ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" жовтня 2019 р.Справа № 21/303-08

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши

матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ (вх. № 25309 від 22.10.2019) на бездіяльність державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 виданого по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Агросинтез", м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклія-Агроінвест", смт. Савинці
про стягнення коштів в розмірі 258296,22 грн.
за участю представників:

стягувача (скаржник) - не з`явився;

боржника - не з`явився;

ДВС - Петриченко Д.М., посвідчення Серія ХК № 0236 від 15.12.2017.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.02.2009 року у справі № 21/303-08, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклія-Агроінвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Аргосинтез" 249426,23 грн. основного боргу, інфляційні витрати в сумі 15963,26 грн., 3% річних в сумі 3362,12 грн., витрати на державне мито в сумі 2687,51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду 13 березня 2009 року по справі № 21/303-08 господарським судом Харківської області видано відповідний наказ.

25 квітня 2013 року, ухвалою господарського суду Харківської області, замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області по справі № 21/303-08 від 13 березня 2009 року, виданого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 24 лютого 2009 року у справі № 21/303-08, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Агросинтез", м. Запоріжжя на його правонаступника - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ.

22.10.2019 до господарського суду Харківської області надійшла скарга ТОВ Компанія Ніко-Тайс (вх. № 25309) на бездіяльність державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року, в якій ТОВ Компанія Ніко-Тайс просить суд:

1. Визнати за період із 17 вересня 2019 року по 16 жовтня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку поновлення виконавчого провадження №47472178 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року із врахуванням статті 41 Закону України "Про виконавче провадження".

2. Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення виконавчого провадження №47472178 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року із врахуванням статті 41 Закону України "Про виконавче провадження".

3. Стягнути із Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (64200, Харківська область, місто Балаклія, площа Ростовцева, 1; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС () витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок згідно договору №25-09-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25 вересня 2019 року.

Скарга мотивована тим, що наказ господарського суду Харківської області від 13.03.2009 не виконаний, а відповідно до офіційних відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень належних, допустимих та об`єктивних дій не вчинялось, що є порушенням норм статей 10, 18, 26, 48 Закону України "Про виконавче провадження", які визначають порядок та строки перевірки майнового стану боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.10.2019, для розгляду скарги призначено суддю Аюпову Р.М.

Ухвалою господарського суду від 23.10.2019 призначено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ, до розгляду у судовому засіданні на 30.10.2019 о 12:30 год.

У судове засідання 30.10.2019 представник стягувача (скаржник) не з`явився.

Представник боржника у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на скаргу суду не надав.

У судовому засіданні 30.10.2019 представник ДВС проти доводів скарги заперечував, з підстав, викладених у відзиві на скаргу (вх. № 26098 від 30.10.2019) та просив суд відмовити в її задоволенні.

За змістом ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оскільки, неявка на судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за необхідне розглядати зазначену скаргу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами.

Перевіривши матеріали скарги, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив наступне.

12.05.2015 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 47472178 з виконання наказу від 13.03.2009 у даній справі.

12.02.2016 державним виконавцем на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час здійснення виконавчої дії) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника грошові кошти та майно відсутнє, підприємство фактично не існує, керівні органи і будь-які працівники відсутні, документація відсутня.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.03.2016 по даній справі скасовано постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.02.2016.

01.04.2016 на підставі вказаної ухвали державним виконавцем відновлено виконавче провадження № 47472178.

В подальшому, стягувач звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні № 47472178 при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13.03.2009, в якій просило визнати за період з 10.04.2016 по 09.03.2017 протиправною бездіяльність останнього у ВП № 47472178 щодо не вчинення інших виконавчих дій у даному виконавчому провадженні, котрі свідчили б про примусове виконання наказу у справі № 21/303-08 від 13.03.2009.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.05.2017 по даній справі скаргу стягувача на бездіяльність ВДВС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області під час виконання рішення у справі № 21/303-08 задоволено, визнано бездіяльність ВДВС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13.03.2009 незаконною.

Судом встановлено, що у травні 2017 року державним виконавцем було сформовано інформаційну довідку, надіслано запити до відповідних державних підприємств, установ, організацій з метою розшуку майнових активів боржника та отримано на них відповіді, з яких вбачається відсутність у останнього будь-якого майна.

