ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" жовтня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/2932/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76)
до 1) Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ідентифікаційний код 04059243), 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, ідентифікаційний код 14095412), 3) Фізичної особи - підприємця Ерліхмана Євгена Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про визнання незаконним та скасування пункту рішення, визнання недійсним договору купівлі - продажу, зобов`язання повернути нежитлові приміщення
за участю представників учасників справи:

прокурора - Чирика В.Г., службове посвідчення №036688 від 11.12.2015;

1-го відповідача - Мартинової А.М., довіреність №08-21/3519/2-18 від 20.12.2018;

2-го відповідача - Романенко Т.М., довіреність №2780 від 25.03.2019;

3-го відповідача - адвоката Мартиненко А.М., ордер серія ХВ № від 28.10.2019;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради (1-ий відповідач), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради (2-ий відповідач), Фізичної особи - підприємця Ерліхмана Євгена Віталійовича (3-ий відповідач), в якій просить: визнати незаконним та скасувати п.5 додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 23.01.2018 №5538-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою - підприємцем Ерліхманом Євгеном Віталійовичем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за №208; зобов`язати повернути Фізичну особу - підприємця Ерліхмана Євгена Віталійовича на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху № 6, 7, 8, 9, загальною площею 21,8 кв.м., розташовані в будинку літ. "А-1" за адресою: м. Харків, вулиця Академіка Проскури, 5-Ж.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається, зокрема на те, що на підставі договору оренди № 6179 від 21.04.2016, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ФОП Ерліхманом Є.В. , у останнього в оренді перебували нежитлові приміщення 1-го поверху № 6-1-9, загальною площею 21,8 кв.м., розташовані в будинку літ. "А-1" за адресою: м. Харків, вулиця Академіка Проскури, 5-Ж.

Прокурор зазначає, що ФОП Ерліхман Є.В. звернувся з листом від 10.05.2017 до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради (вх. №6758), у якому просив дозволити приватизацію вказаних приміщень шляхом викупу. При цьому до вказаного листа не було долучено жодних документів, які б надавали право на таку приватизацію.

На підставі вказаного звернення Харківською міською радою прийнято рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/11. Відповідно п. 5 додатку 1 до вказаного рішення, Харківською міською радою надано дозвіл ФОП Ерліхману Є. В. приватизувати вказаний об`єкт нерухомого майна шляхом викупу.

При цьому, прокурор зазначає, що спосіб приватизації майна шляхом викупу, який був обраний до оспорюваного майна можливий лише у виключних випадках, а саме в даному випадку продаж шляхом викупу орендарем об`єкту, який вже перебуває у нього в оренді можливий, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менше як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

Проте прокурор також зазначає, що жодних поліпшень орендованого майна орендарем проведено не було, аукціону або конкурсу (конкурсний продаж) проведено не було, а 30.06.2018 між ФОП Ерліхман Є.В. та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради укладено договір купівлі - продажу №5538-В-С, відповідно до якого ФОП Ерліхман Є.В. приватизував вказані нежитлові приміщення за 46 714 грн. 00 коп. без ПДВ (разом з ПДВ за 56 056 грн. 80 коп.).

Отже на думку прокурора, Харківською міською радою незаконно обрано спосіб приватизації оспорюваного майна: нежитлових приміщень 1-го поверху № 6, 7, 8, 9, загальною площею 21,8 кв.м., які розташовані в будинку літ. "А-1" за адресою: м. Харків , вулиця Академіка Проскури, 5-Ж, шляхом викупу вказаного майна орендарем, тобто відповідне рішення міської ради є незаконним та підлягає скасуванню, а договір купівлі-продажу суперечить вимогам законодавства та повинен бути визнаний недійсним, у зв`язку з чим вищевказані нежитлові приміщення підлягають поверненню територіальній громаді міста Харкова.

Витрати по оплаті судового збору прокурор просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.09.2019 у справі №922/2932/19 судом залишено без руху позовну заяву Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області. Встановлено прокурору для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення даної ухвали. Прокурору у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали запропоновано подати до господарського суду Харківської області:

- квитанції про направлення копій позовної заяви та доданих до неї документів на адресу кожного з відповідачів;

- засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії: наказу №3463к від 14.12.2015, списку згрупованих поштових відправлень.

23.09.2019 до господарського суду Харківської області від Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області на виконання ухвали суду від 16.09.2019 про залишення позову без розгляду згідно супровідного листа за вх.№ 22657 надійшли наступні документи: засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії: наказу №3463к від 14.12.2015, списку згрупованих поштових відправлень; квитанція про оплату відправлення згрупованих направлень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2932/19. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на "16" жовтня 2019 року о 12:30.

Також, у вказаній ухвалі судом встановлено процесуальний строк на подачу сторонами заяв по суті справи, зокрема: відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; прокурору строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов; відповідачам строк для подання заперечення - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

15.10.2019 1-им відповідачем у справі - Харківською міською радою наданий відзив на позовну заяву за вх.№24635.

15.10.2019 2-им відповідачем у справі - Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради наданий відзив на позовну заяву за вх.№24632.

Також, 15.10.2019 до господарського суду Харківської області надійшла заява 1-го відповідача про залишення позовної заяви без розгляду (вх.№24633). В обґрунтування поданої заяви 1-ий відповідач посилається на те, що прокурором не обгрунтовані та не доведені підстави представництва інтересів держави в суді, зокрема, відсутні докази направлення прокурором повідомлення на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про намір звернення до суду з даним позовом. Крім того, 1-ий відповідач звертає увагу на те, що прокурором не обгрунтовані підстави вважати, що питання відчуження комунального майна може чимось порушувати права та зачіпати інтереси держави, а тому на думку 1-го відповідача наявні правові підстави для залишення позову без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України.

В підготовчому засіданні 16.10.2019 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 16.10.2019 про відкладення підготовчого засідання на 29 жовтня 2019 року о 12:30.

Присутній у судовому засіданні 29 жовтня 2019 року представник 3-го відповідача заявив усне клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву на 15 днів, у зв`язку із тим, що ухвалу про відкриття провадження у даній справі 3-ім відповідачем не отримано, тому у нього була відсутня можливість надати відзив на позовну заяву у встановлені судом строки.

Суд, розглянувши клопотання 1-го відповідача (Харківська міська рада) про залишення позовної заяви без розгляду за вх.№24633 від 15.10.2019 вважає за необхідне у його задоволенні відмовити з огляду на наступне.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) установлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Пункт 3 частини 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Аналіз частини 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

У другому випадку має бути відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 по справі №587/430/16-ц також викладено правову позицію, зокрема у п. 37: "Системне тлумачення абзацу другого частини другої статті 45 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.".

В обґрунтування наявності права на звернення до суду у якості позивача прокурор зазначив, що орган уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах відсутній, оскільки Харківська міська рада, яка наділена територіальною громадою міста відповідними повноваженнями, у даному випадку виступає у якості відповідача і саме вона вчинила дії, які негативно впливають на інтереси громади, так само як і Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради.

Також, прокурор зазначає, що його звернення до суду з даним позовом спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також задоволення суспільної потреби у дотриманні вимог чинного законодавства під час відчуження об`єктів нерухомості з комунальної власності.

Крім того, з огляду на висновки, викладені Європейським судом з прав людини у рішенні в справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, питання правомірності відчуження об`єктів нерухомості з комунальної власності становлять не тільки державний, а й суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно із ст. 327 ЦК України, управління майном, що знаходиться в комунальній власності, здійснюють територіальна громада і створені нею органи місцевого самоврядування.

В Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. № 7рп/2009 щодо офіційного тлумачення положень частини другої ст.ст. 19, 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

В даній справі спір стосується розпорядження майном, що перебуває в комунальній власності, а тому територіальна громада міста Харкова як власник спірного об`єкта нерухомості делегує Харківській міській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, отож саме цей орган місцевого самоврядування (Харківська міська рада) є органом, який здійснює відповідні функції у спірних правовідносинах.

Проте, у даному випадку вказана особа виступає у якості 1-го відповідача.

Відповідно до абз. 5 п. 5 мотивувальної частини вказаного рішення в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Отже, Харківська міська рада не має повноважень на скасування спірного рішення, враховуючи, що відповідно до його приписів виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією 3-им відповідачем суб`єктивного права на викуп спірного майна.

За таких обставин, прокурор є органом, уповноваженим представляти інтереси держави у даних спірних правовідносинах.

Також, слід звернути увагу, що у Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 вказано, що із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В поданій до суду позовній заяві прокурор зазначає, що недотримання під час проведення зазначеної приватизації вимог чинного законодавства, принципів відкритості, максимальної ефективності та економії, унеможливило раціональне та ефективне використання комунального майна громади, що в свою чергу порушує матеріальні інтереси держави, а також безпосередньо порушує права та інтереси мешканців територіальної громади, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави відповідно до ст. 3 Конституції України.

Вказані вище обставини складають позицію прокурора щодо наявності порушення інтересів держави спірним рішенням, якому судом буде надана оцінка під час розгляду справи по суті з урахуванням дослідження всіх обставин справи.

Отож, приймаючи до уваги те, що поняття "інтереси держави" є оціночним, та прокурором визначено в позовній заяві в чому, на його думку, полягає порушення державних інтересів, у суду відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищенаведене та те, що судом перевірено наявність підстав для подання Харківською місцевою прокуратурою № 1 Харківської області даного позову при прийнятті позовної заяви та відкритті провадження у даній справі, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду, та відмовляє у задоволенні клопотання першого відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Стосовно доводів 1-го відповідача про те, що прокурором не надано доказів повідомлення його про намір подання даного позову до суду, суд звертає увагу, що в даному випадку прокурор звернувся з позовом, у зв`язку з тим, що орган уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах відсутній, а відтак не потребують доведенню обставини не здійснення захисту суб`єктом владних повноважень або здійснення ним захисту неналежним чином та в такому випадку прокурор не зобов`язаний попередньо повідомляти 1-го відповідача про свій намір звернення до суду з позовом.

Суд, розглянувши клопотання 3-го відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву на 15 днів вважає за необхідне зазначити про наступне.

Згідно з частиною восьмою статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Процесуальний строк для подання відповідачами відзиву на позовну заяву було встановлено судом в ухвалі про відкриття провадження у даній справі від 26.09.2019.

За відстеженням поштового пересилання № 274, щодо направленої на адресу 3-го відповідача ухвали про відкриття провадження у справі від 26.09.2019 з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" вбачається, що поштове відправлення відправлено до точки видачі/доставки 28.09.2019. Будь - яка інша інформація по вказаному поштовому відправленню станом на момент вирішення даного клопотання 3-го відповідача відсутня.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 242 ГПК України, рішення суду надсилаються учасникам справи в електронній формі, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

За визначенням п. 4, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку.

Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил).

Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Виходячи зі змісту наведених вище норм Правил, рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не вручені адресату під час доставки з причин відсутності адресата, не пізніше п`яти календарних днів підлягають поверненню на адресу суду з відповідною відміткою про відсутність особи за адресою.

Проте на даний час ухвала про відкриття провадження у справі від 26.09.2019, яка направлена поштовим пересиланням № 274 на адресу суду поштовим відділенням не повернута.

За таких обставин, приймаючи до уваги час перебування поштового відправлення в точки видачі/доставки з 28.09.2019, суд вважає, що 3-ий відповідач, незважаючи на не повернення до суду ухвали про відкриття провадження у справі із зазначенням причини невручення вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення підготовчого засідання 16.10.2019 (перше підготовче засідання у справі) та на час проведення даного підготовчого засідання - 29 жовтня 2019 року закінчився процесуальних строк для подання 3-им відповідачем відзиву на позовну заяву.

Порядок вирішення питань, що виникають у зв`язку з поновленням та продовженням процесуальних строків визначено статтею 119 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи вищенаведене та те, що 3-ій відповідач звернувся до суду з усною заявою про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву на 15 днів після закінчення процесуального строку для його подання, суд залишає його без розгляду на підставі ч.2 ст. 118 ГПК України.

Проте, суд за власною ініціативою за задля дотримання принципів господарського судочинства, з метою формування матеріалів справи для її повного та всебічного розгляду, стадію провадження (підготовче провадження), вважає за необхідне продовжити 3-му відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву до 08.11.2019 включно.

Керуючись статтями 2, 13, 113, 118, 119, 165, 177, 182, 183, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання 1-го відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за вх. 24633 від 15.10.2019.

Продовжити 3-му відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву до 08.11.2019 включно.

Ухвала набирає чинності 29.10.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвалу складено та підписано 04.11.2019.

Суддя І.О. Чистякова