ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 910/14303/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Куксова В.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 15.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019

у справі №910/14303/18 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа"

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз"

про стягнення 214 014 654,13 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" 214014654,13 грн заборгованості по тілу кредиту, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором №06.1-20/192 від 24.12.2013 та договорами поруки №06.1-20/193 від 24.12.2013, №06.1-20/195 від 24.12.2013, від 04.11.2015, від 25.01.2016.

У відзиві на позов відповідач-1 заперечував проти позову, посилаючись на те, що зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" за договором поруки є припиненим у зв`язку з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

У відзиві на позов відповідач-2 заперечував проти позову, посилаючись на те, що кредитний договір №06.1-20/192 від 24.12.2013 припинив свою дію, тому припинив свою дію і договір поруки, у зв`язку з чим відповідно зобов`язання з поручительства Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" також є припиненими.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач-3 у відзиві на позов зазначав, що договір поруки є припиненим, оскільки на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється. Окрім того, позивачем не подано повного обсягу документів на підтвердження заявлених вимог, зокрема, належним чином оформлених платіжних документів.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач-4 у відзиві на позов зазначав, що зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" за договором поруки є припиненим у зв`язку з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 у справі №910/14303/18 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214014654 (двісті чотирнадцять мільйонів чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 13 коп. заборгованості по тілу кредиту та 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214014654 (двісті чотирнадцять мільйонів чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 13 коп. заборгованості по тілу кредиту та 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214014654 (двісті чотирнадцять мільйонів чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 13 коп. заборгованості по тілу кредиту та 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214014654 (двісті чотирнадцять мільйонів чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 13 коп. заборгованості по тілу кредиту та 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції входив з того, що зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" щодо повернення заборгованості за кредитом, розмір якої, підтверджений судовим рішенням у справі №910/14247/17, не припинилось, доказів його належного виконання в матеріалах справи немає; доказів виконання взятих на себе зобов`язань поручителями до матеріалів справи не надано, а судом не встановлено наявності обставин, з якими закон пов`язує припинення поруки, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 154175,00 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив порушення судом норм процесуального права, зокрема, ст. 129 ГПК України. Скаржник вказує, що сума заборгованості по тілу кредиту (214 014 654,13 грн) стягнута із кожного з відповідачів окремо (таким чином за оскаржуваним судовим рішенням загальна сума заборгованості перед позивачем становить 856 058 616,52 грн), а судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви (616700,00 грн), стягнуто із чотирьох відповідачів солідарно по 154175,00 грн, що становить ? частини від загального розміру судового збору сплаченого позивачем при поданні позовної заяви. Скаржник вважає, що у разі задоволення позовних вимог у повному обсязі, як стягнення заборгованості по тілу кредиту (214014654,13 грн), так і стягнення судового збору (616700,00 грн) має відбуватися у повному розмірі із кожного відповідача у справі; якщо ж стягнення судового збору здійснюється у солідарному порядку, то і заборгованість по тілу кредиту теж має відбуватися у солідарному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/14303/18.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства. При цьому позивач вказує, що судом першої інстанції правомірно здійснено розподіл судових витрат.

В судове засідання апеляційної інстанції 15.10.2019 представники відповідача-1, третьої особи не з`явився.

Оскільки явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників учасників справи про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників відповідача-1, третьої особи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 15.10.2019 представник ТОВ "Інтерагро Плюс" підтримав та просив задовольнити подані суду апеляційної інстанції 17.09.2019 та 27.09.2019 клопотання про витребування у позивача доказів, а саме: детального розрахунку заборгованості по кредитному договору №06.1-20/192 від 24.12.2013; банківських виписок, в яких відображено факт зарахування та списання суми коштів, що отримані в межах виконавчих проваджень №№57621747, 57621969, 57621989, 57621988 щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, а також інші документи, які відображують дані факти.

Представники відповідачів-3, -4 підтримали вказані клопотання, просили їх задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вказаних клопотань, просив відмовити в їх задоволенні, підтримав доводи, викладені в наданих суду апеляційної інстанції 27.09.2019 запереченнях проти клопотання про витребування доказів, посилаючись на те, що заявником не обґрунтовано виняткових обставин неможливості звернення з даним клопотанням в суді першої інстанції. Крім того, представник позивача зазначив, що предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості по тілу кредиту, яка виникла за кредитним договором №06.1-20/192 від 24.12.2013, тоді як виконавчі написи були вчинені задля погашення заборгованості по відсоткам, що виникли а період з 01.10.2017 по 13.08.2018; дана обставина була встановлена місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні вищевказаних клопотань, оскільки заявником в порушення положень ст.269 ГПК України, не обґрунтовано неможливість звернення відповідача з відповідним клопотанням до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Крім того, витребувані заявником докази не є належними та допустимим доказами при розгляді спору у даній справі, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості по тілу кредиту, яка виникла за кредитним договором №06.1-20/192 від 24.12.2013, тоді як виконавчі написи були вчинені задля погашення заборгованості по відсоткам.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 15.10.2019 представник ТОВ "Інтерагро Плюс" підтримав та просив задовольнити подане суду апеляційної інстанції 27.09.2019 клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (перелік яких викладено в клопотанні) з метою встановлення дійсного розміру заборгованості, при цьому заявник просив поновити процесуальний строк для звернення з даним клопотання, посилаючись на те, що вказані докази отримано заявником вже після ухвалення місцевим господарським судом оскаржуваного рішення.

Представники відповідачів-3, -4 підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вказаного клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання, оскільки заявником в порушення положень ст.269 ГПК України, не обґрунтовано неможливість звернення відповідача з відповідним клопотанням до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача-3 заявив клопотання про відкладення розгляду з метою ознайомлення з матеріалами справи.

Представники відповідачів-2, -4 підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вказаного клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість звернення з відповідним клопотанням в межах підготовчого провадження (частина друга статті 202 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що зазначені представником відповідача-3 обставини не можуть бути належною підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідач-3 мав достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, ознайомлення з матеріалами справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (частина друга статті 43 ГПК України).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Колегія суддів вважає, що звернення відповідачів з завідомо безпідставними клопотаннями та заявами свідчить про зловживання ними своїми процесуальними правами та затягуванню та перешкоджанню розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача-2 підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 154175,00 грн та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі у відповідності до ст. 129 ГПК України.

В судовому засіданні представники відповідачів-3,-4 підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просили суд скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

24.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (Банк) та Публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз", як позичальником, було укладено Кредитний договір №06.1-20/192 (далі за текстом - Кредитний договір), за умовами якого банк надає позичальнику кредит загальною сумою кредиту 10000000,00 доларів США з можливістю отримувати в доларах США та з терміном кредиту до 23.12.2016.

Додатковою угодою №3 від 18.08.2015 внесено зміни до п. 1.1 Кредитного договору та визначено, що Банк надає позичальнику кредит з загальною сумою кредиту еквівалентну 10000000,00 доларів США з можливістю отримувати в гривні та доларах США та з терміном кредиту до 31.12.2026.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, позичальник сплачує Банку проценти за отримані та непогашені інше не передбачено договором. Проценти сплачуються за процентною ставкою, визначеною у пункті 5.2 цього Договору, та нараховуються щодо кожної частки, що залишається непогашеною, з дати надання частки до дати фактичного погашення такої частки, кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за часткою (кредитом) на кінець дня. Нарахування процентів за користування кредитом за дні, що не є робочими днями в поточному місяці, здійснюється в останній робочий день перед такими днями. Якщо дні, що не є робочими днями, починаючи в поточному місяці та закінчуються в наступному місяці, то нарахування процентів за дні, що не є робочими днями в поточному місяці, здійснюється а останній робочий день поточного місяця, а нарахування процентів за дні, що не є робочими днями в наступному місяці, здійснюється в перший робочий день такого наступного місяця, а нарахування процентів за днів, що не є робочими днями в наступному місяці, здійснюється в перший робочий день такого наступного місяця.

При розрахунку процентів за кожний процентний період враховуються як перший, так і останній день процентного періоду.

Проценти розраховуються на підставі фактичної кількості календарних днів, коли частка є непогашеною, та року з 360 календарних днів.

Згідно з п. 5.2 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди №4 від 07.10.2015, процентна ставка для часток в доларах США є змінюваною і складається з: (і) маржа 7 (сім) % річних та (іі) 6М LIBOR. При цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена процентна ставка для часток в доларах США 14 (чотирнадцять) % річних. Процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та становить:

- протягом періоду з "18" серпня 2015 року по "31" грудня 2016 року - 8% (вісім процентів) річних;

- протягом періоду з "01" січня 2017 року по "31" грудня 2018 року - 10 % (десять процентів) річних;

- протягом періоду з "01" січня 2019 року по "31" грудня 2022 року - 12% (дванадцять процентів) річних;

- протягом періоду з "01" січня 2023 року по "31" грудня 2026 року - 34 % (чотирнадцять процентів) річних.

Цей Договір набуває чинності на дату його підписання належним чином та зберігає силу до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (п. 11.11 Кредитного договору).

Відповідно до підпункту "h" п. 9.1 розділу 9 Кредитного договору в редакції додаткової угоди № 2 від 18.12.2014 в забезпечення зобов`язань позичальника за договором позичальник надає/забезпечує надання Банку застави майнових прав на майбутній урожай сільськогосподарської продукції (пшениця, жито, кукурудза, ячмінь, овес, просо, соняшник, соя, ріпак тощо) відповідно до структури посівних площ на відповідний сільськогосподарський рік та середньої врожайності за останні три роки. Заставна вартість сільськогосподарської продукції визначається на рівні ринкової вартості (з урахуванням ПДВ), визначеної за даними загальнодоступних джерел інформації, а саме: АПК-Інформ або Агро-сфера, або інших аналогічних джерел за визначенням Банку. Така застава повинна становити заставу з найвищим пріоритетом обтяження. Таке заставне майно повинно бути застрахованим фінансово стабільною та надійною страховою компанією, прийнятною для Банку, проти втрати або пошкодження та інших ризиків, як буде прийнятно для Банку, та Банк повинен мати статус вигодонабувача (бенефіціара) за такими страховими договорами та полісами.

Відповідно до підпункту (іі) пункту 12 додаткової угоди № 2 від 18.12.2014 до 15.02.2015 позичальник зобов`язаний укласти з Банком договори застави майнових прав на майбутній урожай сільськогосподарської продукції, передбачені підпунктом (h) пункту 9.1 розділу 9 кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 25.01.2016 між позивачем (Банк), Публічним акціонерним товариством "Компанія-Райз", як позичальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", як поручителем, укладено договір поруки (далі - Договір поруки-1), відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником у відповідності з кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки-1, поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі еквівалентній 10 000 000 доларів США не пізніше 31 грудня 2026 року, сплатити проценти за ставкою, що є змішаною для часток в доларах США і складається з: (і) маржі 7 (сім) % річних та (іі) Ставки LIBOR (шестимісячного, відповідно до валюти частки), при цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена Процентна Ставка для Часток в Доларах США складає 14 (чотирнадцять) % річних, процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та протягом періоду з 18 серпня по 2015 року по 31 грудня 2016 року - 8% річних; з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року - 10% річних; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року - 12% річних; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2026 року - 14% річних; а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов Кредитного договору.

Підписанням цього Договору поручитель безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов Кредитного Договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя), новацію зобов`язань за Кредитним договором у інше зобов`язання, будь-яку заміну боржника за Кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього Договору.

