Справа № 909/621/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17.10.2019 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., за участю представника стягувача Гончара В. М., представника боржника Ридая Н. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу приватного акціонерного товариства "Агромаш-ІФ" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції з виконання наказу від 12 вересня 2017 р. у справі за позовом Національного банку України до приватного акціонерного товариства "Агромаш-ІФ" про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива",

в с т а н о в и в:

в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа за позовом Національного банку України до приватного акціонерного товариства "Агромаш-ІФ" про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива".

07 жовтня 2019 р., ПрАТ "Агромаш-ІФ" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. В обґрунтування скарги боржник зазначає, що в межах виконавчого провадження із виконання згаданого наказу державний виконавець не повідомив належним чином боржника про вчинення 03 жовтня 2019 р. виконавчих дій щодо опису майна боржника, а також не зазначив в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника даних, що визначені вимогами п. 1 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" (загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди). У своїй скарзі боржник просить суд зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 59819860, визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби МЮУ Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М. С. неправомірними, які виразились у складанні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та акту опису майна від 03 жовтня 2019 р. та скасувати зазначені акт та постанову. Крім того, скаржник вважає, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2017 р., оскільки він був виданий судом до набрання рішенням суду законної сили.

09 жовтня 2019 р., суд прийняв до розгляду зазначену скаргу та призначив її розгляд на 17 жовтня 2019 р., а також зобов'язав скаржника подати суду документи на підтвердження викладених у скарзі обставин.

10 жовтня 2019 р., на виконання вимог згаданої ухвали до суду від скаржника надійшли витребувані судом документи.

15 жовтня 2019 р., до суду надійшов відзив НБУ на скаргу ПрАТ "Агромаш-ІФ". Так, стягувач заперечує у повному обсязі проти задоволення скарги, зазначаючи, що про відсутність будь-яких підстав вважати наказ від 12 вересня 2017 р. таким, що не підлягає виконанню. Крім того, стягувач стверджує, що про вчинення оспорюваних виконавчих дій боржник був повідомлений належним чином, що не позбавляло його можливості взяти у них участь, а вимога про зупинення виконавчих дій суперечить положенням ГПК України та порушує принцип обов'язковості виконання судового рішення.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

28 серпня 2017 р., Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, що було залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 23 травня 2019 р., про задоволення позову НБУ до ПрАТ "Агромаш-ІФ" та звернув стягнення на предмет іпотеки - належне відповідачу нерухоме майно: оздоровчий комплекс загальною площею 3 814,00 кв. м., що знаходиться по вул. Гутиська, буд. 1, с. Майдан, Тисменицький район, Івано-Франківська обл.

На виконання цього рішення суд видав наказ від 12 вересня 2017 р. і встановив строк для пред'явлення його до виконання з 13 вересня 2017 р. по 13 грудня 2017 р.

Ухвалою від 19 червня 2019 р. суд поновив Національному банку України строк для пред'явлення до виконання цього наказу, встановивши строк з 24 травня 2019 р. до 24 серпня 2019 р.

16 серпня 2019 р., на підставі відповідної заяви стягувача головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О. С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59819860 із примусового виконання зазначеного наказу та встановив спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом - продажу на прилюдних торгах.

Цього ж дня державний виконавець наклав арешт на відповідне майно боржника.

30 вересня 2019 р., головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М. С. надіслав сторонам виконавчого провадження ВП № 59819860 вимогу від 26 вересня 2019 р. № 04.1-27/1206, у якій зазначив, що отримав доручення від керівника виконавчої групи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про проведення всіх необхідних виконавчих дій щодо опису й арешту майна боржника ПрАТ "Агромаш-ІФ" загальною площею 3 814,00 кв. м., що знаходиться по вул. Гутиська, буд. 1, с. Майдан, Тисменицький район, Івано-Франківська обл.; а також повідомив, що 03 жовтня 2019 р. в 11 год. 00 хв. будуть проводитись відповідні виконавчі дії щодо опису і арешту цього майна.

На підтвердження неналежного повідомлення про вчинення спірних виконавчих дій представник боржника подав суду витяг із сервісу пошуку поштових відправлень офіційного вебсайту Укрпошти, відповідно до якого поштове відправлення за трек-номером 993, у якому державний виконавець надіслав боржнику повідомлення від 26 вересня 2019 р. № 04.1-27/1206, станом на 02 жовтня 2019 р. перебувало у точці видачі/доставки.

Водночас відповідно до здійсненого судом пошуку відстеження поштових відправлень офіційного вебсайту Укрпошти, зазначене поштове відправлення станом на 02 жовтня 2019 р. перебувало у точці видачі/доставки та цього ж дня було вручено адресату за довіреністю.

Згідно з даними постанови про опис та арешт майна боржника, 03 жовтня 2019 р., головним державним виконавцем Пищ М. С. були вчинені виконавчі дії в порядку ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" щодо опису і арешту спірного майна. Такі виконавчі дії проводились за участю представника стягувача та двох понятих.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За змістом ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як визначено в ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими Законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частинах 1, 5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені обов'язки виконавців. Так, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідно з частинами 1, 4, 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження. Боржник зобов'язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до статей 48, 52 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом частин 1, 2, 5 - 7 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються, якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов'язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, при її складенні державний виконавець дотримався вимог ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" та вніс до її змісту усі необхідні, передбачені цією статтею відомості. При цьому неучасть представника боржника 03 жовтня 2019 р. у вчинення оспорюваних виконавчих дій цілком залежала від суб'єктивної поведінки самого боржника, який напередодні отримав відповідне повідомлення та мав об'єктивну можливість забезпечити явку повноважного представника та/або звернутись до державного виконавця із клопотанням щодо можливого відкладення таких виконавчих дій тощо. Крім того, слід врахувати, що право на представництво юридичної особи належить її керівнику або будь-якій іншій особі на підставі виданої юридичною особою довіреності чи іншого акту органу цієї юридичної особи.

Щодо тверджень боржника про те, що наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2017 р. є таким, що не підлягає виконанню, то вони не підтверджені належними доказами, оскільки порядок визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково визначений ч. 2 ст. 328 ГПК України. Натомість судового рішення про визнання згаданого наказу таким, що не підлягає виконанню, скаржник в підтвердження таких доводів не наводить.

Не підлягає задоволенню вимога ПрАТ "Агромаш-ІФ" про зупинення виконавчого провадження як така, що виходить за межі повноважень господарського суду, оскільки суперечить положенням ст. 343 ГПК України, відповідно до якої за результатами розгляду скарги у разі встановлення обґрунтованості скарги суд може визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Наведені обставини спростовують викладені скаржником доводи про неправомірність дій державного виконавця, у зв'язку з чим підстав для задоволення скарги суд не вбачає.

Керуючись статтями 234, 235, 339, 342 ГПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги приватного акціонерного товариства "Агромаш-ІФ" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції з виконання наказу від 12 вересня 2017 р. у справі за позовом Національного банку України до приватного акціонерного товариства "Агромаш-ІФ" про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у визначені статтями 256, 257 ГПК України строк та порядку.

Суддя І. В. Ткаченко

Повний текст ухвали складено 28 жовтня 2019 р.