РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2058/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (м. Київ)
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" (Харківська обл., с. Гонтарівка)
про стягнення 193962,78 грн
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - адв. Мухітдінова Р.Д. (ордер ХВ №000090 від 16.07.2019);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" (відповідач), в якій просить стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" (62570, Харківська обл., Вовчанський район, село Гонтарівка, вул. Дмитрівська, будинок 102, ідентифікаційний код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 19, корпус 4, приміщення 84; ідентифікаційний код за ) заборгованість за договором фінансового сублізингу №16/03Л від 12.03.2015 у розмірі 193962,78 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує систематичним порушенням відповідачем умов договору фінансового сублізингу №16/03Л від 12.03.2015 в частині своєчасної сплати сублізингових платежів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.07.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

У вказаній ухвалі суду вирішено розглядати справу №922/2058/19 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 22.07.2019 об 11:30 год, про що повідомлено учасників справи.

15.07.2019 позивач надав заяву №413 від 10.07.2019 про розгляд справи за відсутності представника позивача, яка була відхилена протокольною ухвалою суду від 22.07.2019, як необґрунтована та непідтверджена документально.

Також, позивач 15.07.2019 надав письмові пояснення №416 від 11.07.2019 разом із заявою №412 від 10.07.2019 про уточнення редакції позовних вимог, в якій просить стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" (62570, Харківська обл., Вовчанський район, село Гонтарівка, вул. Дмитрівська, будинок 102, ідентифікаційний код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 19, корпус 4, приміщення 84; ідентифікаційний код за ) заборгованість за договором фінансового сублізингу №16/03Л від 12.03.2015 у розмірі 193962,78 грн, а саме:

- додаткову винагороду сублізингодавця у розмірі 189676,51 грн, яка нарахована в періоді з 22.04.2015 по 22.03.2018 у зв`язку з простроченням сплати сублізингових платежів, граничні строки сплати яких 16.04.2015, 16.05.2015, 16.06.2015, 16.07.2015, 16.08.2015, 16.09.2015, 16.10.2015, 16.11.2015, 16.01.2016, 16.02.2016, 16.03.2016, 16.04.2016, 16.05.2016, 16.07.2016, 16.08.2016, 16.09.2016, 16.10.2016, 16.11.2016, 16.12.2016, 16.01.2017, 16.02.2017, 16.03.2017, 16.04.2017, 16.05.2017, 16.06.2017, 16.07.2017, 16.08.2017, 16.09.2017, 16.10.2017, 16.11.2017, 16.12.2017, 16.01.2018, 16.02.2018, 16.03.2018;

- інфляційні втрати в розмірі 3174,62 грн, які нараховані в період з 17.04.2015 по 19.04.2018 у зв`язку з простроченням сплати сублізингових платежів, граничні строки сплати яких 16.04.2015, 16.05.2015, 16.06.2015, 16.07.2015, 16.08.2015, 16.09.2015, 16.10.2015, 16.11.2015, 16.01.2016, 16.02.2016, 16.03.2016, 16.04.2016, 16.05.2016, 16.07.2016, 16.08.2016, 16.09.2016, 16.10.2016, 16.11.2016, 16.12.2016, 16.01.2017, 16.02.2017, 16.03.2017, 16.04.2017, 16.05.2017, 16.06.2017, 16.07.2017, 16.08.2017, 16.09.2017, 16.10.2017, 16.11.2017, 16.12.2017, 16.01.2018, 16.02.2018, 16.03.2018;

- три процента річних в розмірі 1111,65 грн, які нараховані в період з 17.04.2015 по 19.04.2018 у зв`язку з простроченням сплати сублізингових платежів, граничні строки сплати яких 16.04.2015, 16.05.2015, 16.06.2015, 16.07.2015, 16.08.2015, 16.09.2015, 16.10.2015, 16.11.2015, 16.01.2016, 16.02.2016, 16.03.2016, 16.04.2016, 16.05.2016, 16.07.2016, 16.08.2016, 16.09.2016, 16.10.2016, 16.11.2016, 16.12.2016, 16.01.2017, 16.02.2017, 16.03.2017, 16.04.2017, 16.05.2017, 16.06.2017, 16.07.2017, 16.08.2017, 16.09.2017, 16.10.2017, 16.11.2017, 16.12.2017, 16.01.2018, 16.02.2018, 16.03.2018. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 22.07.2019 були прийняті до розгляду письмові пояснення позивача від 11.07.2019 та заява від 10.07.2019 про уточнення редакції позовних вимог.