Пунктом 1.3 Договору поруки-1 встановлено, що поручитель, як солідарний боржник, зобов`язується сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором, в разі порушення позичальником зобов`язання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або запитів щодо обґрунтованості вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань та утримань. Такі платежі повинні бути сплачені поручителем на рахунки банку, вказані у вимозі.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2036 року (п. 3.8 Договору поруки-1).

04.11.2015 між позивачем (Банк), Публічним акціонерним товариством "Компанія-Райз", як позичальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", як поручителем, укладено Договір поруки (далі - Договір поруки-2), відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником у відповідності з кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки-2, поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі еквівалентній 10 000 000 доларів США не пізніше 31 грудня 2026 року, сплатити проценти за ставкою, що є змішаною для часток в доларах США і складається з: (і) маржі 7 (сім) % річних та (іі) Ставки LIBOR (шестимісячного, відповідно до валюти частки), при цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена Процентна Ставка для Часток в Доларах США складає 14 (чотирнадцять) % річних, процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та протягом періоду з 18 серпня по 2015 року по 31 грудня 2016 року - 8% річних; з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року - 10% річних; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року - 12% річних; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2026 року - 14% річних; а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов Кредитного договору.

Підписанням цього Договору поручитель безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов Кредитного Договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя), новацію зобов`язань за Кредитним договором у інше зобов`язання, будь-яку заміну боржника за Кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього Договору.

Пунктом 1.3 Договору поруки-2 встановлено, що поручитель, як солідарний боржник, зобов`язується сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором, в разі порушення позичальником зобов`язання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або запитів щодо обґрунтованості вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань та утримань. Такі платежі повинні бути сплачені поручителем на рахунки банку, вказані у вимозі.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2036 року (п. 3.8 Договору поруки-2).

24.12.2013 між позивачем (Банк), Публічним акціонерним товариством "Компанія-Райз", як позичальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", як поручителем, укладено Договір поруки №06.1-20/193 (далі - Договір поруки-3), відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником у відповідності з кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки-3 в редакції Договору про внесення змін № 3 від 07.10.2015, поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі еквівалентній 10 000 000 доларів США не пізніше 31 грудня 2026 року, сплатити проценти за ставкою, що є змішаною для часток в доларах США і складається з: (і) маржі 7 (сім) % річних та (іі) Ставки LIBOR (шестимісячного, відповідно до валюти частки), при цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена Процентна Ставка для Часток в Доларах США складає 14 (чотирнадцять) % річних, процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та протягом періоду з 18 серпня по 2015 року по 31 грудня 2016 року - 8% річних; з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року - 10% річних; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року - 12% річних; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2026 року - 14% річних; а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов Кредитного договору.

Підписанням цього Договору поручитель безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов Кредитного Договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя), новацію зобов`язань за Кредитним договором у інше зобов`язання, будь-яку заміну боржника за Кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього Договору.

Пунктом 1.3 Договору поруки-3 встановлено, що поручитель, як солідарний боржник, зобов`язується сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором, в разі порушення позичальником зобов`язання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом десяти робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги. Такі платежі повинні бути сплачені поручителем на рахунки банку, вказані у вимозі.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 23 грудня 2019 року (п. 3.8 Договору поруки-3).

24.12.2013 між позивачем (Банк), Публічним акціонерним товариством "Компанія-Райз", як позичальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор", як поручителем, укладено Договір поруки №06.1-20/193 (далі - Договір поруки-4), відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником у відповідності з кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки-4 в редакції Договору про внесення змін № 2 від 07.10.2015, поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі еквівалентній 10 000 000 доларів США не пізніше 31 грудня 2026 року, сплатити проценти за ставкою, що є змішаною для часток в доларах США і складається з: (і) маржі 7 (сім) % річних та (іі) Ставки LIBOR (шестимісячного, відповідно до валюти частки), при цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена Процентна Ставка для Часток в Доларах США складає 14 (чотирнадцять) % річних, процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та протягом періоду з 18 серпня по 2015 року по 31 грудня 2016 року - 8% річних; з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року - 10% річних; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року - 12% річних; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2026 року - 14% річних; а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов Кредитного договору.

