РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2019Справа № 910/12310/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕПСЕРВІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІД ТРАНС"

про стягнення заборгованості 250 531,00 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕПСЕРВІС" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІД ТРАНС" (відповідач) про стягнення 250 531,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами Договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 15/06-18 СТ-СС від 15.06.2018 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті наданих послуг, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12310/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

07.10.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог ТОВ "СТЕПСЕРВІС" до ТОВ "СІД ТРАНС" про стягнення 250 531,00 грн відмовити повністю.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази, відзив на позовну заяву з доданими до нього доказами.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

15.06.2018 року між ТОВ «СТЕПСЕРВІС» (далі - позивач, перевізник) та ТОВ «СІД ТРАНС» (ділі - відповідач, замовник) було укладено Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №15/06-18 СТ-СС, згідно умов якого, ТОВ «СІД ТРАНС» доручає, а ТОВ «СТЕПСЕРВІС» бере на себе зобов`язання за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вапнякового каміння та/або надати транспортно-експедиційне обслуговування, відповідно до узгоджених заявок до договору.

За період з дати підписання договору і до 30.09.2018 року, позивачем були надані послуги із транспортного експедирування на загальну суму - 493 604,01 грн, із яких відповідачем було сплачено лише 243 072,09 грн.

В квітні 2019 року ТОВ «СТЕПСЕРВІС» звернулося з позовною заявою до Господарського суду міста Києва про стягнення з ТОВ «СІД ТРАНС» боргу в розмірі 250 531,00 грн.

26.06.2019 року Господарським судом міста Києва прийнято рішення за результатами розгляду справи № 910/4286/19, яким в задоволенні позову ТОВ «СТЕПСЕРВІС» до ТОВ «СІД ТРАНС» про стягнення боргу в розмірі 250 531,00 грн відмовлено.

У зазначеному рішенні судом встановлено, що відповідно до наданих документів позивачем фактично надані послуги, проте, до матеріалів справи позивачем не надано належних та допустимих доказів надання позивачем відповідачу актів приймання - передачі наданих послуг, а також оригіналів документів: товарно-транспортної накладної, рахунку-фактури, реєстру перевезень вантажу, у зв`язку з чим відповідно до умов договору (п. 4.2 ) та чинного законодавства у відповідача не настав строк оплати.

Враховуючи встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року обставини, позивачем 12.07.2019 року поштовим відправленням надіслало ТОВ «СІД ТРАНС» разом із супровідним листом оригінали таких документів: рахунки на оплату (11 шт.); акти здачі-приймання робіт (22 шт.); реєстри товаро-транспортних накладних 9 (шт.); товаро-транспортні накладні 133 (шт.).

24.07.2019 року на адресу позивача надійшов лист від ТОВ «СІД ТРАНС», в якому містився Акт розкриття поштового пересилання та Відмова від підписання актів здачі-приймання робіт.

У зв`язку з не належним виконанням ТОВ "СІД ТРАНС" взятих на себе зобов`язань по сплаті наданих ТОВ "СТЕПСЕРВІС" послуг за Договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 15/06-18 СТ-СС від 15.06.2018, останній просить суд стягнути з ТОВ "СІД ТРАНС" 250 531,00 грн заборгованості.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилався на таке.

17.07.2019 ТОВ «Сід Транс» отримано від позивача поштове пересилання з вкладеними документами, зокрема, згідно опису вкладення та супровідного листа від 12.07.2019: рахунки на оплату; акти здачі-приймання робіт; реєстри товарно-транспортних накладних; товарно-транспортні накладні.

Відповідачем здійснено відкриття зазначеного поштового пересилання та встановлено наявність виключно ксерокопій товарно- транспортних накладних - про що складено Акт розкриття поштового пересилання.

Відповідності до п. 4.2 Договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 15/06-18 СТ-СС від 15.06.2018, укладеного між позивачем і відповідачем, оплата здійснюється замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами після надання наступних оригіналів документів: товарно - транспортної накладної, рахунку фактури, реєстру перевезення вантажу.

Позивачем не надано належних та достовірних доказів щодо виконання умов Договору та надання відповідачу всіх необхідних документів, передбачених умовами Договору (п.4.2) які є підставою для підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Враховуючи те, що Акти приймання-передачі наданих послуг сторонами не підписано, а строк на оплату відраховується з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (наданих послуг), строк оплати перевезеного вантажу не настав, у зв`язку з чим ТОВ «СІД ТРАНС» повністю заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені.

2. Норми права.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 15/06-18 СТ-СС від 15.06.2018 за своєю природою є договором транспортного експедирування.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку, одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Відповідно до ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, п. 2 і п.7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов`язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

15.06.2018 року між ТОВ «СТЕПСЕРВІС» та ТОВ «СІД ТРАНС», укладено Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №15/06-18 СТ-СС.

За умовами наведеного Договору, замовник доручає, а перевізник бере на себе зобов`язання за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вапнякового каміння та/або надати транспортно-експедиційне обслуговування, відповідно до узгоджених заявок до договору (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 9.1. Договору строк дії договору встановлюється з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором.

Усі спори та розбіжності, що виникають з договору або пов`язані з ними, вирішуються шляхом ведення переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів протягом 30-ти календарних днів з дати отримання стороною претензії, спір передається на розгляд компетентного суду відповідно до законодавства України (п.п. 7.1.- 7.2. Договору).

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/4286/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Степсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІД Транс" про стягнення 250 531,00 грн, предметом розгляду якої є стягнення з ТОВ "СІД Транс" боргу за надані послуги згідно Договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 15/05-18 СТ-СС від 15.06.2018 у розмірі 250 531,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі № 910/4286/19 у задоволенні позову ТОВ «СТЕПСЕРВІС» до ТОВ «СІД ТРАНС» про стягнення боргу в розмірі 250 531,00 грн відмовлено повністю.

Враховуючи приписи ст. 241 ГПК України, рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі № 910/4286/19 набрало законної сили.

Приймаючи рішення у справі 910/4286/19, суд встановив таке.

В матеріалах справи № 910/4286/19 наявні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 493 604,01 грн, які підписані тільки зі сторони позивача, а саме: № 468 від 18.06.2018 року на суму 3 009,80 грн; №522 від 25.06.2018 року на суму 94 018,10 грн; №552 від 03.08.2018 року на суму 23 467,14 грн; №589 від 09.08.2018 року на суму 46 123,01 грн; №603 від 17.08.2018 року на суму 52 413,72 грн; №654 від 31.08.2018 року на суму 44 965,94 грн; № 655 від 31.08.2018 року на суму 68 040,76 грн; №774 від 01.09.2018 року на суму 66 433,50 грн; № 674 від 02.09.2018 року на суму 62 428,32 грн; №728 від 06.09.2018 року на суму 29 378,82 грн; №825 від 16.09.2018 року на суму 3 324,90 грн.

Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №552 від 03.08.2018 року, №589 від 09.08.2018 року, №603 від 17.08.2018 року, №654 від 31.08.2018 року, №655 від 31.08.2018 року, №774 від 01.09.2018 року, №674 від 02.09.2018 року, №728 від 06.09.2018 року, №825 від 16.09.2018 року, за підписом виконавця (перевізника), були надіслані на адресу відповідача 15.02.2019 року.

В матеріалах справи є докази оплати відповідачем позивачу по договору на загальну суму 243 072,09 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

- №298 від 20.06.2018 року на суму 3 009,80 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №305 від 27.06.2018 року на суму 26 000,00 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №341 від 13.07.2018 року на суму 20 000,00 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №357 від 01.08.2018 року на суму 10 000,00 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №372 від 08.08.2018 року на суму 18 000,00 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №382 від 10.08.2018 року на суму 20 000,00 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №387 від 15.08.2018 року на суму 16 062,29 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №396 від 27.08.2018 року на суму 10 000,00 грн з призначенням платежу: "оплата за транспортні послуги згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №398 від 04.09.2018 року на суму 100 000,00 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №415 від 12.10.2018 року на суму 15 000,00 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18",

- №422 від 13.02.2019 року на суму 5 000,00 грн з призначенням платежу: "попередня оплата за транспортні послуги - сплата згідно договору №15/06/18 СТ-СС від 15.06.18".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі № 910/4286/19 встановлено, що відповідно до наданих документів позивачем фактично надані послуги, проте, до матеріалів справи позивачем не надано належних та допустимих доказів надання позивачем відповідачу актів приймання - передачі наданих послуг, а також оригіналів документів: товарно-транспортної накладної, рахунку-фактури, реєстру перевезень вантажу, у зв`язку з чим відповідно до умов договору (п.4.2 ) та чинного законодавства у відповідача не настав строк оплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить, що не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи норму ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку, що обставини стосовно ТОВ «СТЕПСЕРВІС» та ТОВ «СІД ТРАНС», встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі № 910/4286/19, що набрало законної сили, а саме обставини щодо:

- існування між сторонами відносин в межах Договору про надання транспортно-експедиційних послуг №15/06-18 СТ-СС від 15.06.2018;

- надання позивачем відповідачу послуг з перевезення вапнякового каміння та/або надання транспортно-експедиційного обслуговування, відповідно до узгоджених заявок до Договору про надання транспортно-експедиційних послуг №15/06-18 СТ-СС від 15.06.2018, не доказуються при розгляді даної справи Господарського суду міста Києва № 910/12310, у якій беруть участь вказані особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 4.2 Договору оплата здійснюється замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі наданих послуг, який підписується сторонами після надання наступних оригіналів документів: товарно-транспортної накладної, рахунку-фактури, реєстру перевезень вантажу. Оплата здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок перевізника.

Згідно з п. 3.3 Договору за фактом надання перевізником послуг, сторони підписують акт прийому-передачі наданих послуг.

