Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р. м. Рівне Справа № 918/726/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Рівненського міського центру зайнятості

до відповідача: Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області

про стягнення 5 697,29 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ

Рівненський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області, в якому просить, посилаючись на Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", стягнути 5 697,29 грн., виплачених як допомога по безробіттю.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач позовні вимоги аргументує тим, що відповідно до частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове д6ержавне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Позивач зазначає, що в період перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості в статусі безробітного та отримання матеріального забезпечення гр. ОСОБА_1 повідомила центр зайнятості про те, що Смизькою селищною радою на підставі розпорядження селищного голови від 25 липня 2019 року та ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №460/1564/19 з 01 червня 2019 року поновлено на посаді заступника селищного голови.

Громадянка ОСОБА_1 перебувала на обліку Рівненського міського центру зайнятості в статусі безробітного в період з 26 червня 2019 року по 25 липня 2019 року та отримала матеріальне забезпечення - допомога по безробіттю в сумі 5 697,29 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву з викладенням своєї правової позиції суду не надав.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі №918/726/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до слухання на 05 листопада 2019 року.

29 жовтня 2019 року відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

В судове засідання представник позивача не з`явився, позивач повідомлений про місце дату та час розгляду справи.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, відповідач повідомлений про місце дату та час розгляду справи.

Явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

19 червня 2019 року до Рівненського міського центру зайнятості звернулася ОСОБА_1 за сприянням у працевлаштуванні, у зв`язку із звільненням із Смизької селищної ради відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням чисельності.

Згідно із ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" ОСОБА_1 26 червня 2019 року було надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю.

Позивач зазначає, що на виконання вимог чинного законодавства, в період перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості в статусі безробітної та отримання матеріального забезпечення ОСОБА_1 повідомила центр зайнятості про те, що Смизькою селищною радою на підставі розпорядження селищного голови від 25 липня 2019 року №167 та ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №460/1564/19 її з 01 червня 2019 поновлено на посаді заступника селищного голови.

Як встановив суд, громадянка ОСОБА_1 перебувала на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості в статусі безробітної в період з 26 червня 2019 року по 25 липня 2019 року та отримала матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю, відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в сумі 5 697 грн. 29 коп.

Допомога по безробіттю, гр. ОСОБА_1 була перерахована на рахунок № НОМЕР_1 , у філії Рівненське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України".

Позивач у вересні 2019 року направив Смизькій селищній раді повідомлення з пропозицією добровільно відшкодувати кошти, виплачені гр. ОСОБА_1 як допомогу по безробіттю, проте, позивач зазначає, що станом на день звернення до суду, Смизька селищна рада ніяким чином на повідомлення не відреагувала та кошти Рівненському міському центру зайнятості не відшкодувала.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", на переконання позивача, кошти в сумі 5 697 грн. 29 коп., виплачені гр. ОСОБА_1 як допомога по безробіттю має бути відшкодуваа Смизькою селищною радою, у зв`язку з поновленням з 01 червня 2019 на посаді заступника селищного голови Смизької селищної ради гр. ОСОБА_1 , згідно з розпорядженням селищного голови від 25 липня 2019 року №167 та ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №460/1564/19.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із наданням та відшкодуванням матеріальної допомоги по безробіттю, регулювання яких здійснюється Конституцією України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття", Законом України "Про зайнятість населення" тощо.

За змістом ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Частинами 1, 2 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття створений для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення застрахованих інших функцій згідно із цим кодексом і статутом фонду. Держава є гарантом застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

За ч. 2 ст. 21 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Відповідно до п.п. 1, 19 та п. 21 ч. 2 ст. 22 цього ж Закону територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відповідно до покладених на них завдань здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України: здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи; забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Частиною 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що Фонд зобов`язаний, зокрема виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Згідно з визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття":

- загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків та гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

- страховий випадок - подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи, внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу;

- об`єкт страхування на випадок безробіття - страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім`ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених ст. 7 цього Закону.

Терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються у цьому Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Так, у ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" безробітним вважається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" видами забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Зважаючи на наведені приписи законодавства, ОСОБА_1 , як застрахована особа, у зв`язку з настанням страхового випадку отримала право на матеріальне забезпечення - допомоги по безробіттю.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на положення частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Позивач зазначає, що Смизькою селищною радою на підставі розпорядження селищного голови від 25 липня 2019 року №167 та ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №460/1564/19 її з 01 червня 2019 поновлено на посаді заступника селищного голови.

Так, згідно розпорядження селищного голови Смизької селищної ради від 25 липня 2019 року №167 скасовано розпорядження селищного голови №51 від 21 травня 2019 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", та поновлено вказану особу на посаді заступника селищного голови з 01 червня 2019 року.

При цьому твердження позивача про поновлення ОСОБА_1 на посаді на підставі ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №460/1564/19 не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки як видно з ухвали Рівненського кружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №460/1564/19, позовну заяву фізичної особи до Смизької селищної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 240 КАС України.

Докази оскарження вказаної ухвали в матеріалах справи відсутні.

При цьому, згідно пункту 5 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Згідно з положеннями частини 4 статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Відповідно до статті КАС України 241 судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановляння ухвал.

Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Таким чином, поновлення громадянки ОСОБА_1 на посаді заступника селищного голови відбулось не на підставі рішення суду, а на підставі розпорядження роботодавця.

А отже відсутні підстави для тверджень, що оновлення громадянки ОСОБА_1 на посаді заступника селищного голови відбулось саме на підставі рішення суду.

Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили (п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення").

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття зобов`язаний контролювати правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, вживати заходів до раціонального використання коштів; має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також, незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

У свою чергу, із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду (ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що оскільки працівника поновлено на роботі не на підставі рішення суду, відповідно в суду відсутні підстави для застосування положень частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". А відтак з огляду на те, що позовні вимоги базуються саме на положеннях вказаної норми закону, а іншого обґрунтування позивач суду не надав, суд не має підстав для задоволення позовних вимог Рівненського міського центру зайнятості до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про стягнення 5 697,29 грн., виплачених як допомога по безробіттю.

Висновки суду

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області на користь Рівненського міського центру зайнятості 5 697,29 грн., виплачених як допомога по безробіттю.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. покладається на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Позивач: Рівненський міський центр зайнятості (33013, м. Рівне, вул. Кавказька 4, ).

Відповідач: Смизька селищна рада Дубенського району Рівненської області (35680, Рівненська область, Дубенський район, смт. Смига, вул. Б.Хмельницького 37, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 06 листопада 2019 року.

Суддя Качур А.М.