Підписанням цього Договору поручитель безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов Кредитного Договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя), новацію зобов`язань за Кредитним договором у інше зобов`язання, будь-яку заміну боржника за Кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього Договору.

Пунктом 1.3 Договору поруки-4 встановлено, що поручитель, як солідарний боржник, зобов`язується сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором, в разі порушення позичальником зобов`язання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом десяти робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги. Такі платежі повинні бути сплачені поручителем на рахунки банку, вказані у вимозі.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 23 грудня 2019 року (п. 3.8 Договору поруки-4).

В силу положень ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Дана норма кореспондується зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Колегією суддів встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/14247/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду 25.01.2018 та постановою Верховного Суду від 02.05.2018, задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз", Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про солідарне стягнення 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №06.1-20/192 від 24.12.2013 та договором поруки №06.1-20/194 від 24.12.2013.

Відповідно до частини четвертої ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

15.02.2017 у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за Кредитним договором на адресу відповідача-1 була направлена вимога про виконання порушеного зобов`язання № 08.41-186/67-2559 від 13.02.2017, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку.

14.02.2017 у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за Кредитним договором на адресу відповідача-2 була направлена вимога про виконання порушеного зобов`язання №08.41-186/67-2551 від 13.02.2017, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку.

15.02.2017 у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за Кредитним договором на адресу відповідача-3 була направлена вимога про виконання порушеного зобов`язання №08.41-186/67-2550 від 13.02.2017, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку.

14.02.2017 у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за Кредитним договором на адресу відповідача-4 була направлена вимога про виконання порушеного зобов`язання №08.41-186/67-2558 від 13.02.2017, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку.

Проте, вказані вимоги були залишені поручителями без виконання.

Матеріалами справи підтверджено та учасниками справи не спростовано, що заборгованість перед банком за тілом кредиту за Кредитним договором складає 214 014 654,13 грн.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав вважати припиненою поруку за договорами поруки №06.1-20/193 від 24.12.2013, №06.1-20/195 від 24.12.2013, від 04.11.2015, від 25.01.2016, враховуючи встановлений у Договорах поруки-1, 2, 3, 4 строк їх дії, а також те, що на час ухвалення оскаржуваного рішення зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" щодо повернення заборгованості за кредитом, розмір якої, підтверджений судовим рішенням у справі №910/14247/17, не припинилось, доказів його належного виконання в матеріалах справи немає.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги банку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по тілу кредиту у розмірі 214 014 654,13 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас колегія звертає увагу на те, що судом першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, помилково не зазначено про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по тілу кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст. 277 ГПК України).

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити мотивувальну та резолютивну частини рішення без скасування по суті правильного рішення шляхом доповнення їх наступним змістом: стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту.

Суд апеляційної інстанції вважає, що розподіл судових витрат здійснено судом першої інстанції у відповідності до положень ст. 129 ГПК України.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/14303/18 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, б. 121-В, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" (03170, м. Київ, вул. Перемоги, б. 20, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа" (37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв Майдана, б. 78, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" (37240, Полтавська обл., Лохвицький район, м. Заводське, вул. Матросова, б. 10, ) на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, код ЄДРПОУ 0003954, 13 грн (двісті чотирнадцять мільйонів чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 13 коп.) заборгованості по тілу кредиту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, б. 121-В, ) на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" (03170, м. Київ, вул. Перемоги, б. 20, ) на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа" (37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв Майдана, б. 78, ) на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" (37240, Полтавська обл., Лохвицький район, м. Заводське, вул. Матросова, б. 10, ) на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.»

Доручити суду першої інстанції видати відповідні накази з зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.10.2019 (після виходу з відпустки судді Куксова В.В.)

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді В.В. Куксов

Г.А. Кравчук