ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Справа № 915/1846/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Кронос-Авто

(54008, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.210, ; адреса представника

Чайковського І.М.: 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.19/5),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Тірсервіс-Миколаїв

(54034, м.Миколаїв, вул.Будівельників, буд.17, ;

факт.адреса: 56601, Миколаївська обл., м.Нова Одеса, вул.Сапроненко, буд.28),

про: стягнення заборгованості в розмірі 44593,46 грн,-

в с т а н о в и в:

05.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Кронос-Авто звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 02.08.2019 (вх.№12866/19), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тірсервіс-Миколаїв заборгованість в розмірі 44593,46 грн за поставлений по Договору поставки №98 від 01.10.2016 товар.

Як на підставу свого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №98 від 01.10.2016 щодо оплати товару.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019, - справу №915/1846/19 призначено головуючому судді Алексєєву А.П.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2019 (головуючий суддя Алексєєв А.П.) вказану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки не пізніше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

19.08.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 07.08.2019.

В зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку головуючого у справі судді Алексєєва А.П., на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №247 від 20.08.2019 проведено повторний автоматизований розподіл справи №915/1846/19.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019, - справу №915/1846/19 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.08.2019 (суддя Мавродієва М.В.) прийнято справу №915/1846/19 до свого провадження, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. З ініціативи суду розгляд справи проводився в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено на 10.09.2019.

Відповідач в судове засідання 10.09.2019 не з`явився, відзив по суті позовних вимог до суду не направив.

Ухвала суду від 27.08.2019 була надіслана судом на адресу відповідача - ТОВ Тірсервіс-Миколаїв повернута підприємством зв`язку з приміткою інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 01.10.2019, станом на 05.08.2019 місцезнаходженням відповідача є: 54034, м.Миколаїв, вул.Будівельників, буд.17.

Крім того, судом було направлено копію ухвали на зазначену позивачем у позові фактичну адресу відповідача: 56601, Миколаївська обл., м.Нова Одеса, вул.Сапроненко, буд.28. Проте, ухвала повернута підприємством зв`язку з приміткою адресат відсутній.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

10.09.2019 в судовому засіданні судом оголошено, що рішення буде ним прийняте в межах строку розгляду справ в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до наказу №35-в від 23.10.2019 суддя Мавродієва М.В. у період з 28.10.2019 по 30.10.2019 перебувала у відрядженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

01.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю Кронос-Авто (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Тірсервіс-Миколаїв (покупець, відповідач у справі) укладено Договір поставки №98 (надалі Договір поставки), згідно п.1.1., якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати (поставити) покупцеві товар, найменування, кількість та вартість якого зазначається у видаткових накладних (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього зазначену у видатковій накладній (видаткових накладних) грошову суму.

У відповідності до п.2.1. Договору поставки загальна кількість товару, що підлягає поставці, асортимент, номенклатура узгоджується сторонами в усному порядку. За необхідності сторони складають та підписують Специфікацію.

Відповідно до п.2.2. Договору поставки поставка товару (надання товару у розпорядження покупця) здійснюється протягом одного робочого дня з моменту зарахування повної вартості товару, що підлягає поставці, на поточний рахунок постачальника або надходження в касу постачальника готівкових коштів покупця у розмірі повної вартості товару, що підлягає поставці.

Згідно п.2.7. Договору поставки товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту підписання повноважними представниками сторін видаткових накладних.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2. Договору поставки ціни на товар вказуються у видаткових накладних (при цьому будь-яка видаткова накладна, оформлена в період дії цього договору, навіть без посилання на даний договір, вважається виданою на виконання умов даного договору). Сума цього договору складається із суми вартості партій товарів, поставлених постачальником протягом строку дії цього договору та вказаних у видаткових накладних.

У відповідності до п.4.1. Договору поставки до передання постачальником товару покупець зобов`язаний повністю оплатити товар (здійснити попередню оплату).

Відповідно до п.4.2. Договору поставки оплата здійснюється покупцем в розмірі повної вартості товару за вибором покупця або шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах цього договору (у разі зміни реквізитів рахунку у письмовому повідомленні постачальника), або шляхом готівкової оплати повної вартості товару в касу постачальника, якщо сума повної вартості товару не перевищує установлену законодавством граничну суму розрахунків готівкою.

Договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконати зобов`язання, що виникли з цього договору (п.6.1. Договору поставки).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки позивачем у період з 02.12.2018 по 21.01.2019 було поставлено відповідачу товар на загальну суму 52091,40 грн, що підтверджується доданими позивачем до матеріалів справи видатковими накладними: №35760 від 02.12.2018 на суму 332,10 грн; №35896 від 04.12.2018 на суму 64,86 грн; №36033 від 05.12.2018 на суму 216,0 грн; №36043 від 05.12.2018 на суму 869,10 грн; №36316 від 07.12.2018 на суму 213,36 грн; №36349 від 08.12.2018 на суму 129,72 грн; №36385 від 09.12.2018 на суму 82,68 грн; №36414 від 10.12.2018 на суму 70,26 грн; №36450 від 10.12.2018 на суму 228,0 грн; №36512 від 11.12.2018 на суму 64,86 грн; №36606 від 12.12.2018 на суму 414,0 грн; №36655 від 12.12.2018 на суму 187,80 грн; №37130 від 18.12.2018 на суму 129,72 грн; №36664 від 12.12.2018 на суму 372,90 грн; №36850 від 13.12.2018 на суму 78,0 грн; №37353 від 20.12.2018 на суму 351,18 грн; №37403 від 20.12.2018 на суму 43573,74 грн; №37465 від 21.12.2018 на суму 259,44 грн; №37532 від 21.12.2018 на суму 62,40 грн; №37603 від 22.12.2018 на суму 259,44 грн; №37682 від 25.12.2018 на суму 1755,0 грн; №37748 від 26.12.2018 на суму 56,40 грн; №37766 від 26.12.2018 на суму 1184,40 грн; №37892 від 27.12.2018 на суму 54,96 грн; №37937 від 28.12.2018 на суму 69,60 грн; №37989 від 28.12.2018 на суму 297,0 грн; №1243 від 18.01.2019 на суму 188,04 грн; №1276 від 20.01.2019 на суму 122,22 грн; №1273 від 20.01.2019 на суму 253,86 грн; №1378 від 21.01.2019 на суму 150,36 грн (а.с.35-50).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме з Акту звірки взаєморозрахунків взаємних розрахунків станом за період: 01.12.2018 11.04.2019 між ТОВ Кронос-Авто і ТОВ Тірсервіс-Миколаїв за Договором №98 від 01.10.2016, зазначено про наявність початкового сальдо відповідача в загальній сумі 5022,78 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними: №32790 від 05.11.2018 на суму 234,06 грн; №33077 від 07.11.2018 на суму 301,74 грн; №33101 від 08.11.2018 на суму 437,22 грн; №33139 від 08.11.2018 на суму 110,16 грн; №33299 від 09.11.2018 на суму 65,76 грн; №33342 від 09.11.2018 на суму 157,92 грн; №33355 від 09.11.2018 на суму 266,10 грн; №33484 від 12.11.2018 на суму 612,0 грн; №33736 від 13.11.2018 на суму 67,68 грн; №33986 від 15.11.2018 на суму 328,02 грн; №34025 від 15.11.2018 на суму 118,44 грн; №34141 від 16.11.2018 на суму 170,16 грн; №34240 від 17.11.2018 на суму 118,44 грн; №34261 від 17.11.2018 на суму 88,38 грн; №34394 від 19.11.2018 на суму 142,80 грн; №34434 від 19.11.2018 на суму 71,40 грн; №34481 від 20.11.2018 на суму 18,78 грн; №34776 від 22.11.2018 на суму 56,40 грн; №34676 від 21.11.2018 на суму 568,68 грн; №35145 від 26.11.2018 на суму 878,94 грн; №34968 від 23.11.2018 на суму 72,60 грн; №35565 від 29.11.2018 на суму 137,10 грн (а.с.13, 16-35).

Відповідач в свою чергу здійснив часткову оплату за поставлений йому товар позивачу у сумі 13600,0 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №1413 від 06.12.2018 на суму 5100,0 грн; №1436 від 21.12.2018 на суму 3000,0 грн; №1471 від 24.01.2019 на суму 1500,0 грн; №1477 від 30.01.2019 на суму 4000,0 грн (а.с.51-52). Решта заборгованості за отриманий товар у сумі 43514,18 грн (57114,18 грн 13600,0 грн) залишилась відповідачем не сплаченою.

Позивачем було визначено сума заборгованості у загальній сумі 44593,46 грн, яку відповідачем не оспорено та не спростовано.

11.04.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією №1542 щодо сплати заборгованості за Договором на постачання автозапчастин, просив з метою досудового врегулювання спору оплатити у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги заборгованість за отриманий товар в сумі 44593,46 грн (а.с.14). В матеріалах справи містяться докази направлення зазначеної претензії відповідачу (а.с.15).

Вказану претензію залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки, відповідач оплату за отриманий ним товар по Договору поставки №98 від 01.10.2016 в розмірі 44593,46 грн не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На день розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення боргу за поставлений йому товар у сумі 44593,46 грн.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо оплати за поставлений йому товар по Договору поставки №98 від 01.10.2016 в сумі 43514,18 грн, відповідач, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують належне виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1079,28 грн основного боргу, то в задоволенні цих вимог, слід відмовити, оскільки, позивачем не надано належних доказів, щодо поставки позивачем товару на вказану суму, а саме видаткової накладної (30.01.2019).

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення боргу по оплаті за поставлений товар за Договором поставки №98 від 01.10.2016 в сумі 43514,18 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, розрахований пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 1874,51 грн (1921,0 грн х 97,58 %).

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 238, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тірсервіс-Миколаїв (54034, м.Миколаїв, вул.Будівельників, буд.17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кронос-Авто (54008, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.210, ) 43514,18 грн заборгованості та 1874,51 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва