ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2019 р. Справа№ 910/2494/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Пінчук-Ніколайчук довіреність № 99/ЗЄ/2019 від 27.12.2018 року

від відповідача: Гачак І.О. довіреність № 661 від 25.11.2011 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" Регіональна філія "Львівська залізниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2019 року

у справі №910/2494/19 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 208 821, 74 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач - акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" (далі - позивач, АТ "ДТЕК Західенерго") звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ «Українська залізниця») про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 208 821,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем здійснено доставку належного позивачу майна з простроченням терміну доставки, у зв`язку з чим мало місце порушення відповідачем вимог п. 41 Статуту та умов договору № 00079/цтл-2018 від 16.02.2018 щодо прострочення доставки вантажу згідно залізничних накладних, чим допущено прострочення виконання своїх зобов`язань, що згідно пункту 116 Статуту залізниць України є підставою для нарахування штрафу в розмірі 208 821, 74 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2019 позовні вимоги Акціонерного товариства "Дтек Західенерго" задоволено: стягнуто з акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь акціонерного товариства "Дтек Західенерго" суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 208 821,74 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 132, 33 грн.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що вантаж відповідачем доставлено ДТЕК Добротвірська ТЕС із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та "Правилами обчислення термінів доставки вантажу", підтвердженням чого є календарні штемпелі на залізничних накладних, і внаслідок чого наявні обумовлені п. 116 Статуту залізниць України підстави для стягнення штрафу у розмірі 208 821,74 грн. При цьому, в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції з посиланням на приписи ст. 118, 119 Господарського процесуального кодексу України залишено без розгляду відзив відповідача у зв`язку з пропуском строку його подачі, а клопотання про поновлення процесуального строку - відповідачем не заявлялось.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач - АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва по справі №910/2494/19 від 20.05.2019 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги "ДТЕК Західенерго" про стягнення з АТ "Українська залізниця" штрафу у розмірі 145 425, 33 грн., в решті позовних вимог відмовити повному обсязі, а також зменшити розмір штрафу до 80% від вказаної суми, тобто до 29 085, 66 грн.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначив на те, що судом першої інстанції при винесенні рішення неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи. Зазначив також, що судом першої інстанції при вирішенні спору не досліджено наявних в матеріалах справи залізничних накладних, як доказів по справі, чим допущено порушення ст. 86, ч. 1 ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, зокрема суд не перевірив термінів доставки вантажу, на підставі яких здійснено нарахування штрафу, а також в порушення п. 7 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України не витребував під час підготовчого провадження додаткових доказів, а саме: актів загальної форми чи інших документів, в яких вказано обставини затримки вагонів на шляху їх слідування. При цьому у відзиві на позов скаржником наведено відомості про те, що саме у філії «Львівська залізниця» наявні первинні документи, які необхідні для вирішення спору, однак судом першої інстанції в порушення п. 2 ч. 4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України не надано у оскаржуваному рішенні жодної оцінки наведеним відповідачем відомостям, як не зазначено і мотиви відхилення відповідних доводів. Крім того, скаржник посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано причини затримки вантажу, а також не перевірено розрахунок щодо розміру провізної плати, з якої здійснено нарахування штрафу, як не надано і мотивів відхилення доводів відповідача у наведеній частині.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2019, відкрито апеляційне провадження у справі №910/2494/19 та призначено до розгляду на 03.09.2019 на 11 год. 45 хв.

22.07.2019 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зокрема позивач посилався на те, що розмір провізної плати, з якої здійснено нарахування штрафу, обчислювався з урахуванням п. 3.2 укладеного між сторонами договору № 00079/цтл-2018 від 16.02.2018, яким передбачено складові провізної плати, а саме: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до Договору; плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки. Також позивач вказував на те, що за перевезення вантажу позивачем сплачено відповідачу, як перевізнику, суму, вказану у графі 34 залізничної накладної, з якої у відповідності до п. 116 Статуту залізниць України і було розраховано розмір штрафу.

20.08.2019 до Північного апеляційного господарського суду від регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшло клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення відеоконференції просить доручити Західному апеляційному господарському суду за адресою: 79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81.

03.09.2019 розгляд справи №910/2494/19 слухання справи було відкладено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 розгляд справи призначено на 01.10.2019.

У судове засідання в апеляційній інстанції 01.10.2019 року в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін та надавали пояснення по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 розгляд справи відкладено на 22.10.2019.

