргою №б/н від 31.07.2019 в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Дерій М.А. при винесенні постанови ВП№44921365 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 15.09.2014 у справі №915/854/14;

- визнати незаконною та скасувати постанову ВП№44921365 державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Дерій М.А. від 11.07.2019 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 15.09.2014 у справі №915/854/14.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року по справі № 915/854/14 скаргу №б/н від 31.07.2019 Фізичної - особи підприємця Щербини Олексія Олексійовича на дії державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у справі №915/854/14 - залишено без розгляду.

Ухвала мотивована пропуском скаржником десятиденного строку, встановленого пунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України, з моменту коли він дізнався про порушене право, а саме про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

07.10.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної - особи підприємця Щербини Олексія Олексійовича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року по справі №915/854/14, в якій апелянт просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що висновок суду щодо пропуску строку оскарження дій виконавця не відповідає фактичним обставинам справи, посилаючись на наступні обставини.

Так, оскаржувана постанова Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження була отримана стягувачем 18.07.2019 року.

Однак, зі змісту вказаної постанови не вбачається, на підставі чого державний виконавець встановив, що рішення суду є виконаним. У своїй скарзі стягувач зазначив, що про порушене право йому стало відомо 25.07.2019 року виключно після того, як його уповноважений представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та дослідив на місці здійснення виконавчих дій фактів, що зазначені державним виконавцем як виконання рішення суду.

Доказом того, що про такі обставини стягувачу стало відомо лише 25.07.19, є розписка про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, яка міститься у її матеріалах, що на виконання ухвали суду від 12.08.19 року державна виконавча служба повинна була надати суду, також заява про ознайомлення була направлена 24.07.19 на електронну пошту ДВС.

Отже, виходячи з приписів п.а ч.1 ст.341 ГПК України, моментом, коли стягувач дізнався про порушення свого права є 25.07.19 і скаргу подано 31.07.19 у межах визначеного законом строку.

При цьому, суд не надав можливості стягувачу висловити свою позицію відносно строків звернення до суду, прийнявши до уваги виключно відзив боржника, не надавши скаржнику часу для надання відповіді на відзив.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 915/854/14 за апеляційною скаргою Фізичної - особи підприємця Щербини Олексія Олексійовича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року. Призначено розгляд справи №915/854/14 на 05 листопада 2019 року о 12-00 год.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ПАТ «Миколаївгаз», в якому останній заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Додаткових заяв чи клопотань, до суду апеляційної інстанції також не надійшло.

В судове засідання 05.11.2019 року не з`явились представники учасників процесу.

Зазначені особи повідомлялись належним чином про час, дату та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про вручення ухвал суду уповноваженим представникам учасників процесу.

Враховуючи обмежений строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а також те, що явка сторін не визнавалась обов`язковою, враховуючи, що учасники процесу не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі їх представників за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2014 року фізична особа-підприємець (ФОП) Щербина Олексій Олексійович (далі-позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі-відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про зобов`язання відповідача за власний рахунок провести механічне від`єднання від належної позивачу газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області дворових відводів до будинків абонентів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26 серпня 2014 року (суддя Семенчук Н.О.), залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року, позов задоволено, зобов`язано відповідача за власний рахунок провести механічне від`єднання від належної позивачу газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області дворових відводів до будинків абонентів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Також рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача 1218 грн. судового збору.

12.10.2017 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" звернулось до господарського суду Миколаївської області з заявою №Мк007-СЛ-17712-1017 від 11.10.2017 в якій просить суд змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/854/14 від 26.08.2014 із зобов`язання Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" за власний рахунок провести механічне від`єднання від належної Фізичній особі - підприємцю Щербина О.О. газової мережі відводів до будинків абонентів у кількості 13 осіб на: Зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" за власний рахунок припинити (обмежити) газопостачання шляхом перекриття запірних пристроїв та їх опломбування від належної Фізичній особі - підприємцю Щербина О.О . газової мережі до будинків абонентів: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_21; ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 ; ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 ; ОСОБА_7 , АДРЕСА_5 ; ОСОБА_8 , АДРЕСА_6 ; ОСОБА_13 , АДРЕСА_7 ; ОСОБА_9 , АДРЕСА_8 ; ОСОБА_10 , АДРЕСА_9 ; ОСОБА_11 , АДРЕСА_10 .

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2017 року заяву №Мк007-СЛ-17712-1017 від 11.10.2017 Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" про зміну способу виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/854/14 від 26.08.2014 - задоволено, змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 26.08.2014 у справі №915/854/14 про «Зобов`язання Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (54003, м.Миколаїв, вул.Чигрина, 159, ідентифікаційний код 05410263) за власний рахунок провести механічне від`єднання від належної Фізичній особі - підприємцю Щербині Олексію Олексійовичу ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) газової мережі дворових відводів до будинків абонентів: ОСОБА_3 , по АДРЕСА_12 , ОСОБА_4 , по АДРЕСА_13 , ОСОБА_5 , по АДРЕСА_14 , ОСОБА_6 , по АДРЕСА_15 , ОСОБА_7 , по АДРЕСА_16 , ОСОБА_8 , по АДРЕСА_17 , ОСОБА_9 , по АДРЕСА_18 , ОСОБА_10 , по АДРЕСА_19 , ОСОБА_11 , по АДРЕСА_20 » шляхом: «Зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" за власний рахунок припинити (обмежити) газопостачання шляхом перекриття запірних пристроїв та їх опломбування від належної Фізичній особі - підприємцю Щербина О.О . газової мережі до будинків абонентів: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_21; ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 ; ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 ; ОСОБА_7 , АДРЕСА_5 ; ОСОБА_8 , АДРЕСА_6 ; ОСОБА_13 , АДРЕСА_7 ; ОСОБА_9 , АДРЕСА_8 ; ОСОБА_10 , АДРЕСА_9 ; ОСОБА_11 , АДРЕСА_10 ».

