ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2640/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

при секретарі - Лук`ященко В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Жекало І.С. ,

від відповідача: Нікіщенко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Державного багатопрофільного підприємства „Урожай"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 10.09.2019, суддя в І інстанції Гут С.Ф., повний текст якої складено 10.09.2019 в м. Одесі

у справі № 916/2640/19

за позовом: Державного багатопрофільного підприємства „Урожай"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідність „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Державне багатопрофільне підприємство „Урожай" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідність „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" в якому просило визнати недійсним з підстав його фіктивності договір безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 31.10.2016р., укладений між Державним багатопрофільним підприємством „Урожай" та ОСОБА_2 .

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.09.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Державного багатопрофільного підприємства „Урожай" до Товариства з обмеженою відповідність „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" про визнання договору недійсним на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем пред`явлено вимогу про визнання недійсним договору, стороною якого є фізична особа, яка не є підприємцем, а тому позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Державне багатопрофільне підприємство „Урожай" у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить ухвалу господарського суду Одеської області від 10.09.2019 скасувати та передати господарську справу на розгляд суду першої інстанції.

Скаржник вважає оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі необґрунтованою, а викладені в ній висновки передчасними та такими, які спростовуються матеріалами господарської справи.

На думку скаржника, залучення фізичної особи - ОСОБА_2 до процесу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору не впливає на підвідомчість спору господарському суду.

Більше того, станом на сьогодні, кредитором за оспорюваним правочином є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ», відтак, даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін. Відповідач зазначає, що предметом спору у даній справі є позовна вимога Державного багатопрофільного підприємства "Урожай" про визнання недійсним договору безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 31.10.2016р., укладеного між Державним багатопрофільним підприємством «Урожай» та фізичною особою ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, у реєстрі відсутній запис щодо проведення державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_2 . Таким чином, у межах даної справи господарський суд повинен надати оцінку саме цивільно-правовій угоді, стороною якої виступає фізична особа ОСОБА_2 .

В силу юридичної направленості та наслідків, передбачених договором безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 31.10.2016 року, ОСОБА_2 мав набувати статус саме відповідача по даній справі.

Наведене дозволяє дійти висновку, що даний спір не належить до юрисдикції господарського суду в силу прямої вказівки п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, відповідно до якої господарські суди не розглядають справи у спорах стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Державного багатопрофільного підприємства „Урожай" до Товариства з обмеженою відповідність „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" про визнання договору недійсним на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Із змісту позовної заяви вбачається, що Державним багатопрофільним підприємством „Урожай" заявлено вимогу про визнання недійсним з підстав його фіктивності договору безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 31.10.2016р., укладеного між Державним багатопрофільним підприємством „Урожай" та ОСОБА_2 , згідно з яким позикодавець ( ОСОБА_2 ) зобов`язався надати позичальнику (Державному багатопрофільному підприємству „Урожай") фінансову підтримку (позику) на поворотній основі у вигляді грошових коштів в розмірі обумовленому цим договором, а позичальник зобов`язався повернути їх позикодавцю у визначений цим договором строк.

Таким чином, у межах даного спору господарський суд повинен надати оцінку цивільно-правовій угоді, стороною якої є фізична особа.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями. Водночас, винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін спірного правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Матеріали справи не містять доказів, що громадянин ОСОБА_2 є фізичною-особою підприємцем, а в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про ФОП ОСОБА_2 .

За приписами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

З урахуванням вищезазначених положень Закону колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Державного багатопрофільного підприємства „Урожай" про визнання недійсним з підстав його фіктивності договору безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 31.10.2016р., укладеного між Державним багатопрофільним підприємством „Урожай" та ОСОБА_2 , який не є фізичною-особою підприємцем, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

При винесенні ухвали про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Державного багатопрофільного підприємства „Урожай" до Товариства з обмеженою відповідність „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" про визнання договору недійсним, господарським судом першої інстанції підставно враховано, що визначення Державним багатопрофільним підприємством „Урожай" у якості відповідача - Товариства з обмеженою відповідність „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" не має наслідком вирішення даного спору в обов`язковому порядку господарським судом, оскільки як зазначено вище критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад саме сторін спірного правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Суди під час визначення предметної юрисдикції справ повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Учасники оспорюваного правочину в силу юридичної направленості та наслідків повинні набувати статус відповідачів по справі; при цьому, визначення позивачем у якості відповідача особи, яка не виступає стороною за договором, не змінює характеру спірних правовідносин.

Той факт, що фізична особа ОСОБА_2 зазначений позивачем як третя особа, а не відповідачем, не змінює характеру спору, суті правовідносин та юрисдикції спору.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з правомірним та обґрунтованим висновком господарського суду першої інстанції про те, що визначення позивачем ОСОБА_2 , який є стороною спірного правочину, в якості третьої особи не змінює характеру спірних правовідносин та не має наслідком віднесення даного спору до юрисдикції господарського суду. За таких обставин, виходячи із суб`єктного складу учасників спірного договору, заявлений Державним багатопрофільним підприємством „Урожай" позов про визнання договору недійсним не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано ті норми процесуального права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, а незгода скаржника із оскаржуваною ухвалою і бажання винесення нового рішення на його користь не свідчить про те, що судом було порушено норми процесуального права.

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки вони не стосуються правил предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів.

Оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Державного багатопрофільного підприємства „Урожай" про визнання договору недійсним у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Посилання скаржника на неправильне застосування норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування зазначеного судового акту апеляційний господарський суд не вбачає.

Враховуючи викладене та беручи до уваги унормовані статтею 269 ГПК України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не припустився порушення або неправильного застосування норм процесуального права, отже, оскаржувана ухвала скасуванню або зміні не підлягає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 1 921 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 10 вересня 2019 у справі № 916/2640/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного багатопрофільного підприємства „Урожай" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.10.2019р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді:

Богатир К.В.

Мишкіна М.А.