ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 м.Дніпро Справа № 904/2091/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 (суддя Панна С.П.) у справі №904/2091/19

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Знамянка, Кіровоградська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 28 865 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на свою користь 28 865 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/2091/19 позов задоволено; з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" стягнуто 28 865 грн. штрафу та 1 921 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідачем неправильно зазначено масу вантажу у вагоні №65511834 згідно з накладною №47871843, що зафіксовано комерційним актом № 414115/12/9 від 11.01.2019, який містить всі необхідні відомості відповідно Правил складання актів. Враховуючи те, що відомості про масу вантажу у залізничну накладну №47871793 внесено Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", то у залізниці відсутній обов`язок перевірки відповідності вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що комерційний акт №414115/12/9 від 11.01.2018 підписаний начальником станції Тимкове, старшим прийомоздавальником поїздів та прийомоздавальником поїздів, які здійснювали перевірку вантажу, тобто, комерційний акт №414115/12/9 від 11.01.2019 складений відповідно до вимог встановлених Правилами складання актів, у зв`язку з чим відхилив доводи відповідача стосовно того, що спірний акт підписаний неналежними особами.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/2091/19 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з метою підтвердження обставин невідповідності маси вантажу, вказаної у накладній, фактичній масі, комерційний акт має бути в обов`язковому порядку підписаний трьома особами, посади яких чітко передбачені Правилами складання актів. При цьому, залучення інших осіб для підписання комерційного акту не є обов`язком, проте не може замінити наявність обов`язкових підписів. Старший приймальник поїздів ОСОБА_1 був залучений для підписання саме як старший приймальник поїздів, тобто до підписання відповідного акту він не залучався як особа, яка заміщує відповідно посаду, передбачену пунктом 10 Правил складання актів.

Апелянт зазначає, що позивачем до суду першої інстанції не надано посадової інструкції вказаного працівника та докази того, що ОСОБА_1 погодився виконувати покладені на нього обов`язки, тому є помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що особи, які підписали комерційний акт №414115/12/9 від 11.01.2019 мали відповідні повноваження, що у встановленому законом порядку передбачені посадовою інструкцією і надають право вчиняти підпис на комерційних актах, які посвідчують факт перевантаження вагонів.

Апелянт зазначає, що оскільки залізницею було прийнято вагони до перевезення без зауважень, після завантаження вагону залізниця погодила, що вага прийнятого до перевезення вантажу встановлена у розмірі визначеному накладною №47871843 і прийняла на себе відповідальність за збереження прийнятого до перевезення вантажу.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду, що місцевим господарським судом не враховано та не надано належну правову оцінку протоколу зважування партії вагонів №14128 на вагах № 1 зав.№1 та акту перевантаження на вагонних вагах ДВ-2000003 від 10.01.2019 і витягу з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні ф.ГУ-78.

Апелянт вважає, що згідно документів, наданих відповідачем як доказ відсутності перевантаження у вантажному вагоні №65511834, будь-яких перевантажень вагону не встановлено і вага вантажу повністю відповідає допустимим нормативам навантаження вагону.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2019 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Подобєд І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/2091/19, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

01.10.2019 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить в задоволенні апеляційної скарги, рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Зазначає, що приймання вантажів відповідно до пункту 28 Правил здійснюється шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу, тому твердження апелянта про те, що прийняття вантажу без зауважень покладає в подальшому на залізницю відповідальність за перевезення вантажу є безпідставними в частині відповідності даних залізничної накладної та дійсної маси вантажу.

Позивач не погоджується із зауваженнями апелянта щодо правильності зважування та зазначає, що залізницею було взято до розрахунку масу тари, яку відправник визначив як "правильну".

Позивач вважає, що комерційний акт складений у точній відповідності з вимогами Правил складання актів. Зауважень зі сторони вантажоодержувача під час перевірки не було.

10.10.2019 від Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій апелянт зазначає, що позивачем не доведено, що особи, які підписали комерційний акт, мали відповідні повноваження. Вказує, що зважування вагону №65511834 на ст. Тимкове Одеської залізниці проводилось з розчепленням вагонів, що є порушенням пункту 10 Правил приймання вантажів до перевезення. Невірне зазначення маси тари вагону за документами та при перевантажуванні призвело до невірних розрахунків різниці між масою за документами та даними при переважуванні.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, згідно із залізничною накладною №47871843 зі станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці на станцію Берегова Одеської залізниці Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" відправлений вантаж гематит (залізорудний концентрат) у вагоні №65511834.

На станції Тимкове Одеської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізниць України зроблено перевірку маси вантажу у вагоні №65511834.

За результатами перевірки встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній №47871843 в графі "маса вантажу в кг, визначена відправником", не відповідає масі вантажу, встановленої при переважуванні вагонних вагах. Фактично у вагоні №65511834 маса нетто на 2 560 кг більша, ніж зазначено в накладній, перевантаження вагону понад його вантажопідйомність становить 2 560 кг.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України та пункту 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855), були складені акти загальної форми №226 від 10.01.19, №18 від 11.01.2019.

На станції призначення Тимкове Одеської залізниці на підставі актів загальної форми №226 від 10.01.19, №18 від 11.01.2019 складений комерційний акт №414115/12/9 від 11.01.2019.

Розділом Д комерційного акту №414115/12/9 від 11.01.2019 визначено, що на підставі актів загальної форми №227 від 10.01.19, №19 від 11.01.2019 станції Тимкове Одеської залізниці старшим приймальником поїздів ОСОБА_1 у присутності ДС ОСОБА_2 , приймальника поїздів ОСОБА_3 проведено комісійне зважування вагону №65511834 на справних 150т. залізничних тензометричних статичних вагах ст. Тимкове ВТВ-1СТ (держ. повірка 26.10.2018), де маса вантажу склала: брутто 93 060 кг, тара вагона з ПД 21500 кг, нетто 71560 кг; згідно документа тара 21500 кг, нетто 69 000 кг, вантажопідйомність вагона 69т; що виявилось більше документу на 2560кг, перевантаження понад вантажопідйомність вагону 2560 кг та є порушенням вимог пункту 4.1 глави 1 додатку 3 до СМГС; навантаження у вагоні навалом, в чотири пагорби; вагон глуходверний, люки зачинені щільно, просипання вантажу немає; зважування вагону проводилося двічі, вага більше документу та перевантаження понад вантажопідйомність вагону на 2 560 кг підтвердилось.

Згідно актів загальної форми №№228, 229 від 22.01.2019 надлишок вантажу у кількості 2560кг відвантажено з вищевказаного вагону до попередньо підготовленого вагону №65946063, а вагон №65511834 направлено на станцію призначення.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334) у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Комерційний акт №414115/12/9 від 11.01.2019 та акти загальної форми №227 від 10.01.19, №19 від 11.01.2019 не містять відомостей щодо пошкодження/втрати вантажу чи пошкодження маркування.

Відповідно до пункту 10 Правил складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334) комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційний акт №414115/12/9 від 11.01.2019 підписаний начальником станції Тимкове, старшим прийомоздавальником поїздів та прийомоздавальником поїздів, які здійснювали перевірку вантажу.

Згідно даних, зазначених у залізничній накладній №47871843, провізна плата щодо вагону №65511834 становить 5 773 грн.

Відповідно до статей 118 та 122 Статуту залізниць України позивачем нарахований та заявлений до стягнення штраф в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення у сумі 28 865,00грн.

Предметом спору є стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у залізничній накладній №47871843.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 3 статті 909 Цивільного кодексу України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (стаття 920 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно з частиною 1 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 статті 24 Статуту передбачено, право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У відповідності до приписів статті 37 Статуту та пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажів визначається відправником.

Приписами статті 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно зі статтею 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Штраф відповідно до статті 118 Статуту залізниць України стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У графі 55 залізничної накладної №47871793 зазначено, що правильність внесених відомостей підтверджує оператор ВМ та ЕОМ ОСОБА_4 ("ЕЦП" 09.01.19 11:55). У графі 24 вказаної накладної маса вантажу визначена відправником у вагоні №67881573 становить 69000 кг. Спосіб визначення маси - на вагонних вагах визначена вантажовідправником. Завантаження вантажу у вагон здійснено вантажовідправником.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення з відправника штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення за неправильно зазначені властивості вантажу.

Також у пункті 5.5. Правил оформлення перевізних документів зазначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Матеріалами справи підтверджується, що факт неправильного зазначення маси вантажу вантажовідправником у вагоні №65511834 засвідчено актами загальної форми №227 від 10.01.19, №19 від 11.01.2019 та комерційним актом №414115/12/9 від 11.01.2019.

Згідно з пунктом 10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Вищенаведені норми свідчать про те, що залізниця не зобов`язана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення. А вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 23.03.2018 у справі №916/3615/16.

Враховуючи те, що відомості про масу вантажу у залізничну накладну №47871793 внесено Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", то у залізниці відсутній обов`язок перевірки відповідності вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 28 865,00 грн. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу, є правомірними та обґрунтованими.

Апелянт не погоджується із таким висновком, посилаючись на те, що позивачем не доведено, що комерційний акт підписано уповноваженими особами.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, від 21.05.2018 у справі №916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

Згідно з наказу начальника виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" від 01.02.2018 №ДН-3-01, у зв`язку з відсутністю по станції Тимкове посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика), покладено на старших приймальників поїздів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обов`язки щодо участі в комісійній перевірці кількості та стану вантажу (багажу), підписання оформлених комерційних актів, приймання участі в розслідуванні випадків незбережених перевезень за оперативними повідомленнями та комерційними актами.

Отже, комерційний акт підписаний старшим приймальником поїздів ОСОБА_1 з урахуванням наданих йому повноважень.

Апеляційнийм господарським судом відхиляються посилання апелянта на те, що залізницею було прийнято вагони до перевезення без зауважень і залізниця прийняла на себе відповідальність за збереження прийнятого до перевезення вантажу, з таких підстав.

Як зазначено у пункті 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Залізниця не зобов`язана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення. А вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, висловленою в постанові від 23.03.2018 у справі №916/3615/16.

Відомості про масу вантажу у залізничну накладну №47871843 внесено Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", тому у залізниці відсутній обов`язок при прийнятті вантажу до перевезення перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних у накладній.

Доводи апелянта про невстановлення обставин перевантажень вагону №65511834 та відповідність ваги вантажу допустимим нормам навантаження вагону є безпідставними, оскільки наведене спростовується комерційним актом №414115/12/9 від 11.01.2019.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/2091/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/2091/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд