ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019м. ДніпроСправа № 904/4216/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до ОСОБА_1 , смт. Широке, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пені, комісії в загальній сумі 63 743,43 грн

Представники:

від позивача: не з`явився

відповідач: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 17 503,08 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 42 165,48 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 4 074,87 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №б/н від 09.10.2012, в частині повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на 15.10.2019; витребувано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 15.10.2019 відкладено розгляд справи на 31.10.2019.

18.10.2019 до суду від Виконавчого комітету Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області надійшов лист вих. №254/2-19/5 від 09.10.2019, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання, призначене на 31.10.2019, не з`явився. Ухвала про відкриття провадження у справі була отримана позивачем 30.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень №887 (арк.с. 45). Суд бере до уваги клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін вих. б/н від 05.09.2019, додане до позовної заяви, і вважає за можливе розглянути справи без участі представника АТ КБ "Приватбанк".

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не сповістила.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 23.09.2019 була направлена за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , проте конверт з ухвалою суду повернувся до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Ухвала суду про відкладення розгляду справи від 15.10.2019 була направлена за вищевказаним місцем реєстрації відповідача поштовим відправленням №144 згідно з реєстром №323 згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Україні з повідомленням від 22.10.2019. Згідно з інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта", поштове відправлення №144 з 26.10.2019 знаходиться у точці видачі/доставки.

Суд враховує висновок Верховного суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17: у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Зважаючи на вищевикладене, господарським судом дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення сторін про дату і час проведення судових засідань.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку, зокрема, на подання відзиву на позов, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу. Вищезазначене кореспондує правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 23.04.2018 у справі №916/3188/16.

Відповідач не скористалась правом на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про дату і час проведення засідання та відсутність інформації про причини неявки відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача і відповідача, за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 31.10.2019 ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2012 Фізична особа-підприємець Логвінова Ірина Олександрівна (далі - клієнт, відповідач) підписала заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитка печатки (далі - Заява, арк.с. 20), за змістом якої відповідач погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками (розміщені на сайті www.privatbank.ua), Тарифами банку, які разом з даною заявою та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки складають договір банківського обслуговування.

На виконання умов договору №б/н банківського обслуговування від 09.10.2012 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", найменування якого змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - банк, позивач), надало Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 кредитні кошти у межах встановленого ліміту: з 09.10.2012 у розмірі 1 000,00 грн, з 04.02.2013 у розмірі 8 500,00 грн, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів вих. №08.7.0.0.0/09 від 05.09.2019 (арк.с. 31).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2015 у справі №904/6654/15 за позовом АТ КБ "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Логвінової Ірини Олександрівни стягнено з відповідача заборгованість за договором банківського обслуговування вих. №б/н від 09.10.2012 у розмірі 22 411,94 грн.

Посилаючись на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та Цивільного кодексу України, АТ КБ "Приватбанк" просить суд стягнути з відповідача 17 503,08 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 42 165,48 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 4 074,87 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За приписами ст. 526 ЦК України, з якими кореспондуються положення ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17.

За змістом статті 10561 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

Аналізуючи зазначені приписи чинного законодавства, слід дійти висновку, що у разі укладення кредитного договору плата за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договором (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як свідчать матеріали справи, в заяві про відкриття поточного рахунку від 09.10.2012, підписаній ФОП Логвіновою І.О., процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Крім того, в зазначеній заяві відсутні умови про сплату комісії банку, а також, встановлення відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання.

Обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення відсотків за користування кредитом, пені та комісії, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач посилається на Умови та правила надання банківських послуг, які надав до суду (арк.с. 21-30), і які за його доводами були розміщені на сайті http://privatbank.ua на час підписання відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку та є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування.

Матеріали справи не містять належного підтвердження, що ФОП Логвінова І.О. була ознайомлена, погодилась і приєдналась до "Умов та правил надання банківських послуг" саме в тій редакції, яка додана АТ КБ "Приватбанк" до позовної заяви.

При цьому, роздруківка "Умов та правил надання банківських послуг" з сайту позивача не приймається судом у якості належного доказу, оскільки він повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку) і неодноразово змінювався самим позивачем з часу виникнення спірних правовідносин (09.10.2012) до моменту звернення АТ КБ "Приватбанк" до суду з даним позовом (18.09.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" в будь-якій редакції, що є найбільш сприятливою для задоволення позову.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про погодження сторонами в письмовій формі розміру процентів і комісії за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пені, комісії в загальній сумі 63 743,43 грн - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання рішення - 05.11.2019.

Суддя А.Є. Соловйова