В матеріалах справи наявні, долучені позивачем до позовної заяви акти здачі-приймання робіт (надання послуг): № 468 від 18.06.2018 на суму 3 009,80 грн; № 522 від 25.06.2018 на суму 94 018,10 грн; № 552 від 03.08.2018 на суму 23 467,14 грн; № 589 від 09.08.2018 на суму 46 123,01 грн; № 603 від 17.08.2018 на суму 52 413,72 грн., № 654 від 31.08.2018 на суму 44 965,94 грн; № 655 від 31.08.2018 на суму 68 040,76 грн; № 774 від 01.09.2018 на суму 66 433,50 грн; № 674 від 02.09.2018 на суму 62 428,32 грн; №728 від 06.09.2018 на суму 29 378,82 грн., № 825 від 16.09.2018 на суму 3 324,90 грн.

Згідно наведених актів загальна сума наданих послуг складає 493 604,01 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вищенаведені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані та скріплені печаткою лише з боку позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «СТЕПСЕРВІС».

Відповідно до наявних матеріалах справи доказів частина з наданих згідно Договору послуг, попередньо оплачена відповідачем платіжними дорученнями № 298 від 20.06.2018; № 305 від 27.06.2018; № 341 від 13.07.2018; № 357 від 01.08.2018; № 372 від 08.08.2018; № 382 від 10.08.2018; № 387 від 15.08.2018; № 396 від 27.08.2018; № 398 від 04.09.2018; № 415 від 12.10.2018; № 422 від 13.02.2019 в загальній сумі 243 072,09 грн., доказів оплати наданих послуг в іншій частині (250 531,92 грн) матеріали справи не містять.

В матеріалах справи міститься супровідний лист ТОВ «СТЕПСЕРВІС» від 12.07.2019 про направлення на адресу відповідача в порядку п. 4.2 Договору оригіналів документів, а саме рахунків на оплату, актів здачі-приймання робіт, реєстрів товарно-транспортних накладних та товарно-транспортних накладних.

Відповідно до опису вкладання у цінний лист та накладної за № 841 зазначені документи направлені на адресу відповідача 12.07.2019.

З наявного в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт надання позивачем послуг в сумі 250 531,92 грн. Натомість, заперечуючи проти позову відповідач посилається на Акт розкриття поштового пересилання від 17.07.2019.

У наведеному Акті відповідач зазначив, що у конверті отриманого ним поштового відправлення за № 841 наявні виключно копії товарно-транспортних накладних.

У зв`язку з наведеним відповідачем було складено Відмову від підписання актів здачі-приймання робіт.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 165 ГПК України, відзив, зокрема, повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Судом встановлено, що наявний в матеріалах справи Акт розкриття поштового пересилання від 17.07.2019, складений відповідачем та підписаний його директором Будило І.А. в одноособовому порядку, а тому суд зазначає, що одноособово складений акт, не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 76-77 ГПК України, який би свідчив про направлення позивачем саме копій товарно-транспортних накладних.

За таких обставин, твердження відповідача про отримання ним копій товарно-транспортних накладних, направлених на його адресу позивачем супровідним листом від 12.07.2019 судом відхиляються, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, відмова відповідача від підписання актів здачі-приймання робіт, направлених позивачем супровідним листом від 12.07.2019, не звільняє останнього від взятих на себе обов`язків щодо оплати, наданих позивачем послуг згідно Договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 15/06-18 СТ-СС від 15.06.2018 в сумі 250 531,92 грн.

4. Висновки суду.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались, як підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕПСЕРВІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІД ТРАНС" про стягнення заборгованості 250 531,00 грн підлягають задоволенню повністю.

5. Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач навів орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зазначивши такі витрати: 3 758,00 грн. судового збору та 400,00 грн. витрат пов`язаних з розглядом справи (поштові витрати).

Відповідно ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведені приписи частини 1 статті 129 ГПК України та задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача в сумі 3 758,00 грн.

Щодо підстав покладення на відповідача інших витрат, а саме поштових витрат, судом встановлено, що позивачем до позовної заяви долучено докази понесення поштових витрат фактично в сумі 29,00 грн за направлення копії позовної заяви відповідачу згідно накладної за № 574, інших доказів понесення позивачем витрат пов`язаних з направлення поштової кореспонденції матеріали справи не містять, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення на відповідача поштових витрат в іншій сумі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236-238, 241, 252, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІД ТРАНС" (02140, м.Київ, вул. Бориса Гмирі, будинок 9; ідентифікаційний код 39820757) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕПСЕРВІС" (46024, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Смакули, буд. 1, кв. 137; ідентифікаційний код 39743160) 250 531,00 грн (двісті п`ятдесят тисяч п`ятсот тридцять одну гривню 00 копійок), 3 758,00 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят вісім гривень 00 копійок) судового збору, 29,00 грн (двадцять дев`ять гривень 00 копійок) витрат, пов`язаних з розглядом справи.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 04.11.2019.

Суддя Гумега О.В.