ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1816/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши заяву ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС (вх.№2-5274/19 від 28.10.2019 року) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1816/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС

Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО

Відповідач 2: Приватне сільськогосподарське підприємство „ШЛЯХОВИК

Про: стягнення солідарно 37713,64 грн.

Представники сторін та органу ДВС не з`явились

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.09.2017р. по справі №916/1816/17 позов задоволено повністю.

25.09.2017 року Рішення набрало законної сили та суд видав відповідні накази.

21.10.2019 року суд розглянув та задовольнив частково скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС, на бездіяльність державного виконавця Роменського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області у виконавчому проваджені № 58733306 та №58733430 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по справі № 916/1816/17.

28.10.2019 року (вх.№ 2-5274/19) суд отримав заяву ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС про ухвалення додаткового рішення по справі.

Заявник просить суд:

- прийняти у справі №916/1816/17 за скаргою ТОВ «Компанія «НПСО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Роменського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області у виконавчому провадженні №58733306 та №58733430 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року, додаткове рішення.

- заяву ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» про покладення на Роменським МРВДВС ГТУЮ у Сумській області судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126,129,344 ГПК України, задовольнити.

- стягнути із Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, Головного територіального управління юстиції у Сумській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» () витрати на правничу допомогу у розмірі 2700гривень згідно договору №09-09-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 09 вересня 2019 року.

Заява обґрунтована тим, що заявник згідно договору №09-09-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 09 вересня 2019 року фактично витратив 2700грн. при зверненні до суду із скаргою бездіяльність державного виконавця Роменського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області у виконавчому проваджені № 58733306 та № 58733430 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по справі № 916/1816/17.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вищевказана заява позивача (стягувача) про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 ГПК України встановлено, що суд який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України - розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 232 ГПК України встановлені види судових рішень.

Так, згідно ч. 1 вказаної статті - судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно частини 3 вказаної статті - розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Тобто, Господарський процесуальний кодекс України містить терміни: „судове рішення та „рішення, які не є тотожними, оскільки термін „судове рішення може представляти собою, як „рішення, так і „ухвалу, „постанову та „судовий наказ.

Ухвалення додаткового рішення, передбачене статтею 244 ГПК України, є можливим тільки щодо ухваленого судом рішення.

Тобто, ухвалення додаткового рішення щодо ухвали суду нормами ГПК не передбачено.

Аналогічно, розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, згідно ч.8 ст.129 ГПК України, здійснюється на підставі доказів таких витрат, що мають бути подані до судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а не судового рішення.

Судові дебати, передбачені статтею 218 ГПК України і проводяться під час розгляду справи по суті (Глава 6 ГПК України).

Під час розгляду Господарським судом Одеської області скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС, на бездіяльність державного виконавця Роменського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області у виконавчому проваджені № 58733306 та №58733430 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по цій справі не здійснювався розгляд справи по суті, судові дебати не проводились і за наслідками розгляду цієї скарги рішення (як один із видів судового рішення) не ухвалювалось.

Про те, що рішення і судове рішення не є тотожними термінами свідчить, наприклад, наступна за статтею 244 ГПК України (Додаткове рішення) стаття 245 ГПК України, якою врегульовано питання роз`яснення саме судового рішення, як більш широкого поняття, ніж рішення суду.

З огляду на викладене, заява ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/1816/17 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені заяви ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС (вх. № 2-5274/19) про ухвалення додаткового рішення по справі № 916/1816/17 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 06.11.2019р.

та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України

Повний текст ухвали складено 07.11.2019р.

Суддя О.А. Демешин