Відповідач 19.07.2019 електронною поштою надав засвідчене електронним цифровим підписом клопотання по справі №922/2058/19, в якому просить надати додатковий час для подання відзиву по справі №922/2058/19 та перенести підготовче провадження на іншу дату для належної підготовки відзиву та до підготовчого провадження по справі.

Вищезазначене клопотання відповідача протокольною ухвалою суду від 22.07.2019 частково задоволено, а саме в частині перенесення підготовчого провадження на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 07.08.2019 об 11:30 год.

24.07.2019 відповідач надав відзив по справі №922/2058/19, в якому просить: застосувати строк позовної давності; відмовити у задоволенні позовних вимог позивача:

- в частині позовних вимог позивача відносно стягнення винагороди сублізингодавця у вигляді додаткових відсотків за договором фінансового сублізингу №16/03Л від 12.03.2015 - у повному обсязі;

- в частині позовних вимог позивача відносно стягнення інфляційних збитків в розмірі - 182,74 грн та 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі - 249,36 грн;

судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог;

в інших витратах зазначених позивачем - відмовити у повному обсязі.

Протокольною ухвалою суду від 07.08.2019 залишено без розгляду відзив відповідача по справі №922/2058/19, оскільки він наданий після закінчення строку, встановленого судом.

02.08.2019 позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" (62570, Харківська обл., Вовчанський район, село Гонтарівка, вул. Дмитрівська, будинок 102, ідентифікаційний код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 19, корпус 4, приміщення 84; ідентифікаційний код за ) заборгованість за договором фінансового сублізингу №16/03Л від 12.03.2015 у розмірі 78041,84 грн, а саме:

- додаткову винагороду сублізингодавця у розмірі 74187,67 грн, яка нарахована в періоді з 22.07.2016 по 22.03.2018 у зв`язку з простроченням сплати сублізингових платежів, граничні строки сплати яких 16.07.2016, 16.08.2016, 16.09.2016, 16.10.2016, 16.11.2016, 16.12.2016, 16.01.2017, 16.02.2017, 16.03.2017, 16.04.2017, 16.05.2017, 16.06.2017, 16.07.2017, 16.08.2017, 16.09.2017, 16.10.2017, 16.11.2017, 16.12.2017, 16.01.2018, 16.02.2018, 16.03.2018;

- інфляційні втрати в розмірі 2991,88 грн, які нараховані в період з грудня 2016 року по квітень 2018 року у зв`язку з простроченням сплати сублізингових платежів, граничні строки сплати яких 16.11.2016, 16.12.2016, 16.01.2017, 16.02.2017, 16.03.2017, 16.04.2017, 16.05.2017, 16.06.2017, 16.07.2017, 16.08.2017, 16.09.2017, 16.10.2017, 16.11.2017, 16.12.2017, 16.01.2018, 16.02.2018, 16.03.2018;

- три процента річних в розмірі 862,29 грн, які нараховані в період з 17.07.2016 по 19.04.2018 у зв`язку з простроченням сплати сублізингових платежів, граничні строки сплати яких 16.07.2016, 16.08.2016, 16.09.2016, 16.10.2016, 16.11.2016, 16.12.2016, 16.01.2017, 16.02.2017, 16.03.2017, 16.04.2017, 16.05.2017, 16.06.2017, 16.07.2017, 16.08.2017, 16.09.2017, 16.10.2017, 16.11.2017, 16.12.2017, 16.01.2018, 16.02.2018, 16.03.2018. А також повернути позивачу з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 988,44 грн.

Вищезазначена заява була прийнята судом до розгляду протокольною ухвалою суду від 07.08.2019.

Також 02.08.2019 позивач надав відповідь на відзив, який не був прийнятий судом до розгляду протокольною ухвалою суду від 07.08.2019, оскільки відзив відповідача протокольною ухвалою суду від 07.08.2019 був залишений без розгляду.

07.08.2019 протокольною ухвалою суду було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 16.09.2019 об 11:30 год.

15.08.2018 відповідач надав клопотання по справі №922/2058/19 про врахування причини пропуску строку на подання відзиву по справі, визнання їх поважними та про прийняття відзиву.

Протокольною ухвалою суду від 16.09.2019, розглянувши вищезазначене клопотання відповідача по справі 922/2058/19, було відмовлено у визнанні причин пропуску строку на подання відзиву поважними та у прийнятті відзиву.

У підготовчому засіданні 16.09.2019 представник відповідача заявив усне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке було протокольною ухвалою суду від 16.09.2019 відхилено, оскільки не надання позивачем витребуваних судом документів не заважає розгляду справи.

Також представник відповідача у підготовчому засідання 16.09.2019 заявив усне клопотання про долучення відзиву до матеріалів справи, яке було задоволено протокольною ухвалою суду від 16.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2019 було повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 30.09.2019 о 14:00 год.

17.09.2019 відповідач надав клопотання по справі 922/2058/19 про продовження процесуального строку на подання відзиву по справі та про прийняття даного відзиву, яке протокольною ухвалою суду від 30.09.2019 задоволено, продовжено процесуальний строк на подання відзиву та прийнято його до розгляду.

Позивач 24.09.2019 надав лист №524 від 18.09.2019 з документами, які були приєднані до матеріалів справи протокольною ухвалою суду від 30.09.2019.

Протокольною ухвалою суду від 30.09.2019 було прийнято відповідь позивача №443 від 30.07.2019 на відзив відповідача, поданого 02.08.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.09.2019 повідомлено сторін про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.10.2019 о 12:00 год.

23.10.2019 представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.10.2019 заперечував проти позовних вимог з підстав та обсязі викладених у відзиві по справі 922/2058/19.

У судовому засіданні 23.10.2019 була оголошена перерва до 28.10.2019 о 10:30 год.

Після перерви представник позивача у судове засідання не з`явився.

Позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, яка протокольною ухвалою суду від 28.10.2019 задоволена.

Також позивач надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Протокольною ухвалою суду від 28.10.2019 відхилено клопотання позивача про долучення документів до матеріалів справи 922/2058/19, оскільки відсутні докази направлення (надання) цього клопотання з додатками відповідачеві.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

12.03.2015 позивачем (сублізингодавець) та відповідачем (сублізингоодержувач) був укладений договір №16/03Л фінансового сублізингу (надалі договір), за яким сублізингодавець передає сублізингоодержувачу на умовах сублізингу у строкове платне володіння та користування з правом викупу майно, найменування, кількісні та якісні характеристики якого визначені у додатку №1 «Специфікація» до даного договору (надалі - об`єкт сублізингу), а сублізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт сублізингу у володіння та користування на строк, зазначений в п. 3.2 договору, та здійснювати сублізингові платежі на умовах даного договору. Договірна вартість об`єкту сублізингу складає: 998000,00 грн. Об`єкт сублізингу знаходиться у володінні і користуванні сублізингодавця у відповідності до договору міжнародного лізингу між сублізингодавцем та Відкритим акціонерним товариством «Промагролізинг» (м. Мінськ, Республіка Білорусь) (надалі - лізингодавець). Лізингодавець надає в письмовій формі згоду на укладення цього договору фінансового сублізингу.

Згідно з п. 3.2 договору строк сублізингу по даному договору складає 36 (тридцять шість) місяців та відраховується з моменту фактичної передачі об`єкта сублізингу від сублізингодавця до сублізингоодержувача, тобто з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта сублізингу.

Пунктами 5.1 5.4 договору передбачено, що до сублізингового платежу за цим договором згідно додатку №3 «Графіку сублізингових платежів» входить: викупна вартість об`єкту сублізингу 998000,00 грн, винагорода сублізингодавця у вигляді відсотків 411734,98 грн, інші витрати сублізингодавця 64800,00 грн.

Сублізингоодержувач у строк до «16» березня 2015 року сплачує в безготівковій формі на рахунок сублізингодавця авансовий платіж, визначений у додатку №3 «Графік сублізингових платежів» (надалі - додаток №3), що є невід`ємною частиною даного договору.

Сублізингові платежі вносяться сублізингоодержувачем в безготівковій формі у розмірі та в строки, вказані у додатку №3 до договору.

Датою оплати сублізингових платежів є дата зарахування даних платежів на рахунок сублізингодавця.

Відповідно до п. 5.7 договору, у разі прострочення сплати сублізингоодержувачем сублізингових платежів більше ніж на п`ять календарних днів сума винагороди сублізингодавця у вигляді відсотків за договором, підлягає сплаті у подвійному розмірі, протягом всього строку прострочки, виходячи з розміру винагороди сублізингодавця у вигляді відсотків в періоді в якому допущено таке прострочення.

Згідно п. 8.4 договору, у випадку виникнення заборгованості по сплаті сублізингових платежів перед сублізингодавцем, сублізингоодержувач зобов`язаний сплатити сублізингодавцю у відповідності до п. 5.7 цього договору суму винагороди у вигляді відсотків у подвійному розмірі протягом всього строку прострочки, виходячи з розміру винагороди сублізингодавця у вигляді відсотків в періоді в якому допущено таке прострочення по першій вимозі останнього протягом 5 банківських днів з дати отримання такої вимоги.

08.04.2015 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, якою внесли зміни до пунктів 1.2, 5.1 договору та до додатків №1 та №3, зменшивши договірну вартість об`єкту сублізингу 499000,00 грн, винагороду сублізингодавця у вигляді відсотків 205867,49 грн та інших витрат сублізингодавця до 32400,00 грн.

У додатку №1 «Специфікація» в редакції додаткової угоди №1 від 08.04.2015 до договору зазначається об`єктом сублізингу є трактор «Беларус-892» в кількості 1 шт за ціною 499000,00 грн.

09.04.2015 сторони підписали акт приймання-передачі об`єкта сублізингу, за яким позивач передав, а відповідач прийняв трактор «Беларус-892» VIN № (номер шасі) НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в кількості 1 шт.

Таким чином позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором.

14.05.2019 позивач надіслав відповідачу претензію №243 від 13.05.2019 про сплату останнім додаткових відсотків у сумі 189676,51 грн.

Як зазначає у позові позивач та визнається відповідачем, останній сплатив усі платежі за договором, але несвоєчасно, що підтверджується копіями банківських виписок з поточного рахунку позивача. Останній платіж був 16.03.2018, що підтверджується позивачем.

В зв`язку з простроченням сплати сублізингових платежів позивачем були нараховані відповідачу додаткова винагорода сублізингодавця за період з 22.07.2016 по 22.03.2018 у сумі 74187,67 грн, інфляційні втрати за період з грудня 2016 року по квітень 2018 року в сумі 2991,88 грн та 3% річних за період з 17.07.2016 по 19.04.2018 в сумі 862,29 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, нарахував відповідачу інфляційні втрати за період з грудня 2016 року по квітень 2018 року у сумі 2991,88 грн та 3% річних за період з 17.07.2016 по 19.04.2018 у сумі 862,29 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з грудня 2016 року по квітень 2018 року у сумі 2991,88 грн та 3% річних за період з 17.07.2016 по 19.04.2018 у сумі 862,29 грн обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню повністю.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлює, що лізингові платежі можуть включати:

а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсацію відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Як вже зазначалося вище, пунктами 5.7, 8.4 договору визначено, що у випадку виникнення заборгованості по сплаті сублізингових платежів перед сублізингодавцем, сублізингоодержувач зобов`язаний сплатити сублізингодавцю у відповідності до п. 5.7 цього договору суму винагороди у вигляді відсотків у подвійному розмірі протягом всього строку прострочки, виходячи з розміру винагороди сублізингодавця у вигляді відсотків в періоді в якому допущено таке прострочення.