Також, в матеріалах справи містяться акти державного виконавця від 20.05.2015, від 24.06.2015, від 22.04.2016, якими засвідчено відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Постановою Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області від 24.09.2018 наказ господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з тим, що грошові кошти та майно у боржника відсутнє, підприємство фактично не працює з 2009 року, за місцем реєстрації підприємства знаходиться приватний будинок, стягнення не можливо.

Однак, за поданою стягувачем скаргою на дії та бездіяльність Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області, ухвалою господарського суду Харківської області від 31.05.2019 визнано дії Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні №47472178 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року, котрі виразились у винесені Постанови від 24 вересня 2018 року про повернення наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними; визнано недійсною та скасовано постанову Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області від 24 вересня 2018 року про повернення наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"; визнано за період із 14 серпня 2018 року по 24 вересня 2018 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім цього, ухвалою господарського суду від 16 вересня 2019 року задоволено скаргу TOB Компанія НІКО-ТАЙС на дії та бездіяльність ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року, та зокрема визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №21/303-08 від 13.03.2009, котра виразилась у порушенні строків та порядку поновлення виконавчого провадження №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №21/303-08 від 13.03.2009 із врахуванням ст. 41 Закону України Про виконавче провадження; зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Балаклійського РВДВС ГТУК Харківській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення виконавчого провадження №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №21/303-08 від 13.03.2009 із врахуванням ст. 41 Закону України Про виконавче провадження.

Зазначені ухвала господарського суду є такими, що в передбаченому законом порядку набрали законної сили.

Як свідчать матеріали скарги, стягувачем 25.09.2019 направлено на адресу Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області, в порядку ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", клопотання про відновлення виконавчого провадження № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 у зв`язку з тим, що ухвалою господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 31.05.2019 визнано недійсною та скасовано постанову Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області від 24.06.2018 про повернення наказу господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Незважаючи на отримання Балаклійським РВДВС ГТУЮ у Харківській області 26.06.2019 вище зазначеної заяви та вимоги ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 не відновлено, а наказ господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 є невиконаним.

Обставини щодо невиконання ДВС ухвали господарського суду Харківської області від 31.05.2019 щодо поновлення виконавчого провадження № 47472178 стали підставами для звернення до суду зі скаргою на дії ДВС в межах даної справи.

Надаючи правову кваліфікацію поданій боржником скарзі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ст. ст. 77-79 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Ця норма є відтворенням норми ст. 129-1 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

В силу зазначених положень Закону є обов`язковою до виконання на всій території України ухвала господарського суду Харківської області від 31.05.2019 по справі № 21/303-08, якою зокрема визнано незаконними дії ДВС у виконавчому провадженні № 47472178; визнано недійсною та скасовано постанову ДВС від 24.09.2018 року про повернення наказу №21/303-08 від 13.03.2009 року стягувачу.

За змістом ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Як вказує скаржник, Балаклійським РВДВС ГТУЮ у Харківській області не було виконано ухвалу господарського суду від 16 вересня 2019 року, якою визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009, котра виразилась у порушенні строків та порядку поновлення виконавчого провадження № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 із врахуванням ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" та, відповідно, зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення виконавчого провадження № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 із врахуванням ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, виконавче провадження № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 21/303-08 від 13.03.2009 не було відновлено Балаклійським РВДВС ГТУЮ у Харківській області і після отримання 27.09.2019 заяви стягувача про відновлення виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 343 ГПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, як встановлено судом та не заперечується державним виконавцем у наданому до господарського суду відзиві на скаргу, виконавчі дії за період з 17.09.2019 по 16.10.2019 виконавцем не проводились, а, отже, вимога скаржника про визнання за період із 17 вересня 2019 року по 16 жовтня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку поновлення виконавчого провадження №47472178 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року із врахуванням статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", є такою, що підлягає задоволенню.

Натомість, як встановлено судом, 25.10.2019 начальником відділу Балаклійського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Петриченком Д.М. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 47472178.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, в частині вимог скаржника щодо зобов`язання державного виконавця або іншу посадову особу Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення виконавчого провадження №47472178 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року із врахуванням статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", господарський суд закриває провадження за скаргою.

З`ясовуючи питання розподілу витрат, пов`язаних з розглядом скарги, та розглянувши вимогу про покладення на ДВС понесених скаржником витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., а також заперечення представника ДВС щодо поданого клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються й з витрат, пов`язаних з розглядом справи до яких віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, скаржником надано до суду договір № 25-09-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.09.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009); акт прийому-передачі документів від 25.09.2019; акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16.10.2019; квитанцію від 16.10.2019 на суму 2000,00 грн.

За приписами ч. 5 та ч. 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Балаклійським РВДВС ГТУЮ у Харківській області в наданих до суду запереченнях зазначено про необгрунтованість заявлених витрат на правову допомогу та під час розгляду даної скарги представником ДВС зазначено про завищеність заявлених витрат.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок іншої особи, має бути встановлено, що такі витрати були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст.126 ГПК України та у ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, не на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд вважає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для державної виконавчої служби, що суперечить принципу розподілу витрат.

Так, суд зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", а саме: адвокатом Грищенком О.М. до господарського суду Харківської області, в рамках виконання наказу господарського суду від 13 березня 2009 року по справі № 21/303-08, подавались скарги на дії та бездіяльність державного виконавця.

Так, 31.05.2019 господарським судом (суддя Буракова А.М.), скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (вх. № 25471 від 03 вересня 2018 року) на бездіяльність державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13 березня 2009 року задоволено. Також ухвалою господарського суду від 16 вересня 2019 року (суддя Байбак О.І.) задоволено скаргу TOB Компанія НІКО-ТАЙС на дії та бездіяльність ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року.

Суд зауважує, що подані адвокатом Грищенком О.М. скарги на дії ДВС, за змістом є ідентичними, в них оскаржується бездіяльність Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08, скаржником лише змінюються періоди, за які скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця. Також, при зверненні до суду з даними скаргами, адвокат скаржника посилається на одну й ту саме практику Верховного Суду, практику апеляційних інстанцій різних регіонів України, практику Європейського Суду.

Отже, оцінивши заявлені до стягнення витрати, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів, як кваліфікований фахівець, враховуючи те, що між передостанньою скаргою на дії ДВС та даною скаргою пройшло лише 3 місяці, суд встановив, що підготовка поданої на розгляд господарського суду скарги на дії ДВС не потребувала значних затрат часу, зокрема: на надання консультації із питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, здійснення аналізу та дослідження судової практики, що стосуються дій та/або бездіяльності Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року, належне процесуальне розроблення, підготовка тексту скарги та наповнення її правовим змістом.

Щодо написання та подання до Балаклійського ДВС різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій, на які, як свідчить акт виконаних робіт, адвокат витратив 1 год. свого часу, то, до матеріалів скарги адвокатом надано за спірний період, в який оскаржується бездіяльність державного виконавця, лише клопотання про відновлення виконавчого провадження, направлене на адресу ДВС.

Також невиправданим є затрата 2 годин робочого часу адвоката на виготовлення та направлення на адресу боржника та ДВС копії скарги та доданих до неї документів, що за змістом договору про правову допомогу, становить 400,00 грн.

Отже, враховуючи усе викладене, суд зазначає, що покладення на ДВС адвокатських витрат у розмірі 2000,00 грн., не відповідає критеріям розумності, співрозмірності, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про зменшення заявлених скаржником витрат на правову допомогу, з 2000,00 грн. до 1000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 42, ч. 3 ст. 222, ст.ст. 232-235, 339, 342, 343, 344, 345 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13 березня 2009 року (вх. № 25309 від 22.10.2019) - задовольнити частково.

Визнати за період з 17 вересня 2019 року по 16 жовтня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13.03.2009, котра виразилась у порушенні строків та порядку поновлення виконавчого провадження № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13 березня 2009 року із врахуванням статті 41 Закону України "Про виконавче провадження".

В частині вимог щодо зобов`язання державного виконавця або іншу посадову особу Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення виконавчого провадження №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року із врахуванням статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" - провадження за скаргою закрити.

Стягнути з Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (64200, м. Балаклія, пл. Ростовцева, 1, ідентифікаційний код 35039424) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, ідентифікаційний код 38039872) витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 01.11.2019.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 21/303-08