В судовому засіданні 22.10.2019, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, присудивши до стягнення 29 085, 66 грн. штрафу.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог апеляційної скарги зважаючи на наступне.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, 16.02.2018 між публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - перевізник) та публічним акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго" (для та в інтересах відокремленого підрозділу "Добротвірська Теплова Електрична Станція" ПАТ "Дтек Західенерго" (далі - замовник) був укладений договір № 00079 /цтл-2018 про надання послуг (далі - договір) (а.с. 18-25).

Згідно п. 1.1. договору предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт , імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Також як підтверджується наявними матеріалами справи, протягом четвертого кварталу 2018 року акціонерним товариством "Українська залізниця" до станції призначення - Добротвір здійснено перевезення вантажу, а саме вугілля кам`яного марки г-газового, одержувачем якого є ДТЕК Добротвірська ТЕС згідно залізничних накладних (а.с.26-78), а саме:

№ 44608784 (вагон 74747841): дата відправлення (графа 52) - 18.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 29.10.2018; (а.с.26)

№ 44670164 (вагон 74744384): дата відправлення (графа 52) - 23.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 10.11.2018; (а.с. 27)

№ 45037827(вагон 53485132): дата відправлення (графа 52) - 12.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 20.10.2018; (а.с. 28)

№ 46318887 (вагон 56355506): дата відправлення (графа 52) - 19.11.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 22.11.2018; (а.с. 30)

№ 46441416 (вагон 56199680): дата відправлення (графа 52) - 23.11.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 26.11.2018; (а.с. 32)

№ 46446191(вагон 61999801): дата відправлення (графа 52) - 23.11.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 10.12.2018; (а.с. 34)

№ 46489787 (вагон 56958721): дата відправлення (графа 52) - 24.11.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 08.12.2018; (а.с.36 )

№ 46489795 (вагон 58335324): дата відправлення (графа 52) - 24.11.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 29.11.2018; (а.с. 37)

№ 46516365 (вагон 68017482): дата відправлення (графа 52) - 25.11.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 08.12.2018; (а.с.39 )

№ 46569497(вагон 56229610): дата відправлення (графа 52) - 27.11.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 02.12.2018; (а.с. 40)

№ 46780987 (вагон 59083386): дата відправлення (графа 52) - 04.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 07.12.2018; (а.с.42 )

№ 46787701 (вагон 55118483): дата відправлення (графа 52) - 05.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 22.12.2018; (а.с. 44)

№ 46787735(вагон 59789339) : дата відправлення (графа 52) - 05.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 08.12.2018; (а.с.45 )

№ 47250600 (вагон 53542957): дата відправлення (графа 52) - 19.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 23.12.2018; (а.с. 47)

№ 47291042 (вагон 56217052): дата відправлення (графа 52) - 21.09.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 25.09.2018; (а.с. 49)

№ 47458419 (вагон 62500160): дата відправлення (графа 52) - 25.09.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 29.09.2018; (а.с. 51)

№ 47876487(вагон 61807533): дата відправлення (графа 52) - 07.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 12.10.2018; (а.с. 53)

№ 47876495 (вагони 63597942, 62402011, 65299802, 68780915): дата відправлення (графа 52) - 07.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 18.10.2018; (а.с. 55)

№ 47876610 (вагони 53533931, 56170244): дата відправлення (графа 52) - 07.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 12.10.2018; (а.с.56 )

№ 47877709 (вагон 52170867): дата відправлення (графа 52) - 07.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 18.10.2018; (а.с. 58)

№ 47902648 (вагони 56944283, 53503868): дата відправлення (графа 52) - 08.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 14.10.2018; (а.с.59 )

№ 47905344 (вагон 57639320): дата відправлення (графа 52) - 10.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 24.10.2018; (а.с. 61)

№ 47986641 (вагони 50055995, 61670873, 53412755, 56046386, 56265317, 56951486): дата відправлення (графа 52) - 11.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 14.10.2018; (а.с.62 )

№ 47986658 (вагон 67147215): дата відправлення (графа 52) - 11.10.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 22.10.2018; (а.с. 64)

№ 53239588 (вагони 59600924, 55025696): дата відправлення (графа 52) - 08.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 12.12.2018; (а.с.65 )

№ 53378279 (вагони 65381246, 67671073, 60416013, 67888602): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018; (а.с.67 )

№ 53378287 (вагони 56348709, 61191359, 61077103, 60308882, 56965338, 56863806, 56355506, 53502670): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018; (а.с. 68)

№ 53379053 (вагони 53252540, 56422439, 56995269, 56872641): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018; (а.с.69 )

№ 53379228 (вагони 56114663, 56864283, 53527255, 53529368, 54039177, 62007257): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 31.12.2018; (а.с. 70)

№ 53379236 (вагон 61803268, 68604883, 67902338): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 31.12.2018; (а.с.72 )

№ 53379533 (вагон 55986582): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018; (а.с. 73)

№ 53379558 (вагон 56170749): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018; (а.с.74 )

№ 53380713 (вагони 63857163, 63896807, 63896732, 63857205, 63857239): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018; (а.с. 75)

№ 53380952 (вагон 63893721): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018; (а.с. 76)

№ 53380960 (вагон 56253834): дата відправлення (графа 52) - 16.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018; (а.с. 77)

№ 53445375 (вагон 53650784): дата відправлення (графа 52) - 19.12.2018; дата видачі вантажу (графа 53)- 27.12.2018. (а.с. 78)

За твердженнями позивача ПАТ «Українська залізниця» в порушення вимог ст.. 307, ст..313 ГК України та пункту 22, п.41 Статуту залізниць допущено прострочення поставки вантажу, що підтверджується відміткою у залізничних накладних та є підставою відповідно до п.116 Статуту залізниць для нарахування штрафу за прострочку доставки вантажу в розмірі 208 821, 74 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем доведено належними та допустимими засобами доказування факт прострочення терміну доставки вантажу із сторони відповідача саме на суму 208 821, 74 грн., у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення штрафу у вказаному розмірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами статті 307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 ст. 919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі- Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Пунктом 2.10. Правил визначено, що вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується, що протягом жовтня-грудня 2018 року АТ "Українська залізниця" до станції призначення - Добротвір здійснено перевезення вантажів, одержувачем якого є ДТЕК Добротвірська ТЕС (згідно вищевказаних залізничних накладних був доставлений вантаж - вугілля кам`яне).

Проте, відповідачем допущено порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та "Правилами обчислення термінів доставки вантажу", що підтверджується календарними штемпелями на накладних № 44608784, № 44670164, № 45037827, № 46318887, № 46441416, № 46446191, № 46489787, № 46489795, № 46516365, № 46569497, № 46780987, № 46787701, № 46787735, № 47250600, № 47291042, № 47458419, №47876487, № 47876495, № 47876610, № 47877709, № 47902648, № 47905344, №47986641, №47986658, № 53239588, № 53378279, № 53378287, № 53379053, №53379228, №53379236, № 53379533, № 53379558, № 53380713, №53380952, №53380960, №53445375. (а.с.26-78)

Згідно приписів підпункту "в" п. 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу з вини залізниці є накладна, в якій відображені дати відправки вантажу та дата прибуття вантажу на станцію призначення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання своїх зобов`язань перед позивачем, що згідно пункту 116 Статуту залізниць України є підставою для застосування до відповідача штрафної санкції у вигляді штрафу, загальний розмір якого складає 208 821,74 грн. і який судом апеляційної інстанції перевірено з урахуванням сум, строків і ставок нарахувань, визначених п. 116 Статуту залізниць України та з урахуванням п 3.2 договору. При цьому, судом апеляційної інстанції також враховано відстань перевезення, правила щодо розрахунку термінів поставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км) та умови п. 2.4 вищезазначених Правил.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір провізної плати вказано у графах 34 вищеперелічених накладних (з урахуванням складених досилочних відомостей), а в сукупності з умовами пункту 3.2 укладеного сторонами договору, яким передбачено складові провізної плати (а саме: (1) плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника; (2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до Договору; (3) плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки), розмір провізної плати за відповідні перевезення, який є ставкою для вирахування штрафу, складає:

- за накладною № 4460878 - 37 281,90 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 728,19 грн.;

- за накладною № 44670164 - 29 575,10 грн., з розрахунку якої з урахуванням 10 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 8 872,53 грн.;

- за накладною № 45037827 - 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 3 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 502,40 грн.;

- за накладною № 46318887- 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 251,20 грн.;

- за накладною № 46441416- 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 16 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 699,30 грн.;

- за накладною № 46446191- 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 8 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 753,60 грн.;

- за накладною № 46489787- 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 5діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 753,60 грн.;

- за накладною № 46489795- 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 3 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 502,40 грн.;

- за накладною № 46516365- 25 023,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 4 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 7 507,02 грн.;

- за накладною № 46569497- 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 3 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 502,40 грн.;

- за накладною № 46780987 - 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 8 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 753,60 грн.;

- за накладною № 46787701- 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 8 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 699,30 грн.;

