ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Справа № 924/421/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Бучинська Г.Б.

судді Василишин А.Р.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників:

позивача: Карасьов О.С. - представник, Зінкевич Д.В. - адвокат

відповідача: Ведмедєв С.С. арбітражний керуючий

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 у справі №924/421/19 (суддя Грамчук І.В., м.Хмельницький, повний текст складено 08.08.2019 р.)

за позовом Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив"

про визнання договору поставки молока №49 від 12.08.2016 р. недійсним

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.

1. Дочірнє підприємство "Старокостянтиніський молочний завод" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" про визнання договору поставки молока №49 від 12.08.2016 недійсним.

2. В обґрунтування позову вказує на порушення норм чинного законодавства при підписанні договору поставки молока №49 від 12.08.2016, посилається на положення ст. ст. 203,638 ЦК України, ст. ст. 179,180, 189,190 ГК України.

3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 у справі №924/421/19 у позові Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" про визнання договору поставки молока №49 від 12.08.2016 недійсним відмовлено.

4. Рішення господарського суду мотивоване тим, що аналізуючи зміст договору поставки молока від 12.08.2016 №49 на предмет закріплення в останньому обов`язкових умов договору купівлі-продажу суд першої інстанції засвідчив, що в розділі 1 договору сторонами визначено предмет договору товар, а саме натуральне коров`яче молоко незбиране. В розділі 3 договору сторони погодили, що асортимент, кількість та ціна конкретної партії продукції, що постачається за даним договором визначається сторонами у додатках (протокол погодження ціни), що є невід`ємною частиною даного договору. Ціна партії продукції є фіксованою на весь період дії протоколу погодження ціни і у будь-якому випадку не підлягає зміні без письмового погодження сторін. Протокол погодження ціни підписується сторонами при кожній зміні ціни на продукцію. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами 12.08.2016р., 16.10.2016р., 01.12.2016р., 16.02.2017р., 24.03.2017 року, 24.04.2017р., 24.05.2017р., 25.06.2017 року, 25.07.2017 року та 23.08.2017р. підписано протоколи погодження договірної ціни, їх скріплення здійснено печатками підприємств.

5. Приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочинів недійсними. Доводи позивача, що висвітлені у позові, не знайшли свого підтвердження при дослідженні доказів та встановленні обставин справи. З огляду на наведене, беручи до уваги ті обставини, що спірний договір не суперечить положенням ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, іншим вимогам чинного законодавства, містить всі істотні умови встановленні законодавством для даного виду правочину, зважаючи на підтвердженість фактів прийняття до виконання та вчинення дій щодо схвалення сторонами спірного правочину, виходячи з положень законодавства України, матеріалів та обставин справи, у даному випадку відсутні підстави для визнання недійсним договору поставки молока №49 від 12.08.2016.

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

6. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд винести постанову, якою рішення Господарського суду Хмельницької області від 02 серпня 2019 року у справі №924/421/19 скасувати у повному обсязі. Позов ДП «Старокостянтинівський молочний завод» до СВК «Перший національний виробничий кооператив», про визнання договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016 року між ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та СВК «Перший національний виробничий кооператив» недійсним задовольнити у повному обсязі.

7. Зазначає, що під час встановлення фактичних обставин справи щодо істотних умов договору поставки молока №49 судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до ч.7, ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

8. Судом першої інстанції, не взято до уваги, доводи позивача, що він є дочірнім підприємством яке перебуває під контролем материнської компанії (власника) - ПрАТ «КУА «Довіра-Капітал». Крім того, суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи, не здійснив належного аналізу правовідносин, застосувавши норми права, як не могли бути застосовані в даних правовідносинах, не врахувавши позиції судів касаційної інстанції, прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, та як наслідок ухвалення неправомірного рішення.

9. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.19р. у справі №924/421/19 та розгляд апеляційної скарги призначено на 09 жовтня 2019 року.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.

10. На адресу суду 08.10.2019 засобами електронного зв`язку від ліквідатора Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" - арбітражного керуючого Ведмедєва Сергія Сергійовича надійшов відзив в якому зазначає, що в провадженні господарського суду Хмельницької області знаходиться справа №924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив» (Скорочена назва - СВК «ПНВК», 30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, будинок 31, код СДРІІОУ 40108269). Постановою господарського суду Хмельницької області від 15.08.2019 року у справі №924/1155/18, СВК «ПНВК» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором СВК «ПНВК» призначено арбітражного керуючого Ведмедєва С.С. Крім того, просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 року у справі №924/421/19 та залишити в силі рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 року у справі №924/421/19.

11. Арбітражний керуючий Ведмедєв С. С. в судовому засіданні 09.10.2019, яке відбулось в режимі відеоконференції пояснив підстави надіслання відзиву з порушенням строку зазначеного в ухвалі суду від 03.09.2019. Зазначив, що затримка подання відзиву відбулась у зв`язку з тривалою передачею документації та печатки від колишнього керівництва кооперативу та в результаті даних обставин відзив був надісланий на адресу позивача тільки 08.10.2019.

12. В судовому засіданні 09.10.2019, яке відбулось в режимі відеоконференції, представники позивача заявили клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю підготовки заперечення на відзив відповідача на апеляційну скаргу.

13. Представник відповідача щодо клопотання про відкладення розгляду справи не заперечив.

14. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 у справі №924/421/19 відкладено на 08 листопада 2019 року.

15. Представник та адвокат позивача в судовому засіданні 08.11.2019 підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі з урахуванням поданих пояснень. Зазначили, що згоди щодо всіх істотних умов саме господарського договору не було досягнуто, оскільки їх реально не було визначено (встановлено) на момент укладення оспорюваного договору. Це вказує на той факт, що суд дослідивши відповідні докази по справі, здійснив неправильне застосування норми матеріального законодавства, зокрема загальних норм, при наявності спеціальних, які мають вищу (пріоритетну) силу. Також, суд першої інстанції при дослідженні доказів, не здійснив належної правової їх оцінки та фактичних обставин справи, зокрема не вказав, чи дійсно положення відобразили наявність обмежень у повноваженнях представника Жука В.М. та те, що при підписанні спірного договору ним було здійснено їх перевищення, з цього питання жодної аргументації, правового аналізу доказів судом першої інстанції не здійснено, а тому не враховано норми чинного законодавства. На думку представників позивача судом першої інстанцією здійснено помилкове застосування (врахування) висновків Верховного Суду, які зроблено за інших підстав та обставин справи. Просили суд, рішення Господарського суду Хмельницької області від 02 серпня 2019 року у справі №924/421/19 скасувати у повному обсязі. Позов ДП «Старокостянтинівський молочний завод» до СВК «Перший національний виробничий кооператив», про визнання договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016 року між ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та СВК «Перший національний виробничий кооператив» недійсним задовольнити у повному обсязі.

16. Арбітражний керуючий Ведмедєв С. С. в судовому засіданні 08.11.2019 апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що жодних доказів надання чи надсилання документів, які підтверджують наявність обмежень у підписанта договору поставки, на адресу відповідача, позивачем не надано, в Єдиному державному реєстру юридичних осіб відсутні відомості про наявність обмежень у керівника позивача, тому відповідач не знав і не міг знати про будь-які обмеження повноважень представника позивача. Разом з тим, саме лише відправлення позивачем певних документів відповідачу (за наявності встановлення таких обставин) не може достеменно свідчити про їх отримання відповідачем та про обізнаність відповідача з ними, з їх змістом. Із частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України вбачається те, що для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору. Питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу підприємства та добросовісність його дій є внутрішніми відносинами між юридичною особою та її органом, тому сам лише факт учинення виконавчим органом підприємства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами. Зазначений висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 25 жовтня 2018 року у справі №910/19164/17.

17. Окрім того, у відповідності до п. 3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

18. Схвалення позивачем спірного правочину підтверджується наступним: протоколами погодження договірної ціни №7 від 16.10.2016 року, №8 від 01.1 1.2016 року, №9 від 01.12.2016 року, №12 від 16.02.2017 року, №13 від 24.03.2017 року, №14 від 24.04.2017 року, №15 від 24.05.2017 року, №16 від 25.06.2017 року, №17 від 25.07.2017 року, №18 від 23.08.2017 року, які підписані та скріплені печатками сторін. Отриманням позивачем за договором поставки товару - молока на суму 141 916 738,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №39 від 31.08.2016 року, №64 від 31.10.2016 року, №75 від 30.11.2016 року, №95 від 31.12.2016 року, №8 від 31.01.2017 року, №20 від 28.02.2017 року, №38 від 15.03.2017 року, №44 від 31.03.2017 року, №54 від 15.04.2017 року, №61 від 30.04.2017 року, №98 від 31.05.2017 року, №151 від 30.06.2017 року, №201 від 31.07.2017 року, №211 від 31.08.20і'7 року, №446 від 30.09.2017 року, №>713 від 31.10.2017 року та N« 797 від ЗО. 1 1.2017 року. Податковими накладними, реєстрація яких підтверджується квитанція про реєстрацію податкових накладних. Частковою оплатою за отриманий товар, що зокрема підтверджується актами звірки взаєморозрахунків, які підписані та скріплені печатками сторін. Укладенням між сторонами до договору поставки додаткової угоди №1 від 27.12.2016 року, додаткової угоди № 2 від 18.08.2017 року, акту прийому-передачі векселя (векселів) від 18.08.2017 року, відповідно до якого відповідач приймав як оплату по договору векселі на загальну суму 12 000 000,00 гри., які заступник генерального директора підписував на підставі довіреності №15 від 28.12.2016 року.

19. Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.

20. Заслухавши пояснення представника та адвоката Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", арбітражного керуючого Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" в судовому засіданні 08.11.2019, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" слід задоволити частково, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 у справі №924/421/19 скасувати. Справу № 924/421/19 передати до Господарського суду Хмельницької області для нового розгляду по суті в межах справи № 924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив», виходячи з наступного.

21. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №11/04-2016 власника Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» від 11.04.2016 р. затверджено статут Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» в новій редакції(а.с.9-13 т.1).

22. Згідно пунктів 8.1., 8.2. Статуту, визначено, що управління підприємством здійснює його власник, який вирішує всі питання, пов`язані з діяльністю підприємства.

23. До виключної компетенції власника віднесено: а) визначення основних напрямків діяльності підприємства; б) внесення змін та доповнень до статуту підприємства; в) призначення та звільнення генерального директора Підприємства і визначення його повноважень; г) притягнення до матеріальної та інших видів відповідальності посадових осіб підприємства; д) прийняття рішення про реорганізацію чи ліквідацію підприємства.

24. Відповідно до пунктів 8.3, 8.4 Статуту, поточна діяльність підприємства здійснюється Генеральним директором. При призначенні Генерального директора з ним укладається трудовий договір в якому визначаються компетенції, права, обов`язки і відповідальність перед власником, умови матеріального забезпечення і звільнення з посади. Генеральний директор не має права без погодження з власником підписувати договори спрямовані на відчуження, заставу, іпотеку, оренду майна, що належить підприємству. Контроль за діяльністю посадових осіб підприємства здійснює власник і ревізійна комісія підприємства.

25. Згідно пунктів 12.1, 12.2 Статуту, підприємство здійснює облік результатів своєї діяльності, веде оперативний, бухгалтерський і статистичний облік у встановленому порядку і несе відповідальність за його достовірність. Відповідальними за стан обліку і своєчасне подання звітності та сплати податків є генеральний директор та головний бухгалтер підприємства або, за рішенням власника, інша посадова особа підприємства.

26. 01.10.2016 між Приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами «Довіра капітал» та громадянином України Гордійчук Юрій Анатолійович укладено трудовий договір у відповідності до якого останній наймається на посаду генерального директора ДП «Старокостянтинівський молочний завод»(а.с. 14-15 т.1).

27. Відповідно до п. 2.1 трудового договору генеральний директор здійснює поточне (оперативне) керівництво товариством, забезпечує виконання завдань товариства, передбачених законодавством України, статутом товариства, цим трудовим договором та рішеннями вищого органу товариства.

28. Згідно пунктів 2.11, 2.12 трудового договору роботодавець організовує фінансовий контроль за діяльністю товариства та передбачено права генерального директора, серед яких право укладати угоди та різного роду договори, в тому числі купівлі - продажу, оренди, підряду, видавати доручення, відкривати та закривати банківські рахунки; приймати рішення щодо вчинення товариством правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, не перевищує 1 млн. грн. Крім того, ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом , не повинна перевищувати 0,5 відсотків активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

29. Поряд з цим, матеріали справи містять довідку підприємства № 1 про повноваження власника та Генерального директора ДП «Старокостянтинівський молочний завод» від 02.05.2019, яка містить вищевказані положення Статуту(а.с. 8 т.1).

30. 04.01.2016 генеральним директором ДП «Старокостянтинівський молочний завод» затверджено посадову інструкцію першого заступника генерального директора ДП «Старокостянтинівський молочний завод», згідно п. 1.1 якої перший заступник генерального директора належить до професійної групи «Керівник`а.с. 17-18 т.1).

31. Згідно п. 3.2 посадової інструкції перший заступник генерального директора має право представляти інтереси підприємства у взаємовідносинах з громадянами, юридичними особами, органами державної влади і управління за дорученням та вказівкою генерального директора.

32. Згідно довіреності №11 від 01.10.2015 року генеральний директор ДП «Старокостянтинівський молочний завод» Ю.А. Гордійчук уповноважив першого заступника генерального директора Жука Валерія Миколайовича представляти інтереси підприємства у відносинах із будь-якими суб`єктами підприємницької діяльності, підприємствами, установами, організаціями незалежно від їх підпорядкування та форм власності. Для цього представникові надано право: погоджувати умови та підписувати від імені підприємства Угоди та різного роду договори (за виключенням договорів спрямованих на відчуження, заставу, іпотеку майна, що належить підприємству), будь-які документи, що пов`язані з виконанням угод та договорів (акти, специфікації, додатки, протоколи розбіжностей, рахунки і ін,); банківські документи; касові документи; технологічні завдання; виробничі завдання та звіти, акти відбору зразків; довіреності працівникам підприємства на отримання заробітної плати і інших належних їм платежів; посвідчення про відрядження; заявки на придбання ТМЦ; довіреності на отримання ТМЦ, накази про встановлення норм витрат; довідки про доходи працівників. Дана довіреність видана строком до 31.12.2016 року(а.с. 19 т.1).

33. 12.08.2016 року між Дочірнім підприємством «Старокостянтинівський молочний завод» та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Перший національний виробничий кооператив» укладено договір поставки молока №49, згідно п. 1.1 якого постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність покупця натуральне коров`яче молоко незбиране на умовах визначених цим договором, а покупець зобов`язується приймати і своєчасно оплачувати вартість продукції(а.с. 20-21 т.1).

34. В розділі 3 договору сторони погодили, що асортимент, кількість та ціна конкретної партії продукції, що постачається за даним договору визначається сторонами у додатках (протокол погодження ціни), що є невід`ємною частиною даного договору. Ціна партії продукції є фіксованою на весь період дії протоколу погодження ціни і у будь-якому випадку не підлягає зміні без письмового погодження сторін. Протокол погодження ціни підписується сторонами при кожній зміні ціни на продукцію.

35. 12.08.2016, 16.10.2016, 01.12.2016, 16.02.2017, 24.03.2017, 24.04.2017, 24.05.2017, 25.06.2017, 25.07.2017 та 23.08.2017 між сторонами підписано протоколи погодження договірної ціни(а.с. 22, 97-105 т.1).

36. Договір та додатки до нього підписано та скріплено відтиском печаток сторін. Від покупця договір та додатки підписано першим заступником генерального директора Жуком В.М.

37. Як вбачається з матеріалів справи, у період з 16.08.2016 по 31.12.2016 ДП «Старокостянтинівський молочний завод» провів розрахунок із СВК «Перший національний виробничий кооператив» в рамках договору від 12.08.2016 на суму 6822190,32 грн. товару за договором поставлено на суму 7162811,12 грн., що підтверджується довідкою(а.с. 24-72 т.1).

38. Разом з тим, поставка молока за договором підтверджується видатковими накладними №39 від 31.08.2016, №64 від 31.10.2016, №75 від 30.11.2016, №95 від 31.12.2016, №8 від 31.01.2017, №38 від 15.03.2017, №44 від 31.03.2017, №54 від 15.04.2017, №61 від 30.04.2017, №98 від 31.05.2017, №151 від 30.06.2017, №201 від 31.07.2017, №211 від 31.08.2017, №446 від 30.09.2017, №713 від 31.10.2017, №797 від 30.11.2017(а.с. 106-108, 112, 113 зворотній аркуш, 115, 117, 119, 120 зворотній аркуш, 121 зворотній аркуш, 123, 124 зворотній аркуш, 126, 128, т.1), а оплата товару податковими накладними від 12.01.2017, 31.01.2017, 28.02.2017, 15.03.2017, 31.03.2017р., 15.04.2017р., 30.04.2017р., 31.05.2017р., 30.06.2017р., 31.07.2017р., 31.08.2017р., 30.09.2017р., 31.10.2017р., 30.11.2017р. -, які зареєстровані згідно квитанцій(108 зворотній аркуш-111, 113, 114, 116, 118,120,121, 122, 124, 125, 127,129 т.1).

39. Крім того, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017 між сторонами підписано акти звірки розрахунків між ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та СГВК «Перший національний виробничий кооператив» за договором поставки молока №49 від 12.08.2016(а.с. 130-158 т.1).

40. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 12.08.2016 (а.с. 191-195 т.1) в розділі відомості про органи управління юридичної особи - Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» вказано Загальні збори, Генеральний директор.

41. В розділі прізвище, ім`я по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи вказано Гордійчук Юрій Анатолійович (керівник згідно Статуту).

42. Поряд з цим, враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що ПАТ «Компанія управління активами «Довіра-Капітал», як власник не надавала своєї попередньої згоди та подальшого схвалення/погодження правочину із СВК «Перший національний виробничий кооператив», а саме на підписання договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016 року, що на думку позивача є порушенням норм чинного законодавства та прав позивача, що і стало підставою для звернення до Господарського суду Хмельницької області з даним позовом.

43. Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

44. Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 11.01.2019 відкрито провадження у справі № 924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" (30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, будинок 31, ). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення господарським судом Хмельницької області справи № 924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" (30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, будинок 31, ). Визнано вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" с. Мокіївці, Шепетівського району Хмельницької області в розмірі 3 743 575,73 грн., з яких безспірні становлять 3 317 986,69 грн. Введено процедуру розпорядження майном боржника до 05.05.2019р., а також призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Ведмедєва Сергія Сергійовича(http://reyestr.court.gov.ua/Review/79161194).

45. Статтею 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинної на момент розгляду справи в суді першої інстанції) встановлено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

46. Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

47. Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинної на момент розгляду справи в суді першої інстанції), суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

48. За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Такий правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14.

49. Статтею 20 ГПК України встановлено, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

50. Частиною 9 статті 30 ГПК України справи у майнових спорах до боржника віднесено до територіальної підсудності господарського суду за місцезнаходженням боржника, а, відтак, до юрисдикції місцевого суду, яким здійснюється провадження у справі про банкрутство боржника.

51. Отже, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, а також справ за позовами арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при реалізації ними повноважень щодо повернення майна банкрута до ліквідаційної маси, має здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, без порушення окремих справ позовного провадження.

Правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.01.2019 у справі №915/441/18.

