ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05.11.2019м. ДніпроСправа № 904/5076/19

Суддя Бєлік В.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "Цесія", м. Дніпро

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про визнання недійсним та скасування рішення і запису про скасування державної реєстрації права власності, поновлення запису про право власності

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Цесія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дніпровської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення про скасування державної реєстрації прав, індексний номер: 32217358 від 04.11.2016 року, прийняте державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Алексанрук Ганною Вікторівною, та скасувати внесений на його підставі запис від 04.11.2016 року про скасування державної реєстрації права власності Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" () на нежитлове приміщення, № 15, за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський (колишня назва - проспект Газети "Правда АДРЕСА_1 ), будинок 42, приміщення 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1), і поновити у Державному реєстрі речових прав нерухоме майно запис про право власності номер: 1272292; дата, час державної реєстрації : 12.06.2013 12:49:21.

Судові витрати покласти на відповідача.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до акту Господарського суду Дніпропетровської області № 917/19 від 04.11.2019 року при розкритті конверту надісланого Приватним підприємством "Цесія" в додатку до позовної заяви № б/н від 01.11.2019 року відсутні:

- п.1. докази слати судового збору;

- п.7. докази відправлення відповідачу та третім особам копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

При зверненні до господарського суду позивачем до позову не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, що є порушенням вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що подає позов немайнового характеру.

Проте, з суті обґрунтувань позовних вимог випливає, що має місце спір про право власності на нерухоме майно, а також вимога немайнового характеру щодо реєстрації такого права.

Відповідно до п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов`язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Відтак, позовні вимоги, з якими позивач звертається до суду, є спір майнового характеру.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Позивач за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру повинен сплатити судовий збір, відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно визначити вартість майна, яке підлягає державній реєстрації прав, а саме, поновленню запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та надати докази сплати судового збору з урахування вартості спірного майна.

Відповідно до пункту 1 часини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві та третім особам копії позовної заяви та усіх доданих до неї документів є квитанція (фіскальний чек) та опис вкладення в поштовий конверт, із зазначеним номером накладної.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази відправлення відповідачу та третім особам копії позовної заяви і доданих до неї документів;

- надати докази вартості майна, що є предметом позову;

- надати докази сплати судового збору в розмірі 1,5% від вартості спірного майна та 1 921,00 грн. за розгляд немайнової вимоги.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Бєлік