ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 920/13/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 (Коробенко Г.П., Тищенко А.І., Кравчук Г.А.) та рішення Господарського суду Сумської області від 21.05.2019 (Котельницька В.Л.) у справі № 920/13/19

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" про стягнення 4 089 599,53 грн

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення 4 089 599,53 грн

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - Позивач за первісним позовом) звернулося в Господарський суд Сумської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (далі - Відповідач за первісним позовом) про стягнення 4 089 599,53 грн заборгованості, яка складається з 2 101 599,76 грн пені та 1 987 999,77 грн штрафу.

2. В обґрунтування позовних вимог Позивач за первісним позовом послався на порушенням Відповідачем за первісним позовом умов договору поставки станцій газових поршневих (закупівля за власні кошти) № 616/17 від 29.05.2017 в частині строку виконання зобов`язання.

3. Відповідачем за первісним позовом подано зустрічний позов про стягнення з Позивача за первісним позовом заборгованості в сумі 4 089 599,53 грн за поставлений товар згідно умов договору поставки станцій газових поршневих (закупівля за власні кошти) № 616/17 від 29.05.2017.

4. В обґрунтування зустрічних позовних вимог Відповідач за первісним позовом послався на неналежне виконання Позивачем за первісним позовом зобов`язань за договором в частині повної оплати за отриманий товар.

Короткий зміст оскарженого рішення, ухваленого судом першої інстанції

5. Рішенням Господарського суду Сумської області від 21.05.2019 первісний позов задоволено частково. Суд стягнув з Відповідача за первісним позовом на користь Позивача за первісним позовом 1 050 799,88 грн пені та 993 999,89 грн штрафу за неналежне виконання умов договору поставки станцій газових поршневих (закупівля товару за власні кошти) №616/17 від 29.05.2017. В іншій частині позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено повністю. Проведено зустрічне зарахування стягнутих судом сум та стягнуто з Позивача за первісним позовом на користь Відповідача за первісним позовом 2 044 799,76 грн за поставлений товар згідно умов договору поставки станцій газових поршневих (закупівля товару за власні кошти) №616/17 від 29.05.2017.

6. Рішення суду в частині первісного позову мотивовано тим, що матеріалами справи доведено прострочення Відповідачем за первісним позовом здійснення поставки товару, а тому існує наявність підстав для стягнення пені та штрафу за таке прострочення, проте, враховуючи надане законом суду право на зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених до стягнення, а також, приймаючи до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів понесення Позивачем за первісним позовом збитків внаслідок порушення Відповідачем за первісним позовом строків виконання договірного зобов`язання та, враховуючи інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про доцільність зменшення розміру стягуваної неустойки (пені, штрафу) на 50%.

6.1. В частині зустрічного позову суд, враховуючи те, що факт прострочення з оплати вартості поставленого товару встановлений у ході розгляду справи, Позивач за первісним позовом проти вимог зазначеного позову не заперечує, дійшов висновку про правомірність зустрічних позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Короткий зміст оскаржуваної постанови, прийнятої судом апеляційної інстанції

7. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 рішення Господарського суду Сумської області від 21.05.2019 залишено без змін з тих же підстав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги Позивача за первісним позовом

8. Позивач за первісним позовом подав касаційну скаргу на рішення та постанову судів попередніх інстанцій, в якій просить їх скасувати в частині відмови в задоволенні первісного позову частково про стягнення з Відповідача за первісним позовом 1 050 799,88 грн пені та 993 999,89 грн штрафу, а також в частині задоволення зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи Позивача за первісним позовом, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

9. Судами попередніх інстанцій порушено вимоги частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини 1 статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України), оскільки не враховано, що внаслідок несвоєчасного виконання Відповідачем за первісним позовом зобов`язань за договором, приблизна вартість неотриманої продукції Позивача за первісним позовом становить більш ніж 17 млн. грн.

10. Судами першої та апеляційної інстанцій порушено вимоги статті 86 ГПК України, оскільки не досліджено всіх доказів та не дано їм належної оцінки.

Позиція Відповідача за первісним позовом у відзиві на касаційну скаргу

11. Оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі системного аналізу наданих сторонами доказів, ґрунтуючись на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, з урахуванням правової позиції Верховного Суду та усталеної практики Європейського суду з прав людини.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанції

12. Попередніми судовими інстанціями встановлено, що між Відповідачем за первісним позовом (Постачальник) та Позивачем за первісним позовом (Покупець) 29.05.2017 укладено договір поставки станцій газових поршневих (закупівля товару за власні кошти) № 616/17, за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити Покупцю товар, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до пункту 5.3 договору датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Згідно специфікації №1 до договору вартість товару становить 28 399 996,74 грн.

Пунктом 3 специфікації №1 з урахуванням додаткової угоди №1 від 21.11.2017 строк поставки товару визначено до 31.12.2017.

У разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (пункт 7.11 договору).

13. Як зазначають суди першої та апеляційної інстанцій, матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано, що Відповідач за первісним позовом здійснив поставку товару лише 16.03.2018, тобто несвоєчасно, про що свідчить підписаний сторонами акт приймання-передачі №1, а тому Позивачем за первісним позовом відповідно до пункту 7.11 договору нараховано до стягнення з Відповідача за первісним позовом пеню в сумі 2 101 599,76 грн та 1 987 999,77 грн штрафу.

14. Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Згідно з статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 3 статті 551 ЦК України визначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення зазначеної статті кореспондують змісту статті 233 ГК України. У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

15. За змістом наведених вище норм, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

16. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №924/709/17.

17. Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

18. Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що, беручи до уваги ступінь виконання зобов`язання Відповідачем за первісним позовом, відсутність доказів понесення Позивачем за первісним позовом збитків у результаті дій Відповідача за первісним позовом, суму правомірно заявлених штрафних санкцій та її співрозмірність із наслідками порушення та, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності, розумності, суди мали право зменшити суму належних до стягнення штрафних санкцій.

19. Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 76, частини 1 статті 78, частини 1 статті 79 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

20. При цьому, судами попередніх інстанцій не встановлено наявність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували ймовірність завдання чи наявність реальних збитків Позивачеві за первісним позовом у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем за первісним позовом своїх договірних зобов`язань.

20.1. З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги, вказані в пункті 9 постанови, Судом відхиляються, оскільки скаржник не навів, які саме докази понесення ним збитків внаслідок несвоєчасного виконання Відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань за договором не були досліджені та враховані судами попередніх інстанцій під час вирішення спору за первісним позовом в частині зменшення нарахованої до стягнення суми штрафних санкцій. Посилання скаржника на те, що внаслідок несвоєчасного виконання Відповідачем за первісним позовом зобов`язань за договором, приблизна вартість неотриманої продукції Позивача за первісним позовом становить більш ніж 17 млн. грн, ґрунтується на його припущеннях, оскільки, як зазначає сам скаржник, сума збитків більш ніж 17 млн. грн є приблизною, до того ж, скаржник не обґрунтовує, якими належними, допустимими та достатніми доказами підтверджуються саме ці його доводи.

21. Попередні судові інстанції, з огляду на встановлені ними фактичні обставини справи, врахувавши всі обставини справи, а також необхідність дотримання балансу майнових та інших інтересів сторін та засад справедливості і розумності, дійшли обґрунтованого висновку про наявність передбачених статтею 551 ЦК України та статтею 233 ГК України підстав для зменшення суми належних до стягнення з боржника штрафних санкцій, з огляду на що, доводи касаційної скарги, зазначені в пункті 10 постанови, колегією суддів відхиляються.

22. Щодо зустрічного позову, то суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного.

23. Згідно з пунктом 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем після пред`явлення Постачальником рахунку на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах зазначених у специфікації.

Відповідно до пункту 4 специфікації №1, яка є додатком №1 до договору оплата товару відбувається по факту поставки товару протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

24. Як встановлено судами попередніх інстанцій, з огляду на те, що акт приймання-передачі товару підписано сторонами договору 16.03.2018, а тому поставлений товар мав бути оплачений Позивачем за первісним позовом у строк до 16.04.2018, проте Покупцем зобов`язання із оплати товару виконане неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 4 089 599,53 грн, оскільки 19.04.2018 була здійснена лише часткова оплата товару на суму 24 310 397,21 грн.

25. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

26. З огляду на те, що, як досліджено та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, матеріали справи свідчать про наявність заборгованості Позивача за первісним позовом в сумі 4 089 599,53 грн за поставлений Відповідачем за первісним позовом товар і Позивач за первісним позовом наявність такої заборгованості не заперечив, тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

27. Водночас, Позивач за первісним позовом в касаційній скарзі просить також скасувати судові рішення попередніх інстанцій і в частині задоволення зустрічних позовних вимог, проте не наводить доводів в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при прийнятті судових рішень в частині вирішення спору за зустрічними позовними вимогами.

28. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. З огляду на викладене вище, касаційна скарга Позивача за первісним позовом задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

Щодо розподілу судових витрат

30. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 21.05.2019 у справі №920/13/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.