52. Разом з тим, концентрація всіх відповідних спорів (визнання правочинів недійсними, витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння, визнання прав власності на майно банкрута тощо) в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси, в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, та є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута так і кредиторів та узгоджується з приписами ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство, п. 7 ч. 1 ст. 12, ч. 3 ч. 10 ст. 16 ГПК України.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13, яка, відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, повинна бути врахована господарським судом. Судова колегія відзначає, що у постанові від 08.10.2019 у справі №916/2084/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла правовового висновку, що згода загальних зборів товариства на укладення договору є згодою органу управління товариства, який діє від імені товариства. Повноваження органу управління товариства (на надання зазначеної згоди), який діє від імені товариства, не можна ототожнювати з корпоративними правами його учасників, який діяти від імені товариства права не мають. Підписання виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди вищого органу цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника.

53. Крім того, колегія суддів відзначає, що 21.10.2019 почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень цього Кодексу, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

54. Положення, що визначають створення електронної торгової системи та авторизації електронних майданчиків, вводяться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Кодексом.

55. Згідно п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність:

56. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами);

57. Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

58. Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього Кодексу.

59. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

60. Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

61. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

62. Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

63. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

64. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

65. Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні заяви де стороною є боржник, який перебуває в процедурі банкрутства, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство боржника.

66. Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.01.2019 відкрито провадження у справі №924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" (30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, будинок 31, ). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення господарським судом Хмельницької області справи № 924/1155/18 про банкрутство сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" (30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, будинок 31, ). Визнано вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" с. Мокіївці, Шепетівського району Хмельницької області в розмірі 3 743 575,73 грн., з яких безспірні становлять 3 317 986,69 грн. Введено процедуру розпорядження майном боржника до 05.05.2019р., а також призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Ведмедєва Сергія Сергійовича(дана ухвала долучена до матеріалів справи).

67. Таким чином, колегію суддів встановлено, що відповідач у справі №924/421/91 - Сільськогосподарський виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив" (30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, будинок 31, ) перебуває у процедурі банкрутства у справі №924/1155/18 з 11.01.2019.

68. Як вбачається з матеріалів справи, що 03.05.2019 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив» про визнання договору поставки молока №49 від 12.08.2016 недійсним.

69. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.05.2019 у справі №924/421/19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив» про визнання договору поставки молока №49 від 12.08.2016 недійсним, для її розгляду в порядку загального позовного провадження( а.с. 1 т.1). Тобто за межами справи №924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив".

70. Однак, колегія суддів відзначає, що враховуючи вищевикладені законодавчі норми та з урахуванням того, що предметом позову у даній справі №924/421/19 є вимоги про визнання недійсним договору поставки молока №49 від 12.08.2016, укладеного Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Перший національний виробничий кооператив", стосовно якого відкрито справу про банкрутство, провадження у даній справі відкрито після відкриття провадження у справі про банкрутство, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір у даній справі №924/421/19 мав вирішуватись саме в межах справи Господарського суду Хмельницької області №924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив".

71. За таких обставин, колегія суддів зазначає, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство.

72. Вирішуючи даний спір по суті, суд першої інстанції не врахував приписів названих вище норм чинного законодавства, помилково вирішивши спір по суті за вимогами Дочірнього підприємства «Старокостянтинівського молочного заводу» про визнання договору поставки молока №49 від 12.08.2016 недійсним в окремому позовному провадженні.

73. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір, який безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", підлягає розгляду в межах справи №924/421/19 про банкрутство останнього, а не в окремому позовному провадженні.

74. Таким чином, рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 у справі №924/421/19 підлягає скасуванню як таке, що винесене з порушенням норм процесуального права, а справа №924/421/19 - передачі до Господарського суду Хмельницької області для розгляду по суті в межах справи №924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 у справі №924/421/19 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2019 у справі №924/421/19 скасувати.

3. Справу № 924/421/19 передати до Господарського суду Хмельницької області для нового розгляду по суті в межах справи №924/1155/18 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив".

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "11" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.