ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

07 листопада 2019 року м.Тернопіль Справа №921/700/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши матеріали заяви №424 від 29.10.2019 (вх.№854 від 04.11.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕК» Україна, смт.Оржів Рівненської області

про видачу судового наказу

про стягнення 127000грн попередньої оплати

з боржника - фізичної особи-підприємця Білорусевича Андрія Володимировича, с.Угорськ Шумського району Тернопільської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕК» Україна, смт.Оржів Рівненської області, звернувся 29.10.2019 (згідно накладну на поштове відправлення №220) до Господарського суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Білорусевича Андрія Володимировича, с.Угорськ Шумського району Тернопільської області, 127000грн попередньої оплати за товар.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на платіжні доручення №13306 від 07.06.2019 та №13638 від 15.06.2019, згідно яких фізичній особі-підприємцю Білорусевичу Андрію Володимировичу перераховано в якості попередньої оплати кошти в загальній сумі 127000грн на виконання умов договору купівлі-продажу №32 від 03.07.2017 (п.3.2 договору) та погоджених сторонами Специфікацій на товар, Графік поставки (додатки №№1-3 до договору), а також тією обставиною, що в обумовлений договором строк товар не поставлений, аванс - не повернуто.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Як вбачається із змісту поданої заяви, 03.07.2017 між ТОВ «ОДЕК» Україна як Покупцем та фізичною особою-підприємцем Білорусевичем А .В. як Продавцем укладено договір купівлі-продажу №32, за умовами якого Продавець зобов`язався протягом 3-4 кварталів 2017 року поставити та передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти 4000 метрів кубічних лісоматеріалів круглих (товару) на умовах: FCA склад Продавця згідно правил ІНКОТЕРМС-2010. Загальну ціну договору сторонами визначено в сумі 3000000грн. У додатках №№1-3 до договору сторонами узгоджено Специфікацію та технічні вимоги до фанерного кряжу, вартість товару та графік поставок.

Згідно п.3.2 договору, зокрема, у разі отримання попередньої оплати, Продавець зобов`язався поставити Покупцеві товар на суму передоплати протягом десяти банківських днів з моменту надходження коштів на рахунок Продавця.

ТОВ «ОДЕК» Україна перераховано на банківський рахунок Продавця 07.06.2019 кошти в сумі 85000грн (платіжне доручення №13306), 15.06.2019 - 42000грн (платіжне доручення №13638), всього 127000грн в якості передоплати за товар.

Заявник стверджує, що фізичною особою-підприємцем Білорусевичем А. В . не виконано договірних зобов`язань та не поставлено товар у визначений договором строк. На неодноразові телефонні вимоги щодо поставки товару, а згодом - про повернення внесеної попередньої оплати за непоставлений товар Продавцем жодної відповіді не надано, товар у власність Покупця не поставлено, грошові кошти не повернуто.

Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу на суму 127000грн.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Умови укладеного між сторонами договору поставки не встановлюють обов`язку щодо повернення попередньої оплати.

Положеннями ст.148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що стягнення з боржника суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар.

За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання за договором.

Оскільки в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення сплаченого авансу за непоставлений товар, що не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, відтак заявлені ТОВ «ОДЕК» Україна вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно з п.3 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Окрім того, суд зазначає, що долучені до заяви платіжні доручення про внесення передоплати за товар свідчать про оплату за товар по іншому договору, а саме №09 від 19.06.2017, тоді як підставою повернення авансу в заяві зазначено договір №32 від 03.07.2017.

В свою чергу, згідно з приписами ч.2 ст.12 ГПК України, наказне провадження може бути призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За таких обставин суд вважає, що у видачі судового наказу про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 127000грн слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4, 147-154, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОДЕК» Україна, смт.Оржів Рівненської області, у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Білорусевича Андрія Володимировича, с.Угорськ Шумського району Тернопільської області, 127000грн попередньої оплати.

Ухвала підписана 07.11.2019, набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів від дати її підписання до Західного апеляційного господарського суду (п.1 ч.1 ст.255, ч.1 ст.256, ст.257, пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України).

Суддя Н.О. Андрусик