ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" жовтня 2019 р. Справа № 911/2232/19

Господарський суд Київської області, у складі судді Лилака Т.Д. розглянувши заяву прокурора Київської області про забезпечення позову у справі

за позовом Заступника прокурора Київської області (01601, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 27/2, код 02909996) в інтересах держави в особі:

1. Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства (08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. Лісна, буд. 15, код 35278561)

2. Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» (08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Лісова, буд. 1, код 00992102)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк 3000» (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд 14-Б, код 36108425)

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

встановив:

До господарського суду Київської області звернувся Заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк 3000», в якому просить суд витребувати на користь держави в особі Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк 3000» земельні ділянки площею 3, 5588 га з кадастровим номером :06:001:0045 та площею 9,7799 га кадастровим номером :06:001:0046, які розташовані в межах Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області.

17.10.2019 прокурор подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, які належать ТОВ «-Бізнес-Парк 3000-» з кадастровими номерами: :06:001:0196; :06:001:0172; :06:001:0166; :06:001:0186; :06:001:0178; :06:001:0168; :06:001:0180; :06:001:0176; :06:001:0195; :06:001:0179; :06:001:0188; :06:001:0191; :06:001:0171; :06:001:0183; :06:001:0175; :06:001:0187; :06:001:0189; :06:001:0199; :06:001:0177; :06:001:0190; :06:001:0192; :06:001:0164; :06:001:0165; :06:001:0200; :06:001:0170; :06:001:0185; :06:001:0173; :06:001.0167; :06:001:0181; :06:001:0182; :06:001:0194; :06:001:0197; :06:001:0174; :06:001:0184; :06:001:0198; :06:001:0086; :06:001:0087; :06:001:0085; :06:001:0082; :06:001:0075; :06:001:0079; :06:001:0083; :06:001:0078; :06:001:0076; :06:001:0074; :06:001:0072; :06:001:0073; :06:001:0081; :06:001:0084; :06:001:0077; :06:001:0080.

В обґрунтування вищезазначеної заяви прокурор зазначив, що шляхом моніторингу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що після направлення вищевказаної позовної заяви до суду, земельні ділянки з кадастровими номерами :06:001:0045, :06:001:0046 було відчужено ТОВ «Бізнес Парк 3000» () на користь Товариства з обмежено відповідальністю «-Бізнес-Парк 3000-» () на підставі актів прийому-передачі нерухомого майна від 27.08.2019 № 891, 892, 897, 898 про що 06.09.2019 зроблено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

В подальшому на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «-Бізнес-Парк 3000-» () від 13.09.2019 №3130 про поділ земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0046, її розділено на 35 земельних ділянок, інформацію про реєстрацію яких 25.09.2019 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «-Бізнес-Парк 3000-» () від 13.09.2019 № 3131 про поділ земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0045, її розділено на 16 земельних ділянок, інформацію про реєстрацію яких 25.09.2019 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На думку прокурора, такі дії щодо відчуження та поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :06:001:0045, :06:001:0046 можуть свідчити про свідоме намагання істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Натомість, заявником не надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву прокурора Київської області такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.136-141, 234 Господарського процесуального кодексу України.

постановив:

У задоволенні заяви прокурора Київської області про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 21.10.2019, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак