УХВАЛА

01 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 2-22499/03-17/248-07/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй- головуючий, О. М. Баранець, І. Д. Кондратова

розглядаючи касаційну скаргу громадянина Республіки Польщі ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019р.

у складі колегії суддів: М. А. Руденко- головуючий, Є. Ю. Пономаренко, В. В. Сулім

за позовом громадянина Республіки Польщі ОСОБА_1

до

1. Фірми AVAGNO ENTERPRISES LIMITED;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіб-Сервіс";

3. ОСОБА_2 ;

4. Приватного підприємства "Європа Плюс"

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Інкон"

про визнання недійсними змін №1 від 23.03.2001р., змін №2 від 24.03.2001р., додаткової угоди №3 від 29.06.2001р. до установчого договору та зобов`язання Броварської районної державної адміністрації Київської області скасувати державну реєстрацію змін до установчого договору

та за зустрічним позовом

1. Фірми AVAGNO ENTERPRISES LIMITED;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіб-Сервіс";

3. ОСОБА_2

до

1. Громадянина Республіки Польщі ОСОБА_1 ;

2. Компанії "CLANVEST limited";

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "MAGNET"

треті особи

1. Приватний нотаріус С. О. Трубніков;

2. Підприємство з іноземною інвестицією товариство з обмеженою відповідальністю "Фермой-Кі";

3. Приватне підприємство "Європа Плюс";

4. Броварська районна державна адміністрація Київської області

про визнання права на частку у статутному фонді підприємства з іноземною інвестицією товариства з обмеженою відповідальністю "Фермой-Кі"

ВСТАНОВИВ:

За наслідками нового розгляду справи № 2-22499/03-17/248-07/19 рішенням господарського суду Київської області від 12.03.2008 р. первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано недійсними: зміни № 1 до договору від 23.03.2001 р., зміни № 2 до договору від 24.03.2001 р., додаткову угоду № 3 від 29.06.2001 р. до договору про діяльність ТОВ "Фермой-Кі"; рішення про передання власності ТОВ "Фермой-Кі", як внесок до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Інкон", викладеного у протоколі № 1/02 загальних зборів учасників ТОВ "Фермой-Кі" від 25.03.-10.04.02 р., протокол № 2 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Інкон" від 08.06.2002 р., зміни та доповнення № 1 до установчого договору "Про створення та діяльність товариства з обмеженою відповідальністю "Інкон" від 09.07.2002 р., акт від 01.07.2002 р., приймання передачі майна, що передається в якості внеску; рішення про зміну адреси ТОВ "Фермой-Кі", викладеного у протоколі загальних зборів учасників ТОВ "Фермой-Кі" від 18.05.2004 р.; рішення загальних зборів учасників ТОВ "Фермой-Кі" про виключення ОСОБА_1 із складу засновників, викладеного у протоколі зборів учасників ТОВ "Фермой-Кі" № 7/02 від 26.12.2002 р.; рішення про реорганізацію ТОВ "Фермой-Кі", шляхом приєднання до ТОВ "Національне бюро адвокатів "Алібі", рішення про доручення ОСОБА_3 супроводити державну реєстрацію реорганізації товариства, підписувати усі необхідні документи, пов`язані з його реорганізацією, викладені у протоколі загальних зборів учасників ТОВ "Фермой-Кі" від 24.03.2004 р.

В задоволенні іншої частини позову щодо зобов`язання Броварської РДА Київської області скасувати державну реєстрацію змін до установчого договору підприємства з іноземними інвестиціями ТОВ "Фермой-Кі" провадження у справі припинено.

У задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено повністю.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. у справі № 2-22499/03-17/248-07/19, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2008 р., скасовано рішення суду першої інстанції від 12.03.2008 р. в частині задоволення первісних позовних вимог та припинено провадження у справі в цій частині на підставі пунктів 1, 6 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, а також скасовано рішення в частині відмови у задоволені зустрічного позову та припинено провадження у справі в цій частині на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

13 березня 2019 р. до апеляційного господарського суду ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. за нововиявленими обставинами, в якій просив прийняти заяву до розгляду, скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні апеляційної скарги відмовити, залишивши рішення господарського суду Київської області від 12.03.2008 р. без змін.

Заявник, посилаючись на п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 320 ГПК України, зазначив, що існують істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи, а також скасовано судове рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2019р. відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019р. відмовлено в задоволенні заяви громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. у справі № 2-22499/03-17/248-07/19. Залишено постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. у справі № 2-22499/03-17/248-07/19 в силі.

Ухвала апеляційного суду мотивована, зокрема, тим, що наведені заявником обставини для перегляду постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. за нововиявленими обставинами не спростовують наведені у постанові висновки суду, не мають істотного значення для справи та не є нововиявленими в розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, а відтак підстав для задоволення заяви не вбачається.

Крім того, посилаючись на положення ст. 321 ГПК України, встановивши, що заява громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. у справі № 2-22499/03-17/248-07/19 подана до апеляційного суду після спливу більше десяти років з дня набрання постанови законної сили, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що це унеможливлює задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Громадянин Республіки Польщі ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019р. у справі №2-22499/03-17/248-07/19, просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008р.

Верховний Суд ухвалою від 03.10.2019р. відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою громадянина Республіки Польщі ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019р.

Розглядаючи вищевказану касаційну скаргу, Верховний Суд встановив наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на наступне.

За приписами ст. 320 ГПК України постанови господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ГПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили;

2) з підстав, визначених пунктами 2, 3 частини другої та частиною третьою статті 320 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

В ч. 3 ст. 321 ГПК України встановлено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Верховний Суд констатує, що статтею 118 ГПК України встановлені наслідки пропуску процесуальних строків.

Так, за вказаною нормою, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Таким чином, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції, встановивши, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.06.2008 р. у справі № 2-22499/03-17/248-07/19 подана після спливу більше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, врахувавши, що визначені в частині другій статті 321 ГПК України строки не можуть бути поновлені, мав залишити таку заяву без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України. Натомість апеляційний господарський суд розглянув таку заяву, надав оцінку обставинам, які заявник вважає нововиявленими та відмовив у її задоволенні, в тому числі з підстав пропуску строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Проте Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 12.03.2018р. у справі №10/360-15/414, встановивши, що заява про перегляд постанови Верховного Суду України від 06.06.2006р. за виключними обставинами подана після спливу десятирічного строку, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 321 ГПК України, який не може бути поновлений, дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за такою заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України та з посиланням на ч. 2 ст. 325 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ГПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною другою ст. 325 ГПК України визначено порядок розгляду справи за заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, тоді як заяви, подані після закінчення процесуальних строків, не можуть розглядатись судом, а залишаються без розгляду згідно зі ст. 118 ГПК України.

Крім того Верховний Суд вважає, що п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України не підлягає застосуванню в даному випадку, оскільки стосується оскарження судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, що не є тотожним з переглядом рішень за нововиявленими обставинами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, І. Д. Кондратова вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018р. у справі №10/360-15/414, оскільки вважає, що у разі встановлення обставин пропуску встановленого в ч. 2 ст. 321 ГПК України строку, суд має керуватись положеннями ст. 118 ГПК України, яка встановлює наслідки пропуску процесуальних строків.

Відповідно до ч. 4 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Крім того, з аналізу практики Верховного Суду вбачається, що Верховний Суд має різні підходи щодо наслідків пропуску встановленого ч. 2 ст. 321 ГПК України строку.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 15.11.2018р. у справі №910/9927/13, залишаючи в силі ухвалу місцевого господарського суду вказав, що враховуючи норми, зокрема, ст. 118 ГПК України, оскільки заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подано з пропуском строку, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 321 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про залишення вказаної заяви без розгляду.

У постанові від 19.02.2019 р. у справі №910/3600/14 Верховний Суд також залишив без змін ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів, які з`ясувавши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано після закінчення процесуального строку, дійшли висновку про залишення такої заяви без розгляду.

В ухвалі від 22.04.2019р. у справі №5/73-22/325 Верховний Суд дійшов висновку про очевидність правильного застосування норм права судами попередніх інстанцій, які повернули заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України.

У справі №5009/2987/12 постановою від 07.11.2018р. Верховний Суд залишив без змін постанову апеляційного господарського суду, якою у задоволенні заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами відмовлено з підстав пропуску встановлених у ст. 321 ГПК України строків.

У справі №904/2820/15 постановою Верховного Суду від 05.06.2019р. залишено без змін ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій, оскільки господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з огляду на пропуск заявником встановленого в п. 1 ч. 2 ст. 321 ГПК України трирічного строку.

Таким чином, оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, І. Д. Кондратова вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018р. у справі №10/360-15/414, справа №2-22499/03-17/248-07/19 підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 4 ст. 302 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 303 ГПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 302, 303 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу №2-22499/03-17/248-07/19 за касаційною скаргою громадянина Республіки Польщі ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019р. передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

І. Д. Кондратова