ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.10.2019 Справа № 905/729/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Барбаш Д.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 (87501, Донецька область, місто Маріуполь, площа Мічмана Павлова, будинок 10) в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок 70; )

до відповідача: фізичної особи-підприємця Статнікова Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )

про повернення земельної ділянки загальною площею 0,0900 га,-

за участю представників сторін:

прокурор: Алекаєв Ю.В. - на підставі посвідчення № 042342 від 29.03.2016

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Заступник керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради до фізичної особи-підприємця Статнікова Андрія Анатолійовича про повернення земельної ділянки загальною площею 0,0900 га.

В обґрунтування заявлених позовних вимог заступник керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 18.07.2007 в частині повернення Маріупольській міській раді земельної ділянки площею 0,0900 га після закінчення строку дії договору.

Прокурор в судове засідання з`явився, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Оскільки відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів, суд на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

Рішенням Маріупольської міської ради від 19.06.2007 № 5/13-2030 «Про надання земельної ділянки по АДРЕСА_2 міста приватному підприємцю Статнікову А.А. » затверджено проект землеустрою щодо відведення та надано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер :02:004:0146) площею 0,0900 га для технічного обслуговування та ремонту автомобілів (будівництво та послідуюче функціонування автомийки по АДРЕСА_2 приватному підприємцю Статнікову Андрію Анатолійовичу .

На виконання вищезазначеного рішення 18.07.2007 між Маріупольською міською радою та фізичною особою - підприємцем Статніковим Андрієм Анатолійовичем було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець згідно до рішення Маріупольської міської ради від 19.06.2007 № 5/13-2030, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_2 .

В оренду передається земельна ділянка 0,0900 га (п. 2.1. договору).

Згідно розділу 3 договору договір укладено терміном на 10 (десять) років (до дев`ятнадцятого червня дві тисячі сімнадцятого року).

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Згідно з п. 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для технічного обслуговування та ремонту автомобілів (будівництво та подальше функціонування автомийки).

Відповідно до п. 7.1. договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендар зобов`язаний звернутися до орендодавця за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.(п. 9.2.7 договору).

Пунктом 9.2.8 договору передбачено, що орендар зобов`язаний відповідно до договору своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до п. 9.2.14 договору орендар зобов`язаний почати будівництво об`єкта не пізніше чим за 2 роки з дня прийняття рішення про надання земельної ділянки у користування та закінчити будівництво у термін, не перевищуючий 1 (одного) календарного року після закінчення нормативного строку будівництва.

Згідно п. 11.3.1. договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 13.2. договору цей договір набуває чинності на підставі ст.18 Закону України "Про оренду землі" після його підписання сторонами та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ ДП "ЦДЗК".

27.07.2009 зазначений договір зареєстровано у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04.07.162.00322 від 27.07.2007.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі земельної ділянки від 27.07.2007 згідно договору оренди № 04.07.162.00322 від 27.07.2007 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 0,09 га, кадастровий номер :02:004:0146, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний акт підписаний без зауважень представниками обох сторін.

29.02.2008 між фізичною особою-підприємцем Статніковим Андрієм Анатолійовичем та товариством з обмеженою відповідальністю «Техпромавто» було укладено договір суборенди земельної ділянки з метою та за цільовим призначенням - для будівництва та подальшого функціонування автомийки.

Відповідно до п. 1.1 договору орендар, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 27.11.2007 № 5/16-3008, надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_2 районі міста Маріуполя.

В суборенду передається земельна ділянка 0,0900 га (п. 2.1. договору).

Згідно розділу 3 договору строк дії договору суборенди спливає разом з договором оренди, а саме 19.06.2017.

Відповідно до п.7.1 договору після припинення дії договору суборендар повертає орендарю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в суборенду.

Відповідно до п. 13.2. договору цей договір набуває чинності на підставі ст.18 Закону України "Про оренду землі" після його підписання сторонами та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ ДП "ЦДЗК".

07.04.2008 зазначений договір зареєстровано у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04.08.162.00218 від 07.04.2008.

Судом встановлено, що рішенням міського голови Маріупольської міської ради №7/5-92 від 03.03.2016 «Про внесення змін до рішення міської ради від 28.01.2016 №7/4-39» на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» вулицю Червонофлотську було перейменовано на вулицю Флотську, що не є фактичною зміною місцезнаходження.

Як зазначає прокурор, відповідач встановлений договором обов`язок щодо повернення орендодавцю земельної ділянки на умовах, визначених договором, не виконав, внаслідок чого порушено права та інтереси держави в особі Маріупольської міської ради, яка не може розпорядитись цією земельною ділянкою. Наведені обставини стали підставою для звернення прокурора до господарського суду Донецької області з даним позовом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Так, частиною 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частина 4 вказаної статті передбачає, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Звернення прокуратури з вказаним позовом обумовлені неналежним здійсненням позивачем своїх повноважень щодо судового захисту порушених інтересів держави. Незважаючи на виявлене порушення позивачем, останній за судовим захистом інтересів держави безпідставно не звертався.

Вказані обставини обумовлюють необхідність застосування прокурором наданих Конституцією України та Законом України "Про прокуратуру" повноважень щодо представництва інтересів держави в суді та є підставою для звернення до суду із позовною заявою на захист інтересів держави.

Відтак, з огляду на наведене вбачається, що звернення заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області до господарського суду з даним позовом, направлено на захист охоронюваних законом інтересів держави.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.ч. 1, 8 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Дана норма передбачена і п. 11.3.1 Договору.

Одночасно суд зазначає, що згідно з ч.4 ст. 8 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка конкретизує порядок такої пролонгації.

Згідно з частинами 1-6, 8 ст.33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Отже, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Як було зазначено, договір набуває чинності на підставі ст.18 Закону України "Про оренду землі" після його підписання сторонами та державної реєстрації у Маріупольському відділі ДРФ ДП "ЦДЗК".

Згідно із ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Державну реєстрацію спірного договору було проведено 27.07.2009 у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру".

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вже зазначалося, згідно п. 3.1. договору його укладено на 10 років (до 19.06.2017).

Суд зазначає, що зміни до вищезазначеного пункту договору не вносились, відомості щодо його оскарження відсутні.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, право оренди у позивача виникло 27.07.2007, а враховуючи, що відповідно до рішення № 5/13-2030 від 19.06.2007 та договору оренди земельна ділянка була надана в користування на 10 років, сторони під час його укладення узгодили кінцевий строк його дії до 19.06.2017, то суд приходить до висновку, що строк дії договору сплинув саме 19.06.2017.

Доказів поновлення строку дії договору оренди матеріали справи не містять.

Також, матеріали справи не містять ані доказів звернення відповідача до Маріупольської міської ради з наміром поновлення терміну дії договору оренди землі до закінчення дії цього договору, як то передбачено частинами 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ані доказів звернення з вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк, як то передбачено частинами 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Разом із тим, в матеріалах справи наявна копія акту виїзного обстеження від 17.10.2018, складеного головними спеціалістами відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Кукуш В. П. та Гавриловим Д.В. , відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0146 не використовується, вільна від будь-якої забудови та приведена у належний стан.

До того ж, як було встановлено судом, згідно листа ГУ ДФС у Донецькій області від 14.02.2019 № 11717/10/05-99-46-10 ФОП Статніков А.А. має заборгованість зі сплати орендної плати за землю у розмірі 665,48 грн. (штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання), що свідчить про неналежне виконання останнім умов договору в частині своєчасної сплати за користування вищевказаною земельною ділянкою.

Згідно статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Матеріалами справи підтверджується, що надана в користування фізичній особі-підприємцю Статнікову Андрію Анатолійовича земельна ділянка загальною площею 0,0900 га після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 18.07.2007 Маріупольській міській раді не повернута. Доказів протилежного суду не надано.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статей 319, 321 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з частиною 2 ст.795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача, відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на його неправильні дії, що призвели до виникнення спору та змусили прокурора звернутися до суду.

Керуючисьст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 75, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області до фізичної особи-підприємця Статнікова Андрія Анатолійовича про повернення земельної ділянки загальною площею 0,0900 га - задовольнити.

Зобов`язати фізичну особу - підприємця Статнікова Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Маріупольській міській раді (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Мира, будинок 70; ) земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0146 площею 0,0900 га за адресою АДРЕСА_2 Маріуполя.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Статнікова Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Університетська, 6; р/р 6251, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, , отримувач - прокуратура Донецької області) судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 21.10.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2019.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова