РІШЕННЯ

31 жовтня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/487/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

при секретарі судового засідання Крутіній Ю.В.

розглянув матеріали справи

за позовом: Тернопільського обласного центру зайнятості, 46002, вул. Текстильна, 1 "б", м. Тернопіль

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, 46001, м. Тернопіль, вул. Майдан Волі, 3

про стягнення виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітній ОСОБА_1 в сумі 3677 грн 50 коп.

За участі представників сторін:

позивача: Скакун Тетяна Петрівна, довіреність № 25 від 08.01.2019 р.

відповідача: ОСОБА_2 Матвіївна, довіреність № 14/07 від 01.07.2019 р.

Встановив:

Тернопільський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітній ОСОБА_1 , у зв`язку із призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. 5 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в сумі 3677 грн 50 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що внаслідок неправомірних дій, спричинених протиправним рішенням Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, гр. ОСОБА_1 своєчасно не отримала пенсійного забезпечення, яке їй гарантовано чинним законодавством, що у свою чергу надало можливість останній зареєструватись у Бережанській районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості, набути статус безробітної та отримати допомогу по безробіттю, чим завдано шкоди Тернопільському обласному центру зайнятості у заявленій до стягнення сумі.

Ухвалою суду від 02.08.2019 відкрито провадження у справі № 921/487/19 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 29.08.2019 о 10:00 год.

12.08.2019 через канцелярію суду Тернопільським обласним центром зайнятості подано клопотання про заміну неналежного відповідача № 09/2522 від 07.08.2019 (вх. № 14104 від 12.08.2019), обґрунтоване тим, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 628 від 22.08.2018 р. Про деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України, 24.07.2019 державним реєстратором Бережанської міської ради Петрович Ю.В. внесено запис за № 3001068 про припинення юридичної особи Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в результаті реорганізації. Правонаступником майна, прав та обов`язків останнього стало Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. До даного клопотання позивачем долучено копії: Постанови Кабінету Міністрів України № 628 від 22.08.2018 р. Про деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України, витяг щодо відповідача із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований станом на 05.08.2019.

21.08.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано клопотання б/н від 12.08.2019 , у якому заявник з огляду на те, що Бережанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області припинило свою діяльність шляхом реорганізації - приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, з посиланням ст. 52 ГПК України, просить замінити відповідача у даній справі на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Ухвалою від 29.08.2019 здійснено заміну первісного відповідача Бережанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул. Шевченка, 13а, м. Бережани, Тернопільська область, 47501, ) на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області(46001, м. Тернопіль, вул. Майдан Волі, 3, ідент. код 14035769).

Ухвалою від 30.09.2019 розгляд справи розпочато спочатку та повідомлено сторін що судове засідання у справі № 921/487/19 відбудеться 31 жовтня 2019 року о 10 год. 00 хв.

23.10. 2019 року через канцелярію Господарського суду Тернопільської області від відповідача надійшов відзив на позов № б/н від 21.10.2019 (вх. № 19196), відповідно до якого відповідач позовних вимог не визнає та зазначає, що ОСОБА_1 зобов`язана була повідомити Тернопільський обласний центр зайнятості про подання нею позовної заяви до суду Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області. Вказує про відсутність вини об`єднаного управління у виплаті Тернопільським обласним центром зайнятості ОСОБА_1 . допомоги по безробіттю за період з 29.12.2018 по 21.02.2019, оскільки об`єднаним управлінням не допущено жодної дії чи бездіяльності що суперечить законодавству України про зайнятість. Звертає увагу суду, що у діях об`єднаного управління відсутній склад цивільного правопорушення з огляду на відсутність його вини, протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками. Вважає, що для з`ясування усіх обставин у справі позивач повинен надати розрахунок, виплаченого ОСОБА_1 забезпечення. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Представник позивача в судовому засіданні 31.10.2019 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.10.2019 заперечив проти позовних вимог .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, повно та об`єктивно оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 13.07.2018 р. до Бережанського об`єднаного правління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення їй пенсії за віком (на пільгових умовах). Проте, згідно протоколу Бережанського об`єднаного УПФ України Тернопільської області № 523 від 20.07.2018 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії.

22 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася за сприянням у працевлаштуванні у Бережанську району філію Тернопільського обласного центру зайнятості, згідно наказу від 28.12.2018 №НТ181228 їй надано статус безробітного. відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення".

Згідно наказу від 28.01.2019 №НТ190128 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі залежно від страхового стажу відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття": понад 10 років 70% середньої заробітної плати (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру:100% - 90 к.д., 80% - 90 к.д., 70% -180 к.д.; з 29.12.2018 по 22.08.2019.

З 29.12.2018 розпочато виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 та в період з 29.12.2018 р. по 21.02.2019 р. було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю у сумі 3677 грн. 50 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2018 Тернопільським окружним адміністративним судом винесено рішення у справі №500/2204/18, яким задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , визнано протиправною відмову Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області оформленною листом від 22.08.2018 № 2973/04. та зобов`язано Бережанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.п. 5 п.2 статті ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13.07.2018 р.

Відповідно до ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року (справа № 857/129/19), апеляційну скаргу Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 500/2204/18 повернуто скаржнику.

На виконання даного рішення гр. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "в" ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13.07.2017.

Згідно наказу від 21.02.2019 №НТ190221 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 21.02.2019: у зв`язку із припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та пп.1,2 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198; у зв`язку з отримання права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до п.п. 13 п. 1 ст 45 Закону України "Про зайнятість населення", пп. 7 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та пп. 2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності.