Постановою ВП №44921365 державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Дерій М.А. від 11.07.2019 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 15.09.2014 у справі №915/854/14 у зв`язку з повним фактичним виконанням на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження». (т.5 а.с.171-172)

З постанови вбачається, що виконавцем встановлено повне фактичне виконання. Витрати на проведення виконавчих дій стягнуті у межах виконавчого провадження №47813158, яке виведено в окреме виконавче провадження та фактично виконано 25.06.2015 року.

Не погодившись з вказаною постановою, 31.07.2019 року Фізична - особа підприємець Щербина Олексій Олексійович звернувся до Господарського суду Миколаївської області зі скаргою, в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Дерій М.А. при винесенні постанови ВП№44921365 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 15.09.2014 у справі №915/854/14;

- визнати незаконною та скасувати постанову ВП№44921365 державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Дерій М.А. від 11.07.2019 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 15.09.2014 у справі №915/854/14.

Згідно ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження; виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Як зазначено в поясненнях начальника Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, постанова про закінчення виконавчого провадження направлена стягувачеві рекомендованим поштовим відправленням, яку отримано стягувачем 18.07.2019, в підтвердження чого надано витяги з веб-сайту Укрпошти, копію конверту на адресу ФОП Щербини О.О.

Отримання скаржником оскаржуваної постанови 18.07.2019 року підтверджується самим ФОП Щербиною О.О. у скарзі на дії державного виконавця.

Скарга подана ФОП Щербиною О .О . 31.07.2019 року.

Частиною першою статті 340 ГПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно до з пунктом а частини першої та частиною другою сатті 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 вбачається наступна правова позиція.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 1291 Конституції України).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

ГПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, положення щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення передбачають вчинення таких дій у строки, що обчислюються не в робочих, а календарних днях.

Так, згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом «а» частини першої статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 07 липня 1998 року № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин другої і третьої статті 84 та частин другої і четвертої статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначив: «Термін «дні», якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні.

З огляду на встановлений статтею 115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ГПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Таким чином, існують два законодавчі акти однакової юридичної сили, які встановлюють неоднаковий строк для оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення.

ГПК України регулює порядок оскарження саме до господарського суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ГПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VI цього Кодексу «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» регулює оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів, також регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу І Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами й поставленою метою (див. рішення від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини»).

Практика ЄСПЛ щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 розділу І Конвенції, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.

Аналізуючи таку практику у контексті гарантій, закріплених статтею 6 розділу І Конвенції, можна зробити висновок, що причини порушення прав людини частіше за все полягають у недосконалому законодавстві або в його практичному застосуванні державними органами та судовими інстанціями.

ЄСПЛ у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Салов проти України» зауважує, що однією з вимог, яка постає з вислову «передбачений законом», є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатись «законом», якщо її не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість (за необхідності й за належної правової допомоги) передбачити наслідки, до яких може призвести певна дія. Крім того, ЄСПЛ підкреслює, що рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охопити, а також кількості й статусу тих, до кого він застосовується.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ФОП Щербина Олексій Олексійович звернувся до Господарського суду Миколаївської області зі скаргою №б/н від 31.07.2019 з пропуском строку, встановленого пунктом «а» частини першої статті 341 ГПК України, про зміст якої скаржник не міг не бути обізнаним, адже ГПК України є основним нормативним актом, який регулює здійснення судочинства господарськими судами і відповідно визначає процесуальний порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом.

З матеріалів справи вбачається, що постанову державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження від 11.07.19 отримано скаржником 18.07.19 року.

Доводи апелянта про те, що про порушене право стягувачу стало відомо 25.07.2019 року виключно після того, як його уповноважений представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та дослідив на місці здійснення виконавчих дій фактів, що зазначені державним виконавцем як виконання рішення суду - судова колегія відхиляє, оскільки перебіг строку оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця розпочався з 18.07.19, адже за доводами скаржника, саме з винесенням вказаної постанови державним виконавцем порушені його права та законні інтереси.

Таким чином, строк оскарження дій виконавця з винесення постанови закінчився 29.07.2019, тоді як скаргу подано 31.07.19 - тобто з пропуском процесуального строку.

При цьому, клопотання про поновлення ФОП Щербина О.О. не заявляв, а навпаки, вважає що строк не пропущений.

Судова колегія вважає безпідставними доводи апелянта про те, що про порушення своїх прав стягувачу стало відомо лише 25.07.19 після ознайомлення з матеріалами справи, оскільки позивачем не надано доказів наявності об`єктивних перешкод для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження раніше та подання скарги до суду в 10денний строк з моменту отримання постанови від 11.07.19.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Таким чином, застосування відповідних процесуальних обмежень у вигляді залишення скарги ФОП Щербини О.О. без розгляду відповідає принципу юридичної визначеності.

Водночас, за правилами статей 113, 115, 119 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

Судова колегія зауважує, що відповідно до частини другої статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії органів ДВС може бути поновлено судом, у разі відповідного звернення заявника із клопотанням про поновлення строку.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 270, п. 1 ч.1 ст.275, ст. 276, 282, 287-288, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної - особи підприємця Щербини Олексія Олексійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року по справі № 915/854/14 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 07.11.2019 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська