РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2019Справа № 910/11900/19

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (91021, Луганська обл., місто Луганськ, КВАРТАЛ ГАЙОВОГО, будинок 35 А)
до проКонцерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДОРОГОЖИЦЬКА, будинок 10) стягнення 6 956грн. 50 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі-Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (далі-Відповідач) про стягнення 6 956 грн. 50 коп., з яких 350,38 грн. 3% річних, 2 409,46 грн. - інфляційних втрат та 4 196,75 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної сплати вартості активної електричної енергії за Договором про постачання електричної енергії №440 від 12.05.2008 року за серпень 2018 року - листопад 2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

25.09.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не заперечує, що отримував електричну енергію за договором, підписував акти, отримував рахунки та оплачував їх із запізненням. Разом з тим, заперечуючи проти позову, Відповідач вказує на відсутність його вини у простроченні проведення платежів з посиланням на скрутне фінансове становище і наявність значної заборгованості перед контрагентами. Крім того, Відповідач стверджує про невірність здійсненого Позивачем розрахунку інфляційних втрат. За наведених підстав Відповідач просить відмовити у позові в повному обсязі.

08.10.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача на позовну заяву. В поданій відповіді Позивач заперечує проти наведених Відповідачем підстав для відмови у позові та надає додаткові пояснення щодо проведеного розрахунку інфляційних втрат.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.09.2019 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 10.09.2019 року та 13.09.2019 року уповноваженим особам Позивача та Відповідача.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (Постачальник) та Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Споживач) укладено Договір № 440 про постачання електричної енергії (далі - Договір № 440), відповідно до умов якого Постачальник постачає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електричних установок Споживача з загальною приєднаною потужністю 22,9 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені відповідно додатків до договору "Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача" та "Однолінійна схема електропостачання площадки вимірювання Споживача", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною.

Розділами 2-8 Договору сторони погодили зобов`язання та права сторін, їх відповідальність, порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності, порядок обмеження та припинення електропостачання, облік електричної енергії та порядок розрахунків тощо.

Постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію, як різновид товару: в обсягах визначених Додатком "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу" з урахуванням вимог розділу 5 та умов розділу 6 Договору; згідно з визначеними Додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" категорією струмоприймачів та гарантованим рівнем надійності електропостачання схем електропостачання"; якісні характеристики якого відповідають параметрам, визначеним ГОСТ 13109-97; на рівні дозволеної потужності, погодженої сторонами для кожної з площадок вимірювання в Додатку "Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії" (п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору № 440).

Відповідно до пп. 2.3.4, 2.3.5 п. 2.3 Договору № 440 Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії за діючими роздрібними тарифами, встановленими відповідно до Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та здійснювати інші платежі згідно з умовами Додатку "Порядок розрахунків"; здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії.

За умовами п.4.4.1 Договору № 440 у разі порушення споживачем передбачених Додатком «Порядок розрахунків» строку розрахунку за активну електричну енергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за не обліковану електричну енергію та на відшкодування збитків, споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки. Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 440 договірні величини споживання електричної енергії визначаються у Додатках "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" на підставі заявки споживча на обсяг очікуваного споживання електричної енергії для кожної площадки вимірювання за місяцями року, яка надається споживачем постачальнику не пізніше ніж за 45 днів до початку року. Обсяг очікуваного споживання електричної енергії має не перевищувати дозволений обсяг споживання електричної енергії, визначений на підставі дозволеної потужності.

Згідно з п. 5.2 Договору № 440 договірні величини споживання електричної енергії потужності на розрахунковий період визначається для споживача на години контролю максимального навантаження енергосистеми окремо для кожної площадки вимірювання з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 тис.кВт/год. і більше виходячи із установленого енергосистемою завдання щодо граничного споживання електричної енергії.

Облік електроенергії, спожитої споживачем та(або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюються згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ (п. 7.1 Договору).

Відповідно до п. 9.3 Договору № 440 він набирає чинності з дня підписання і укладається на строк до 31 грудня 2008 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Між Позивачем та Відповідачем підписаний Додаток до Договору № 440 «Порядок розрахунків», за умовами якого розрахунки за електричну енергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за показами розрахункових приладів обліку за діючими тарифами відповідно до тарифних груп та класів напруги кожного приєднання. За електричну енергію, що обліковується на окремій площадці вимірювання розрахунки здійснюються за одним тарифом, за винятком випадків, коли всередині площадки вимірювання розміщені електроустановки, для яких нормативно-правовими актами НКРЕ встановлено інший тариф. Розрахунковим вважається період з 1 числа поточного місяця до 1 числа наступного місяця. Розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електричну енергію, за недораховану електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків та пені за порушення строків розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 1' 0 операційних днів. починаючи з наступного дня після їх отримання. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки Постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 440 Позивач продав електричну енергію, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується Актами прийняття - передавання товарної продукції за серпень 2018 року № 440/8/1 на суму 48 680,09 грн., за вересень 2018 року № 440/9/1 на суму 49 499,42 грн., за жовтень 2018 року № 440/10/1 на суму 48 477,73 грн. та за листопад 2018 року № 440/11/1 на суму 49 951,21 грн. Копії актів містяться в матеріалах справи.