З 21.02.2019 припинено реєстрацію безробітній ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку відповідно до абзацу 15 п.п. 1 ст. 37 Порядку.

У зв`язку з визнанням неправомірними дій Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 (яка була зареєстрована у центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю) пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з 13.07.2018 призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах згідно рішення Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/2204/18 рішенням від 05.12.2018, Тернопільським обласним центром зайнятості видано наказ №182 "Д" від 03.06.2019 "Про повернення коштів" відповідно до якого Бережанському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Тернопільської області протягом 15-ти календарних днів повернути кошти у сумі 3677 грн 50 коп., які були виплачені ОСОБА_1 центром зайнятості, як допомога по безробіттю з 29.12.2018 по 21.02.2019.

Повідомлення на відшкодування коштів за №15-02/900 від 04.06.2019 у сумі 3677,50 грн разом із копією наказу "Про повернення коштів" від 03.06.2019 № 182 "Д" направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та залишене останнім без відповіді.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що досягти згоди щодо сплати виплаченого забезпечення в добровільному порядку сторонам не вдалося, що слугувало підставою для звернення Тернопільського обласного центру зайнятості з позовом до Господарського суду Тернопільської області про примусове стягнення з Бережанського об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітній ОСОБА_1 , у зв`язку із призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. 5 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 3677 грн 50 коп.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про зайнятість населення", відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

За нормами п.1 ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення", статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч.2 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення").

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

За приписами п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до п.1 ст.7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" видами забезпечення за цим Законом є, зокрема допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Згідно ч.2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд зобов`язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим законом.

Функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та цього Закону. Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, входить до складу правління Фонду, п.6 ст.10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до наказу Тернопільського обласного центру зайнятості від 30.05.2018 №119 "Д" "Про створення Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості та затвердження її Положення" створено Бережанську районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості та затверджено Положення про Бережанську районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7 ч.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно п. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до положень частини першої статті 7, статті 8 та пункту 1 частини другої статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

Виходячи з наведених вище положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії відповідачем гр. ОСОБА_1

Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Способом захисту цивільних прав та інтересів відповідно до пункту 8 частини другої статті 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальним правилом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до частини першої статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 ЦК України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно статті 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно д о п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно пунктом 7 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З огляду на викладене Пенсійний фонд є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 ЦК України.

Наведеної правової позиції щодо застосування приписів статей 1166, 1173 ЦК України та статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дотримується Верховний Суд у постановах від 09.07.2018 у справі № 921/202/14-г/4, від 21.05.2018 у справі № 916/1600/17, від 13.02.2018 у справі № 915/282/17 та від 18.06.2018 у справі № 904/1284/17.

Підставами для стягнення шкоди з відповідача є:

Протиправна поведінка, яка не відповідає вимогам закону - полягає у відмові відповідача у призначенні пенсії ОСОБА_1 , протиправність якої визнана Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/2204/18 рішенням від 05.12.2018, що набрало законної сили.

Наявність шкоди, що оцінюється сумою витрат Фонду соціального страхування на випадок безробіття на виплату допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 з 29.12.2018 по 21.02.2019, права на яку останній не отримав би за умови своєчасного призначення пенсії за віком на пільгових умовах і перебування у статусі пенсіонера.

Статус пенсіонера і статус безробітного взаємовиключні за статтею 43 Закону України "Про зайнятість населення".

Статусу пенсіонера ОСОБА_1 не набула унаслідок протиправної відмови відповідача у призначенні пенсії.

Унаслідок невизнання відповідачем за ОСОБА_1 права на пенсію за віком на пільгових умовах, призначення пенсії відбувалося у судовому порядку на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 у справі №500/2204/18 з 13.07.2018.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо наявності вини у заподіянні шкоди позивачу в діях громадянина ОСОБА_1 , яка не повідомила центр зайнятості про наявність судового спору з відповідачем, оскільки спір у справі №500/2204/18, за результатами вирішення якої встановлена та набула преюдиційного значення обставина неправомірності відмови відповідача у призначенні пенсії гр. ОСОБА_1 , адже, саме внаслідок протиправної відмови органів Пенсійного Фонду України у призначенні пенсії, зазначений громадянин був вимушений звернутися до позивача за одержанням допомоги по безробіттю, свідчить саме про наявність вини відповідача у заподіянні збитків позивачу у справі.

Таким чином, відповідачем не доведено відсутності його вини у заподіянні шкоди позивачу, а матеріалами справи підтверджується наявність усіх передбачених чинним законодавством складових елементів правопорушення, яке є підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 3677,50 грн. виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному гр. ОСОБА_1 , у зв`язку із призначенням пенсії за віком на пільгових умовах.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, виходячи з фактичних обставин справи, враховуючи, що спір виник в результаті неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) в сумі 3677,50 грн. безробітній ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, вул. Майдан Волі, 3, ) на користь Тернопільського обласного центру зайнятості (46002, вул. Текстильна, 1 "б", м. Тернопіль, ) 3677 (три тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 50 коп. виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітній ОСОБА_1 , у зв`язку з призначенням пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.п. 5 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.07.2018, та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. в повернення сплаченого судового збору на р/р 6448, отримувач: Тернопільський обласний центр зайнятості, ЄДРПОУ отримувача: 05392691, банк одержувача ДКСУ м. Київ , код банку 820172.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Н.М. Бурда