ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/703/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у судовому засіданні заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення до виконання наказу від 06.11.2018 у справі №911/703/18

за позовом ОСОБА_1 , м. Стаханів Луганської області

до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії, м.Київ

прo стягнення заборгованості із заробітної плати

Учасники справи у судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області (далі - суд) від 28.08.2018 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю:

стягнуто з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії (далі Луганська філія) на користь ОСОБА_1 16 890,00грн заборгованості з заробітної плати;

стягнуто з Луганської філії в доход Державного бюджету України 1762,00грн судового збору.

06.11.2018 після набрання рішенням законної сили судом був виданий наказ на примусове виконання рішення в частині стягнення з Луганської філії в доход Державного бюджету України 1762,00грн судового збору.

17.10.2019 засобами поштового зв`язку до суду звернулась Державна судова адміністрація України (далі заявник, ДСА) із заявою №19-25264/19 від 17.10.2019 (вх. №1994/19 від 22.10.2019) про поновлення строку пред`явлення до виконання наказу від 06.11.2018 у справі №911/703/18. В обґрунтування заяви зазначає про те, що питаннями, які стосуються стягнення судового збору в дохід Державного бюджету займається лише 3 особи у відділі претензійно-позовної роботи, які працюють над усуненням недоліків виконавчих документів судів та поновленням строку на пред`явлення їх до виконання. Вказує, що за період з початку 2019 року до відділу надійшло близько 21 872 виконавчих документа, з яких пред`явлено до виконання близько 15 тис. З метою недопущення неотримання спеціальним фондом Державного бюджету України коштів, спрямованих на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, просить суд заяву задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 23.10.2019 призначено заяву ДСА до розгляду у судовому засіданні на 04.11.2019 та запропоновано заявнику надати суду обґрунтовані пояснення щодо причин пропуску строку для пред`явлення наказу від 06.11.2018 №911/703/18 до виконання та докази на їх підтвердження.

У судове засідання 04.11.2019 позивач - ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 20), явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст.42, ч. 2 ст. 329 ГПК України, суд визнав за можливе продовжити судове засідання без його участі.

Представник ДСА у судове засідання також не з`явився, проте, подав до суду пояснення, в яких додатково зазначив, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній ідентифікаційний код Луганської філії 26447684. Проте, зазначені відомості відображені у наказі суду від 06.11.2018. Невірно вказаний у наказі ідентифікаційний код боржника позбавив ДСА пред`явити до виконання виконавчий документ. Вважає, що велике навантаження, стислі строки пред`явлення виконавчих документів до виконання та невідповідність наказу вимогам Закону України «Про виконавче провадження» є поважними причинами пропуску строку пред`явлення наказу до виконання. Ураховуючи зазначене, заявник просить суд вказати у наказі ідентифікаційний код боржника та поновити строк для пред`явлення наказу від 06.11.2018 до виконання.

Представник Луганської філії у судове засідання також не з`явився, проте, подав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви та зазначив, що причини з яких наказ суду від 06.11.2018 не був пред`явлений до виконання у строк є неповажними. Вказав, що посилання заявника на те, що питаннями, які стосуються стягнення судового збору в дохід Державного бюджету займається лише 3 особи не є поважною причиною, а лише організацією незадовільної роботи такого відділу, оскільки наказ суду був виданий 06.11.2018, а заяву про поновлення відповідного строку подано ДСА лише 17.10.2019 (майже через рік).

Ураховуючи зазначене та положення ч. 2 ст. 329 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути відповідну заяву без участі учасників справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

У свою чергу, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній станом на 06.11.2018).

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Так, згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ч. 1 ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Питання щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, тобто, наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від стягувача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення наказу до виконання, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.05.2018 у справі №917/1431/14).

Поновлення пропущеного строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, тобто, питання про визнання причин поважними (або неповажними) належить до дискреційних повноважень суду, який при прийнятті того чи іншого процесуального рішення виходить з конкретних встановлених ним обставин справи.

Отже, як зазначалось вище, 06.11.2018 судом було видано відповідний наказ на примусове стягнення з Луганської філії в дохід Державного бюджету України судового збору у розмірі 1 762,00грн. Стягувачем визначено ДСА. У своїй заяві ДСА, як на одну із підстав пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання посилається на відсутність достатньої кількості працівників для опрацювання виконавчих документів та пред`явлення їх до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначалось вище, ухвалою суду від 23.10.2019 запропоновано заявнику докази на підтвердження вказаних обставин. Проте, заявником вимоги ухвали не виконано та будь-яких доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ПК України надано не було.

Крім того, додатково заявник, як на поважність причини пропуску відповідного строку, посилається на невірне зазначення у наказі ідентифікаційного коду Луганської філії, з огляду на те що відповідний код відсутній у Державному реєстрі.

Однак, дане твердження суд вважає помилковим, оскільки відповідно до інформації, яка міститься у Державному реєстрі, станом на 06.11.2018 (та на час звернення із заявою), ідентифікаційний код Луганської філії є 26447684, який у свою чергу, відображений у наказі суду від 06.11.2018.

Отже, вказані ДСА причини пропуску не можуть вважатись поважними, а відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відповідної заяви.

Крім того, суд додатково звертає увагу ДСА на те, що зміни до виконавчих документів вносяться у порядку визначеному ст. 328 ГПК України.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 74, 76-79, 234-235, 329 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної судової адміністрації України №19-25264/19 від 17.10.2019 (вх. №19994/19 від 22.10.2019) про поновлення строку пред`явлення до виконання наказу суду від 06.11.2018 у справі №911/703/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 07.11.2019.