З метою оплати вартості електричної енергії Позивачем виставлені Відповідачу рахунки № 440/8/1 від 13.08.2018 року (отриманий 13.08.2018 року, термін сплати до 28.08.2018 року) на суму 31165,74 грн., № 440/9/1 від 10.09.2018 року (отриманий 10.09.2018 року, термін сплати до 24.09.2018 року) на суму 49 499,42 грн., № 440/10/1 від 10.10.2018 року (отриманий 10.10.2018 року, термін сплати до 25.10.2018 року) на суму 48 477,73 грн., № 440/11/1 від 12.11.2018 року (отриманий 12.11.2018 року , термін сплати до 26.11.2018 року) на суму 49 951,21 грн., копії яких наявні в матеріалах справи, а всього на загальну суму 180 094,10 грн.

Проте, оплата вартості спожитої електричної енергії здійснена Відповідачем з порушенням термінів, встановлених умовами Додатку до Договору №440 «Порядок розрахунків» та зазначених в рахунках, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку Позивача

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач здійснив оплату за спожиту активну електричну енергію з прострочкою платежу. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення 3% річних у розмірі 350 грн. 38 коп., інфляційні у розмірі 2 409 грн. 46 коп. та пеню у розмірі 4 196 грн. 75 коп.

У відзиві на позовну заяву Відповідач не заперечує, що отримував електричну енергію за договором, підписував акти, отримував рахунки та оплачував їх із запізненням. Разом з тим, заперечуючи проти позову, Відповідач вказує на відсутність його вини у простроченні проведення платежів з посиланням на скрутне фінансове становище і наявність значної заборгованості перед контрагентами. Крім того, Відповідач стверджує про невірність здійсненого Позивачем розрахунку інфляційних втрат. За наведених підстав Відповідач просить відмовити у позові в повному обсязі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору № 440 про постачання електричної енергії між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм §5 глави 54 Цивільного кодексу України та §3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно приписів ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 275 Господарського процесуального кодексу України окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частинами першою і другою статті 275 передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 440 Позивач продав електричну енергію, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується Актами прийняття - передавання товарної продукції за серпень 2018 року № 440/8/1 на суму 48 680,09 грн., за вересень 2018 року № 440/9/1 на суму 49 499,42 грн., за жовтень 2018 року № 440/10/1 на суму 48 477,73 грн. та за листопад 2018 року № 440/11/1 на суму 49 951,21 грн. Копії актів містяться в матеріалах справи.

З метою оплати вартості електричної енергії Позивачем виставлені Відповідачу рахунки № 440/8/1 від 13.08.2018 року (отриманий 13.08.2018 року, термін сплати до 28.08.2018 року) на суму 31165,74 грн., № 440/9/1 від 10.09.2018 року (отриманий 10.09.2018 року, термін сплати до 24.09.2018 року) на суму 49 499,42 грн., № 440/10/1 від 10.10.2018 року (отриманий 10.10.2018 року, термін сплати до 25.10.2018 року) на суму 48 477,73 грн., № 440/11/1 від 12.11.2018 року (отриманий 12.11.2018 року , термін сплати до 26.11.2018 року) на суму 49 951,21 грн., копії яких наявні в матеріалах справи, а всього на загальну суму 180 094,10 грн.

Згідно з п.8 Додатку "Порядок розрахунків" до Договору № 440 розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електричну енергію, за недораховану електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків та пені за порушення строків розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 10 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки Постачальника.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок з банківського рахунку Позивача, оплата вартості спожитої активної електричної енергії здійснена Відповідачем з порушенням терміну, погодженого сторонами у Додатку «Порядок розрахунків» до Договору № 440, а саме:

- за рахунком № 440/8/1 від 13.08.2018 року (отриманий 13.08.2018 року, термін сплати до 28.08.2018 року) на суму 32 165,74 грн. - 22.10.2018 року;

- за рахунком № 440/9/1 від 10.09.2018 року (отриманий 10.09.2018 року, термін сплати до 24.09.2018 року) на суму 49 499,42 грн. - 26.10.2018 року;

- за рахунком № 440/10/1 від 10.10.2018 року (отриманий 10.10.2018 року, термін сплати до 25.10.2018 року) на суму 48 477,73 грн. - 31.10.2018 року;

- за рахунком № 440/11/1 від 12.11.2018 року (отриманий 12.11.2018 року , термін сплати до 26.11.2018 року) на суму 49 951,21 грн. - 12.12.2018 року.

При цьому, Суд звертає увагу, що оскільки Відповідачем не заперечується факт здійснення оплати за вказаним Договором з прострочкою платежів, згідно з ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вказані обставини не підлягають доказуванню.

З огляду на порушення строків оплати вартості активної електричної енергії за Договором № 440 Позивачем заявлено вимоги про стягнення з Відповідача на його користь 3% річних у розмірі 350,38 грн., нарахованих за період з 28.08.2018 року по 11.12.2018 року, та інфляційні втрати у розмірі 2408,46 грн., нараховані за період з вересня 2018 року по грудень 2018 року.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Враховуючи, що відповідачем порушені умови Додатку «Порядок розрахунків» до Договору № 440 щодо термінів оплати вартості активної електричної енергії, наданий Позивачем розрахунок є арифметично вірним, Суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за активну електричну енергію, нарахованих за період з 29.08.2018 року по 11.12.2018 року окремо за кожним Рахунком, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат у розмірі 2 409,46 грн. за період вересень 2018 року - грудень 2018 року підлягають частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача. Так, при здійсненні розрахунку інфляційних, Позивач не врахував, що інфляційні за своєю правовою природою є збільшенням суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобов`язання з причини девальвації грошової одиниці України, яка визначається офіційними державними органами за результатами економічних процесів в конкретний місяць, тобто є помісячним індексом. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, причому може мати місце як інфляція грошових коштів, так і дефляція, і коли строк виконання зобов`язання настає до 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за поточний місяць, а коли строк виконання зобов`язання - після 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за наступний місяць, але не розраховується поденний індекс інфляції, що зроблено Позивачем за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за листопад 2018 року. А тому до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають інфляційні втрати за загальний період вересень 2018 р. - листопад 2018 р. у розмірі 2 009 грн. 85 коп.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 29.08.2018 р. по 11.12.2018 р. у розмірі 4 196 грн. 75 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

За умовами п.4.4.1 Договору № 440 у разі порушення споживачем передбачених Додатком «Порядок розрахунків» строку розрахунку за активну електричну енергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за не обліковану електричну енергію та на відшкодування збитків, споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки. Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня.

Враховуючи, що Відповідачем порушені умови Додатку «Порядок розрахунків», До Договору № 440 в частині строків розрахунку за активну електроенергію, Сторонами встановлена відповідальність у вигляді пені за порушення зобов`язання, наданий Позивачем розрахунок є арифметично вірним, Суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені у розмірі 4 196,75 грн., нарахованих за період з 29.08.2018 року по 11.12.2018 року окремо за кожним актом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень Відповідача проти позову з посиланням на відсутність його вини у простроченні проведення платежів з огляду на скрутне фінансове становище і наявність значної заборгованості перед контрагентами, останні не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Так, положеннями ч. 1 ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

При цьому, Суд зазначає, що за рішенням господарського суду може бути зменшений лише розмір неустойки (частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України)

При цьому, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. (п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року).

Водночас, Відповідачем не надано Суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження скрутного матеріального становища, що надолуж суду можливість зменшення розміру неустойки.

Таким чином, з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» підлягає стягненню 3% річних у розмірі 350 грн. 38 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 009 грн. 85 коп. та пеня у розмірі 4 196 грн. 75 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (далі-Відповідач) про стягнення 6 956 грн. 50 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДОРОГОЖИЦЬКА, будинок 10, Ідентифікаційний код юридичної особи 01190043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (91021, Луганська обл., місто Луганськ, КВАРТАЛ ГАЙОВОГО, будинок 35 А, Ідентифікаційний код юридичної особи 31443937) 3% річних у розмірі 350,38 грн. (триста п`ятдесят грн. 38 коп.), інфляційні втрати у розмірі 2 009,85 грн. (дві тисячі дев`ять грн.. 85 коп.), пеню у розмірі 4 196,75 грн. (чотири тисячі сто дев`яносто шість грн. 75 коп.) та судовий збір у розмірі 1 810,73 грн. (одна тисяча вісімсот десять грн. 73 коп.).

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 01 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин