ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2019 р.Справа № 922/2685/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вх. № 25197 від 21.10.2019) про розподіл судових витрат по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", місто Харків
до Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів", Харківська область, Чугуївський район, селище міського типу Новопокровка
про стягнення 4 512 769,49 грн.
за участю представників:

позивача (заявника) - Крайз О.І. (на підставі ордеру від 04.01.2019 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.05.2014);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.10.2019 у справі № 922/2685/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" задоволено, стягнуто з Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" суму основної заборгованості за Договором поставки № ОТ030518 від 03.05.2018 в розмірі 2 710 000,00 грн., пеню в розмірі 1 538 331,39 грн., 3% річних в розмірі 131 933,45 грн., інфляційні втрати в розмірі 132 504,65 грн. та судовий збір в розмірі 67 691,54 грн.

21 жовтня 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" про розподіл судових витрат у справі № 922/2685/19 (вх. № 25197), в якій заявник просить суд покласти на Державне підприємство "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 246 207,00 грн. та суму сплаченого судового збору.

Враховуючи те, що до закінчення судових дебатів представником позивача було зроблено заяву про надання доказів на підтвердження розміру понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд, керуючись приписами статті 221 Господарського процесуального кодексу України, прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вх. № 25197) про розподіл судових витрат у справі № 922/2685/19 та призначив її до розгляду в судовому засіданні на 28 жовтня 2019 року, про що постановив відповідну ухвалу від 22.10.2019.

Про дату, час та місце проведення судового засідання представників сторін було повідомлено належним чином, що підтверджується, зокрема, телефонограмами від 22 жовтня 2019 року (у відповідності до частини шостої статті 120 Господарського процесуального кодексу України).

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" в судовому засіданні 28.10.2019 подану заяву підтримував, просив суд її задовольнити та стягнути з Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Представник Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" в судове засідання 28.10.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо неспівмірності витрат, які підлягають розподілу між сторонами до суду не подав.

Згідно статті 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги обмежений строк вирішення питання про розподіл судових витрат, суд визнав за можливе розглянути заяву (вх. № 25197 від 21.10.2019) за відсутності представника боржника.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення з Державного підприємства судових витрат в розмірі 246 207,00 грн., з огляду на наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно також до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, задля визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Крім того, суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц, в якій зазначено , що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи викладене, в контексті норми статті 126 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Таким чином, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є, зокрема, наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи на користь адвоката.

Як вбачається із матеріалів справи, в якості доказів понесення витрат на оплату послуг адвоката заявником надано до суду:

- копію Договору № 300620/ТБ про надання правової допомоги від 21.12.2018 із додатком;

- копію Додаткової угоди від 05.08.2019 до Договору № 300620/ТБ про надання правової допомоги від 21.12.2018;

- копію Акту прийому-здачі наданих послуг від 18.10.2019 за Договором № 300620/ТБ про надання правової допомоги від 21.12.2018;

- платіжне доручення № 1207 від 21.10.2019 на суму 246 207,00 грн.

Згідно умов укладеного між Адвокатським об`єднанням "Лоу Уолвс" (далі - Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (далі - Клієнт) Договору № 300620/ТБ про надання правової допомоги від 21.12.2018 Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором.

Вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг визначається відповідно до Додатку 1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до Закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається сторонами в акті наданих послуг (п. 4.1. Договору).

Згідно пунктів 4.5., 4.6. Договору сума, яка визначається на підставі пункту 4.1. Договору є гонораром Адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та поверненню не підлягає. Винагорода сплачується Клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання або у будь-який інший незаборонений законом спосіб.

Відповідно до пункту 5.1. Договору надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги за Договором здійснюється на підставі додаткових угод до Договору, котрими визначається обсяг послуг, що надається.

Цей Договір вважаться укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін (п.7.1. Договору).

Додатковою угодою від 05.08.2019 до Договору № 300620/ТБ про надання правової допомоги від 21.12.2018 сторони погодили, що Адвокатське об`єднання зобов`язується надати наступні послуги: скласти позовну заяву про стягнення грошових коштів із ДП "Новопокровський КХП" за договором поставки № ОТ030518 від 03.05.2018; надавати консультації; складати пояснення, заперечення, клопотання та інші процесуальні документи; здійснити аналіз судової практики розв`язання спорів, що виникли із аналогічних правовідносин; здійснити відправку копій усіх процесуальних документів стороні у справі; подати необхідні документи до суду; приймати участь у судових засіданнях, супроводжувати справу у Господарському суді Харківської області.

Згідно Акту прийому-здачі наданих послуг від 18.10.2019 за Договором № 300620/ТБ про надання правової допомоги від 21.12.2018 загальна вартість послуг, наданих Адвокатським об`єднанням склала 246 207,00 грн.

Платіжним дорученням № 1207 від 21.10.2019 підтверджується перерахування ТОВ "ТБ "Новаагро" на рахунок Адвокатського об`єднання Лоу Уолвс 246 207,00 грн. із призначенням платежу: "Сплата за послуги зг. договору про надання правової допомоги №300620/ТБ від 21.12.18, без ПДВ".

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Так, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що вони не можуть бути прийняті як належні, оскільки не є беззаперечними у взаємному зв`язку та не дають змогу чітко, об`єктивно та достовірно встановити ті обставини, на підтвердження яких вони надані, а саме: факт перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" на рахунок Адвокатського об`єднання грошових коштів в розмірі 246 207,00 грн. саме за професійну правничу допомогу у даній справі. Так, платіжне доручення № 1207 від 21.10.2019 не містить посилання на номер справи або Додаткову угоду від 05.08.2019, в якій сторонами конкретно погоджено юридичний супровід Клієнта у спорі щодо стягнення заборгованості із ДП "Новопокровський КХП" за договором поставки № ОТ030518 від 03.05.2018. Водночас, в призначенні платежу зазначено Договір про надання правової допомоги № 300620/ТБ від 21.12.2018, який по суті є договором комплексного юридичного обслуговування та не містить деталізації наданих послуг. Таким чином, у суду відсутня можливість пересвідчитись у тому, що фактично понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" витрати можна віднести до надання професійної правничої допомоги адвоката саме у справі № 922/2685/19.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" про стягнення з Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 246 207,00 грн.

Суд також зазначає, що питання розподілу судового збору у даній справі вже було вирішено в рішенні Господарського суду Харківської області від 16.10.2019.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/2685/19.

Відмовити в задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" про стягнення з Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 246 207,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.11.2019.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/2685/19