УХВАЛА

м. Київ

08.11.2019Справа № 910/15607/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову приватного підприємства «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» у справі

за позовом приватного підприємства «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ»

до акціонерного товариства «Українська залізниця»

про витребування майна із чужого незаконного володіння,

Представники:

не викликались

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне підприємство «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» до акціонерного товариства «Українська залізниця» про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Одночасно з позовом позивач подав клопотання про забезпечення позову шляхом заборони акціонерному товариству «Українська залізниця», будь-яким відокремленим підрозділам (у тому числі але не виключно філіям, регіональним філіям, представництвам; виробничим/структурним підрозділам філій/регіональних філій) акціонерного товариства «Українська залізниця», будь-яким юридичним особам, правонаступником яких є акціонерне товариство «Українська залізниця» вчиняти будь-які дії щодо володіння, користування, розпорядження та використання в своїй діяльності рухомого майна, яке належить на праві власності приватному підприємству «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ».

Обґрунтовуючи мотиви заяви, заявник послався на те, що відповідач використовує без будь-яких правових підстав майно, що є власністю позивача.

Згідно із статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, серед іншого, позов забезпечується: накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; встановленням обв`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому оцінка факту істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення повинна здійснюватись не тільки за критерієм пов`язаності і співмірності заходів забезпечення позову з заявленими вимогами, а також виходячи з фактичних обставин, які можуть свідчити про неправомірність поведінки відповідача та порушення прав позивача.

Ці фактичні обставини підлягають наведенню у заяві про забезпечення позову. Заява повинна містити не тільки загальний опис відносин сторін, а повинна стосуватись конкретних порушень, з метою упередження негативних наслідків від яких слід застосувати заходи забезпечення позову.

Тільки за наявності повноти наведених фактичних обставин можна дійти висновку про можливість забезпечення позову.

Одночасно, згідно з ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний - усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Одним із способів захисту права власності є витребування майна із чужого незаконного володіння.

Як зазначено вище позивач подав позов про витребування майна із чужого незаконного володіння, тобто позовна вимога спрямована на припинення здійснення відповідачем правомочностей щодо користування майном.

Таким чином такий захід забезпечення позову як заборона акціонерному товариству «Українська залізниця» вчиняти будь-які дії щодо володіння, користування, розпорядження та використання в своїй діяльності рухомого майна є практично тотожним вимогам позову про витребування цього майна, оскільки, утому числі, має наслідком заборону користування майном. Вказане свідчить про те, що забезпечення позову, у випадку його застосування, буде тотожним позовній вимозі, що не допускається законом. З огляду на це суд не задовольняє заяву приватного підприємства «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити приватному підприємству «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 08.11.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, протягом 10 днів з дня її підписання суддею.

Суддя С. А. Ковтун