ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 жовтня 2019 р. Справа № 903/553/19

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем'як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Шугая Петра Васильовича, м. Луцьк

до відповідача: Луцької міської ради, м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство "Луцькі ринки", м. Луцьк

про визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

за участю представників сторін:

від позивача: Ольховський Микола Вікторович, ордер серія ВЛ №050827 від 12.08.2019р., свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №616,

від відповідача: Андрусяк Ігор Васильович, довіреність № б/н від 16.09.2019;

від третьої особи: не прибув;

Встановив:

Позивач - Фізична особа-підприємець Шугай Петро Васильович звернувся до господарського суду з позовом до Луцької міської ради в якому просить:

- визнати недійсним та скасувати рішення Луцької міської ради від 26.06.2019р. №58/17 "Про відмову фізичній особі-підприємцю Шугаю П.В. у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076 га)";

- визнати укладеною додаткову угоду від 22.03.2010р. за №37, площею 0,1076 га, для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука в м. Луцьку, кадастровий номер :22:065:0002.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він в 30 денний строк звернувся до відповідача із заявою про намір продовжити строк дії договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені додатковою угодою. Однак, відповідач прийняв, протиправне рішення від 26.06.2019 №58/17 "Про відмову фізичній особі-підприємцю Шугаю П.В. у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Шанс" на вулиці Кравчука (площею 0,1076 га)".

Ухвалою суду від 29.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.08.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 23.09.2019.

Ухвалою суду від 23.09.2019 залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача КП "Луцькі ринки", продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 29.10.2019., у зв'язку з чим відкладено підготовче засідання на 26.09.2019.

Ухвалою суду від 26.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 28.10.2019

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи в призначене судове засідання не з'явився. Ухвала суду від 26.09.2019 про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, яка була направлена рекомендованим листом на адресу (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, будинок 19, ).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Комунального підприємства "Луцькі ринки" (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, будинок 19, ), отже суд направив ухвалу від 26.09.2019 за місцем державної реєстрації останнього.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встанови наступне:

28.09.2000 рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 502 погоджено підприємцю Шугаю Петру Васильовичу місце розташування торгових рядів та парковки на 42 машини на земельній ділянці загальною площею 0,19 га по вул. Кравчука за рахунок земель міськземфонду (9-10).

30.05.2001 розпорядженням Луцького міського голови № 241-рр надано з 01 червня 2001 року статус ринку торговим рядам на території по вул. Кравчука, яка відведена Підприємцю Шугаю Петру Васильовичу(а.с.11).

08 лютого 2002 року між Луцькою міською радою (Орендодавець) та Підприємцем Шугаєм Петром Васильовичем (Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1862 кв.м для довгострокового користування на умовах оренди строком на 8 років для розміщення та обслуговування торгових рядів та парковки на 42 машини на вул. Кравчука в м. Луцьку, зареєстрований в книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею 12 лютого 2002 року за № 399 Луцьким міським управлінням земельних ресурсів(а.с.14).

20.11.2009 було видано паспорт ринку "Шанс" на вул. Кравчука, № 5, затверджений директором департаменту підприємництва Луцької міської ради(а.с.12-13).

Відповідно до технічного звіту з інвентаризації зазначеної земельної ділянки загальна площа орендованої фізичною особою-підприємцем Шугаєм Петром Васильовичем земельної ділянки включала: земельну ділянку №1 площею 0,1076 га, земельну ділянку №2 площею 0,0395 га, земельну ділянку №3 площею 0,0266 га, земельну ділянку №4 площею 0,0115 га. На земельних ділянках №1,34,4 розміщені торгові павільйони (будівельних та промислових товарів) на земельній ділянці №2 - стоянка автотранспорту

10.02.2010 рішенням Луцької міської ради №52/277 "Про продовження договору оренди земельної ділянки на новий термін підприємцю Шугаю П.В. для обслуговування ринку "Шанс" та парковки автотранспорту автотранспорту на вул. Кравчука" продовжено підприємцю Шугаю Петру Васильовичу договори оренди на новий термін на 5 років земельних ділянок (землі житлової та громадської забудови) на вул. Кравчука (кадастрові номери 220650002, 002650055, 220650056,220650110) загальною площею 0,1852 га для обслуговування ринку "Шанс" та парковки автотранспорту .

У відповідності до зазначеного рішення 23 лютого 2010 року між Луцькою міською радою (Орендодавець) та Підприємцем Шугаєм П.В. (Орендар) укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 22 березня 2010р. за № 37 (надалі - Договір) (а.с.30-35).

Згідно п.п. 1, 2, 14 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м.Луцьк, вул. Кравчука (кадастровий номер 220650002), загальною площею 1076 кв.м., земельна ділянка передається в оренду для обслуговування ринку "Шанс".

Згідно п. 8 Договору, даний Договір укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п.19 Договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 15-денний строк після державної реєстрації цього Договору за актом її приймання-передачі.

Договір оренди землі від 23.02.2019 був підписаний сторонами та закріплений печатками.

Отже, суд зазначає, що строк дії договору встановлений на п'ять років до 10.02.2015.

02.02.2016р. року рішенням Луцької міської ради №3/3 "про поновлення договору оренди землі Шугаю П.В. для обслуговування ринку "шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076 га) продовжено підприємцю Шугаю Петру Васильовичу термін оренди земельної ділянки на вул. Кравчука строком на 1 рік, площею 0,1076 га, кадастровим номером 0:22:065:0002, для обслуговування ринку "Шанс".

На виконання вищезазначеного рішення 30.05.2016р. року між Луцькою міською радою та Підприємцем Шугаєм Петром Васильовичем укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 22.03.2010 за №37.

03.07.2017 року рішенням Луцької міської ради №26/64 "Про поновлення договору оренди землі Шугаю П.В. для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076 га) продовжено фізичній особі-підприємцю Шугаю Петру Васильовичу термін оренди земельної ділянки на вул.. Кравчука строком на 1 рік га, кадастровим номером :22:065:0002, обслуговування ринку "Шанс".

На виконання вищезазначеного рішення 25.09.2017р. року між ФОП Шугаєм Петром Васильовичем (Орендар) та Луцькою міською радою (Орендодавець) укладено додаткову угоду №2 з додатками про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 22.03.2010 за №37, поновленого згідно з додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 30.05.3016 (право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2016, номер запису про інше речове право 15189010).

Згідно п. 1 Додаткової угоди №2 Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі житлової та громадської забудови, яка розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука (кадастровий номер :22:065:0002), загальною площею 0,1076 га.

Як передбачено п. 7 Додаткової угоди №2 договір укладено на 1 (один) рік з дати закінчення договору оренди землі (до 23.06.2018). Після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (до листа-повідомлення про поновлення Договору Орендар додає проект додаткової угоди).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п. 35 Додаткової угоди №2).

Дана додаткова угода підписана сторонами (а.с. 47-49). Строк дії договору встановлений (продовжений) на один рік до 23.06.2018.

31.10.2018 рішенням Луцької міської ради №48/104 "Про відмову фізичній особі-підприємцю Шугаю П.В. у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076 га)" відмовлено фізичній особі-підприємцю Шугаю Петру Васильовичу у поновленні договору оренди землі на вул. Кравчука, площею 0,1076 га кадастровим номером :22:0002, для обслуговування ринку "Шанс".

18.02.2019 рішенням Господарського суду Волинської області позов фізичної особи-підприємця Шугаю Петра Васильовича до Луцької міської ради про визнання договору оренди землі поновленим, визнання недійсним та скасування рішення, задоволено частково:

Визнано поновленим укладений між Луцькою міською радою та фізичною особою-підприємцем Шугаєм Петром Васильовичем договір оренди землі зареєстрований в Державному реєстрі земель 22.10.2010 за №37, поновлений додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 30.05.2016 (право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2016, номер запису про інше речове право 15189010) та додатковою угодою №2 та договору оренди землі від 29.05.2017, площею 0,1076 га для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука в м.Луцьку, кадастровий номер :22:0002, на тих самих умовах і на той самий строк.

Визнано недійсним та скасувано рішення Луцької міської ради від 31.10.2018 №48/104 "Про відмову фізичній особі-підприємцю Шугаю П.В. у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076 га)".

Рішення Господарського суду Волинської області від 18.02.2019 набрало законної сили 19.03.2019.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 326 ГПК України в чинній редакції судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" № 01-8/1427 від 18.11.2003).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії", п. 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, Виконавчий комітет Луцької міської ради листом від 04.04.2019 №1.1.-11/1877/2019, повідомив фізичну особу-підприємця Шугая П.В. про необхідність реєстрації права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 18.02.2019 (а.с. 68-69).

Державним реєстратором Виконавчого комітету Луцької міської ради Петрочук О.Д. 19.04.2019 зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 0,0266 га по вулиці Кравчука у м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0002) для обслуговування ринку "Шанс", строком дії до 23.06.2019 з правом пролонгації. Зазначена обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.04.2019 № 164238146 (а.с.70).

21.05.2019 ФОП Шугай П.В. подав до Луцької міської ради заяву про поновлення договору оренди землі, укладений 22.03.2010 за №37 для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076 га).

Крім того, Луцька міська рада 11.05.2019 листом №1.1-11/2534/2019 повідомила ФОП Шугая П.В. про не поновлення договору оренди землі від 22.03.2010.(а.с.101)

Разом з тим, 07.06.2019 відповідач направив на адресу ФОП Шугая П.В. лист №6.1-7/369/2019, яким заперечує у поновленні договору оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі земель від 22.03.2010 №37. (а.с.103)

Між тим, відповідач також повідомив, що управлінням земельних ресурсів підготовлено проект рішення Луцької міської ради "Про відмову фізичній особі-підприємцію Шугаю П.В. у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Шанс" на вул.Кравчука, площею 0,0266 га", яке буде розглядатися на 58 сесії міської ради, яка відбудеться 26.06.2019.

Луцька міська рада рішенням від 26.06.2019 №58/17 "Про відмову фізичній особі-підприємцю Шугаю П.В. у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076 га)" відмовлено фізичній особі-підприємцю Шугаю Петру Васильовичу у поновленні договору оренди землі на вул. Кравчука, площею 0,1076 га кадастровим номером :22:065:0002, обслуговування ринку "Шанс".

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що оскаржуване рішення порушує його переважне право на поновлення строку договору оренди земельної ділянки та право користування вказаною земельною ділянкою, що обумовило його звернення з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам сторін, дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову виходячи із наступного.

Згідно з частиною другою статті 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб.

Відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок грунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Відповідно до п.п. 1 п. "б" ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень міської ради належать повноваження по здійсненню контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Пунктом 2-3 ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід'ємною частиною протоколу сесії ради.

Отже, визначена ст. 59 названого Закону процедура прийняття оспорюваного рішення №58/17 від 26.06.2019 "Про відмову фізичній особі-підприємцю Шугаю Петру Васильовичу у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076 га)" Луцькою міською радою порушена не була.

Власник земельної ділянки - Луцька міська рада, як представницький орган територіальної громади м. Луцька, прийняла рішення про відмову фізичній особі-підприємцю Шугаю Петру Васильовичу у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1076га), у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Як встановлено, оспорюване рішення №58/17 прийнято Луцькою міською радою в межах компетенції та у спосіб, що визначений Законом України "Про місцеве самоврядування".

Однак, позивач обґрунтовує заявлену вимогу про визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди, площею 0,1076 га, для обслуговування ринку "Шанс" на вулиці Кравчука в місті Луцьку, кадастровий номер :22:065:0002 на підставі ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Пунктом 7 додаткової угоди № 2 від 25.09.2017 до договору оренди від 22.03.2010, зареєстрованого 22.03.2010 за №37 (поновлено рішенням Господарського суду Волинської області від 18.02.2019) передбачено, що після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 Цивільного кодексу України та статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Зокрема, у частині першій статті 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Закон України "Про оренду землі" фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах 1-5 статті 33 цього Закону, на який посилається позивач, як на правову підставу позову передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень на поновлення договору оренди землі.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).

Судом встановлено, що 21.05.2019, тобто до закінчення строку дії договору, ФОП Шугай П.В. листом повідомив позивача про поновлення договору оренди землі, укладений 22.03.2010 за №37 для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука (площею 0,1026 га).

Однак, орендодавець своїми листами від 11.05.2019 та від 07.06.2019 повідомив орендаря про відсутність у нього наміру поновлювати договір оренди на новий строк після закінчення терміну дії, тобто після 23.06.2019, оскільки договір вважає припиненим у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, а по закінченню його строку Луцька міська рада просила звернутися в управління земельних ресурсів Луцької міської ради з документом, що посвідчує особу, для підписання актів приймання-передачі.

Отже, при наявності вираженого волевиявлення орендодавця про відмову від продовження строку оренди та заявленої вимоги про повернення земельної ділянки, направлення ФОП Шугаєм П.В. пропозиції про продовження відносин оренди не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами.

Згідно положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін, тоді як у цій справі відсутнє волевиявлення орендодавця.

Крім того, слід зазначити, що договір оренди землі відповідно до чинного законодавства не є обов'язковим до укладення, а відтак, за відсутності волевиявлення сторін, не може бути примушений до укладення за рішенням суду.

Щодо доводів позивача про порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту, судом враховано, що таке право відповідно до ст. 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об`єкт оренди для власних потреб.

Між тим, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи про відсутність перелічених обставин.

Крім того, із матеріалів справи слідує, що 21.08.2019 Луцька міська рада рішенням №60/57 "Про надання КП "Луцькі ринки" в постійне користування земельної ділянки для обслуговування ринку "Шанс" на вул. Кравчука" надала в постійне користування КП "Луцькі ринки" земельну ділянку на вул. Кравчука, площею 0,1076 га, кадастровим номером :22:065:0002 для обслуговування ринку "Шанс" (а.с.123).

За таких обставин, власник даної земельної ділянки є Луцька міська рада змінила правовий режим користування спірною земельною ділянкою із права оренди на право постійного користування.

А відтак, твердження позивача щодо переважного права на поновлення договору оренди землі в запропонованій ним редакції, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в зв`язку із запереченням орендодавця, є безпідставним.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення договору оренди землі від 22.03.2010, зареєстрованого 22.03.2010 за №37 на підставі ч. 1-3, ч.5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а відтак відмовляє у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

07.11.2019

Суддя В. М. Дем`як