- за накладною № 46787735- 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 8 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 753,60 грн.;

- за накладною № 47250600- 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 3 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 466,20 грн.;

- за накладною № 47291042- 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 753,60 грн.;

- за накладною № 47458419- 22 176,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 8 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 6 652,92 грн.;

- за накладною № 47876487- 22176,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 217,64 грн.;

- за накладною № 47876495: по вагону 63597942 - 21 995 ,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 199,54 грн.; по вагону 62402011 - 21 995 ,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 199,54 грн.; по вагону 65299802 - 22 176,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 217,64 грн.; по вагону 68780915 - 22 176,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 217,64 грн.; по вагону 68499748 - 22 176,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 217,64 грн.;

- за накладною № 47876610: по вагону 53533931 - 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 233,10 грн.; по вагону 56170244 - 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 251,20 грн.;

- за накладною № 47877709: - 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 233,10 грн.;

- за накладною № 47902648: по вагону 56944283 - 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 24 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 699,30 грн.; по вагону 53503868 - - 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 24 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 3 699,30 грн.;

- за накладною № 47905344 - 22 176,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 5 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 6 652,92 грн.;

- за накладною № 47986641: по вагону 50055995 - 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 233,10 грн.; по вагону 61670873 - 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 251,20 грн.; по вагону 53412755- 12 512,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 251,20 грн.; по вагону 56046386 - 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 233,10 грн.; по вагону 56265317 - - 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 233,10 грн.; по вагону 56951486 - 12 331,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 233,10 грн.;

- за накладною № 47986658 - 21 995,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 199,54 грн.;

- за накладною № 53239588: по вагону 59600924 - 13 604,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 12 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 4 081,20 грн.; по вагону 55025696 - 13 403,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 12 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 4 020,90 грн.;

- за накладною № 53378279: по вагону 65381246 - 26 562,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 656,24 грн.; по вагону 67671073- 26 562,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 656,24 грн.; по вагону 60416013 - 26 562,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 656,24 грн.; по вагону 67888602 - 26 562,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 656,24 грн.;

- за накладною № 53378287: по вагону 56348709 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 61191359- 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 61077103- 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 60308882 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 56965338- 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 56863806 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 56355506 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 53502670 - 13 604,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 360,40 грн.;

- за накладною № 53379053: по вагону 53252540- 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 56422439- 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 56995269- 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 56872641- 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.;

- за накладною № 53379228: по вагону 56114663 - 13 604,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 4 081,20 грн.; по вагону 56864283- 13 604,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 4 081,20 грн.; по вагону 53527255- 13 604,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 4 081,20 грн.; по вагону 53529368 - 13 604,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 4 081,20 грн.; по вагону 54039177 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 4 141,80 грн.; по вагону 62007257 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 4 141,80 грн.;

- за накладною № 53379236: по вагону 61803268 - 26 562,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 7 968,72 грн.; по вагону 68604883 - 26 360,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 7 908,12 грн.; по вагону 67902338 - 26 562,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 6 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 7 968,72 грн.;

- за накладною № 53379533 - 26 360,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 636,04 грн.;

- за накладною № 53379558 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.;

- за накладною № 53380713: по вагону 63857163 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 63896807 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 63896732 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 63857205- 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.; по вагону 63857239 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.;

- за накладною № 53380952 - 13 806,00 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 1 380,60 грн.;

- за накладною № 53380960 - 26 562,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 2 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 2 656,24 грн.;

- за накладною № 53445375 - 26 562,40 грн., з розрахунку якої з урахуванням 3 діб прострочення доставки вантажу, сума штрафу складає - 5 312,48 грн.

Таким чином, загальний розмір штрафу, складає 208 821,74 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції при вирішенні спору не досліджено наявних в матеріалах справи залізничних накладних, як доказів по справі, чим допущено порушення ст. 86, ч. 1 ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, зокрема не перевірив термінів доставки вантажу, на підставі яких здійснено нарахування штрафу - судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні та необґрунтовані з огляду на те, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні встановлені відповідні обставини з посиланням на наявні в матеріалах справи залізничні накладні, а також зазначено про те, що суму штрафу судом першої інстанції було перевірено. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що приписами процесуального закону не вимагається від суду першої інстанції наводити обрахунок відповідних сум, заявлених до стягнення.