Позивач нарахував відповідачу, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, додаткову винагороду сублізингодавця за період з 22.07.2016 по 22.03.2018 у сумі 74187,67 грн.

Відповідач просив у відзиві на позов застосувати строк позовної давності, зокрема, в частині позовних вимог про стягнення винагороди сублізингодавця у вигляді додаткових відсотків за договором у повному обсязі, оскільки він вважає, що за своєю правовою природою подвійна сплата відсотків є не лізинговим платежем, а відповідальністю, а саме неустойкою (штрафом) відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з частинами першою, другою статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю; позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В пункті 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз`яснено, що у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Виходячи з системного тлумачення ч. 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», суд дійшов висновку, що ця норма не містить вичерпний перелік лізингових платежів. Проте всі вони мають відноситися до витрат лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Позивач не надав суду доказів понесення будь-яких витрат, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу, у подвійному розмірі внаслідок виникнення заборгованості по сплаті сублізингових платежів за договором.

Суд звертає увалу на те, що умови щодо сплати сублізингоодержувачем сублізингодавцю у відповідності до п. 5.7 цього договору суми винагороди у вигляді відсотків у подвійному розмірі протягом всього строку прострочки, виходячи з розміру винагороди сублізингодавця у вигляді відсотків в періоді в якому допущено таке прострочення, розміщені у розділі 8 договору (п. 8.4) «Відповідальність сторін».

Враховуючи те, що обов`язок сублізингоодержувача по сплаті сублізингодавцю подвійної винагороди настає лише у разі прострочення сплати сублізингоодержувачем сублізингових платежів більше ніж на п`ять календарних днів, суд вважає, що цей платіж за своєю правовою природою є неустойкою, а саме штрафом.

Відтак до нього застосовується спеціальна позовна давність у один рік згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач не навів суду поважних причин пропуску строку позовної давності та не просить поновити його.

Розглянувши заяву відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог в частині стягнення винагороди сублізингодавця у вигляді додаткових відсотків за договором фінансового сублізингу №16/03Л від 12.03.2015 у повному обсязі та в частині позовних вимог про стягнення інфляційних збитків в розмірі 182,74 грн і 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 249,36 грн, суд вважає за можливе задовольнити частково, в частині стягнення винагороди сублізингодавця у вигляді додаткових відсотків за договором фінансового сублізингу №16/03Л від 12.03.2015 у повному обсязі, оскільки в решті заяви відповідача позивачем враховано це і зменшено розмір позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати інфляційних втрат за період з грудня 2018 р. по квітень 2019 р. у сумі 2991,88 грн, 3% річних за період з 17.07.2016 по 19.04.2018 у сумі 862,29 грн.

За таких обставин, суд вважає решту позовних вимог обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню повністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Оскільки позивачем було надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом, та враховуючи заяву позивача про повернення йому з Державного бюджету України надмірно сплачених в зв`язку з цим судового збору у сумі 988,44 грн, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача та повернути йому з Державного бюджету України судовий збір у сумі 988,44 грн, сплачений платіжним дорученням №180 від 25.06.2019.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193, 217, 218, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. 257, 258, 267, 525, 526, 530, 549, 510, 611, 625, 629, 806 Цивільного кодексу України, ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 46, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" (62570, Харківська обл., с. Гонтарівка, вул. Дмитрівська, 102. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, 19, корп. 4, прим. 84. Код ) інфляційні витрати за прострочення сплати сублізінгових платежів за договором фінансового сублізингу №16/03Л від 12.03.2015 за період з грудня 2018 р. по квітень 2019 р. у сумі 2991,88 грн, 3% річних за період з 17.07.2016 по 19.04.2018 у сумі 862,29 грн і судовий збір в сумі 94,87 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, 19, корп. 4, прим. 84. Код ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 988,44 грн, сплачений платіжним дорученням №180 від 25.06.2019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційного скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "07" листопада 2019 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua/.