Також доводи скаржника в обґрунтування підстав скасування оскаржуваного рішення про те, що в порушення п. 7 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції не витребував під час підготовчого провадження додаткових доказів, а саме: актів загальної форми чи інших документів, в яких вказано обставини затримки вагонів на шляху їх слідування, а у відзиві на позов скаржником наведено відомості про те, що саме у філії «Львівська залізниця» наявні первинні документи, які необхідні для вирішення спору, проте судом першої інстанції в порушення п. 2 ч. 4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України не надано у оскаржуваному рішенні жодної оцінки наведеним відповідачем відомостям, як не зазначено і мотиви відхилення відповідних доводів - судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні та необґрунтовані з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що саме на учасника спору вимоги процесуального закону покладають обов`язок довести свої доводи щодо обставин справи належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, частиною 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач повинен надати суду докази разом з поданням відзиву.

Частина 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлює, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 5 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Частиною 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною 9 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Частиною 10 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що 22.04.2019 до суду першої інстанції від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У випадку все ж таки ухвалення рішення про стягнення коштів, зменшити розмір штрафу на 80% від вказаної позивачем суми, тобто до суми 41 764, 50 грн.

Проте, ухвалою господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/2494/19 від 20.03.2019, було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня її отримання подати до суду відзив на позовну заяву.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалу суду від 20.03.2019 відповідачем було отримано 28.03.2019 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 507), а отже, обов`язок з подачі відзиву на позов, як і відповідні докази в його обґрунтування, відповідач повинен був виконати у строк до 12.04.2019.

Водночас, як вбачається з опису вкладення в цінний лист, відзив було подано 19.04.2019, що свідчить, про те, що відповідачем було пропущено процесуальний строк, встановлений судом, для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином з огляду на те, що відповідачем пропущено процесуальний строк, встановлений судом для подання відзиву, при цьому, клопотання про поновлення вказаного строку заявлено в порядку ст. ст. 118, 119 Господарського процесуального кодексу України - не було, судом першої інстанції обґрунтовано було залишено без розгляду відзив на позовну заяву.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції не вимагав у відповідача або позивача будь-яких інших документів, які були необхідні для вирішення спору, судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на те, що статтею 80 Господарського процесуального кодексу України унормовано обставини подання доказів, а статтею 81 наведеного Кодексу - витребування доказів.

При цьому, частиною 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що процесуальний закон покладає на учасника спору обов`язок подати відповідні докази суду першої інстанції в порядку, встановленому ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, а у разі неможливості такого подання з поважних причин, саме учаснику справи надається право звертатися до суду з клопотанням про витребування відповідних доказів. Вимоги діючого процесуального закону не наділяють суд повноваженнями здійснювати самостійне витребування доказів в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України. Наведене узгоджується з принципом господарського судочинства, як диспозитивність, закріпленого у ст. ст. 2, 14 Господарського процесуального кодексу України, а також з приписами частин 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, які визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Крім того, в контексті ініційованого позивачем спору, суд апеляційної інстанції зазначає, що як у суду першої інстанції, так і у суду апеляційної інстанції були відсутні сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а наслідки відповідного нездійснення відповідачем процесуальних прав - є виключно його правом, у реалізації якого він не був обмежений при обізнаності наявності судового спору.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні ст. ст. 76, 77, 79, 80 Господарського процесуального кодексу України обставину порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, і як наслідок, наявність обумовлених законом та договором підстав для застосування штрафу у розмірі 208 821,74 грн.,вимоги щодо стягнення якого є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно посилань скаржника в апеляційній скарзі про наявність обумовлених ст. 233 Господарського кодексу України підстав для зменшення розміру штрафу до 29 085,66 грн. (тобто, на 80%), суд апеляційної інстанції, оцінюючи вказані доводи з урахуванням повноважень, визначених ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дійшов наступних висновків.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені відповідачем доводи в обґрунтування підстав зменшення штрафу - не свідчать про винятковість обставин, на які посилається відповідач, що виключає можливість застосування статті 233 Господарського кодексу України до спірних правовідносин.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що матеріали справи не містять доказів в підтвердження наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшення розміру штрафу, а посилання відповідача на те, що позивачем не понесено жодних збитків внаслідок несвоєчасної доставки вагонів - не можуть вважатися винятковими обставинами для зменшення штрафу в розумінні ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим обумовлені законом підстави для зменшення розміру штрафу - у суду апеляційної інстанції відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі № 910/2494/19 - відсутні.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене Північний апеляційний господарський суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" Регіональна філія "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі № 910/2494/19 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі № 910/2494/19 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством "Українська залізниця" Регіональна філія "Львівська залізниця".

4. Матеріали справи №910/2494/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 07.11.2019 року

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко