ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2365/19
Господарський суд Одеської області у складі: судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 916/2365/19

за позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України /01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. №6/

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Бернардацці /65014, м. Одеса, провулок Сабанський, буд. 2,4 А/

про стягнення 2 057,39грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Бернардацці 2 057,39грн., де 1 926,07 грн. пеня, 131,32 грн. 3% річних.

Підставою для подання позову позивач визначив неналежне виконання відповідачем зобов`язань по укладеному між ними договору постачання природного газу №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р. в частині строків проведення оплати за отриманий газ.

Позивач вказує, що 19.11.2015 р. між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та ОСББ Бернардацці було укладено договір №5151/15-ТЕ-23 постачання природного газу, на виконання умов якого позивачем передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 138 794,77грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Так, позивач вказує, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк, визначений договором, чим порушив умови п. 6.1 договору.

Так, позивач з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов договору складає 1 926,07 грн.

Також, позивачем відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані відповідачу 3% річних від простроченої суми в розмірі 131,32 грн.

17.10.2019р. за вх.№21278/19 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Бернардацці надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме в частині 3% річних у сумі 58,87грн. та пені у сумі 86,35грн.

На обґрунтування зазначеної суми надав контррозрахунок штрафних санкцій та зазначив на помилковість розрахунку позивача з огляну на наступне.

У першій таблиці зазначеного розрахунку, позивачем вказано на наявність у відповідача прострочення виконання договірного зобов`язання за жовтень 2015р. на 28 днів та визначено період прострочення сплати вартості поставленого у жовтні газу з 17.11.2015p.no 14.12.2015р., що не відповідає дійсності.

Так, за твердженнями відповідача станом на 17.11.2015р. відповідних договірних відносин між сторонами взагалі не існувало, договір № 5151/15-ТЕ-23 про постачання природного газу укладений сторонами тільки 19.11.2015 р., а акт приймання передачі газу за жовтень 2015 р. був підписаний сторонами 30.11.2015р., що вбачається із доданої позивачем до позову Довідки про операції по підприємству Бернардацці ОСББ за вказаним Договором, а також підтверджується копією відповідного акту, яка міститься в матеріалах справи.

Посилаючись на п. 3.4., 6.1. Договору № 5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015 р., зазначив, що відповідним Договором передбачено належний строк на сплату вартості об`єму газу поставленого за жовтень 2015 р. на підставі Акту приймання-передачі від 30.11.2015р. до 14.12.2015р. (включно).

Згідно Довідки про операції по підприємству Бернардацці ОСББ за Договором №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015 р., вартість поставленого позивачем Бернардацці ОСББ газу за жовтень 2015 р. на підставі Акту приймання-передачі від 30.11.2015 р. була сплачена відповідачем на користь AT Національна акціонерна компанія Нафтогаз України у повному обсязі у сумі 32 646,85 грн. 15.12.2015 р., тобто з простроченням лише на 1 день, а не на 28 днів, як вказано позивачем.

Таким чином, відповідач вважає, що визначений у розрахунку позивача загальний розмір пені та 3% річних є значно завищеним, у зв`язку з чим, відповідачем додано до відзиву власний розрахунок санкцій та 3% річних за Договором № 5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015 р.

Згідно розрахунку відповідача загальний розмір пені за прострочення ОСББ «Бернардацці» виконання зобов`язань передбачених Договором №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р. становить 863,49 грн., 3% річних становлять 58,87 грн.

Заява відповідача за вх.№21277/19 від 17.10.2019р. про зменшення розміру пені на 90% до 86,35грн. мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019р. позовна заява вх.№2419/19 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2019р. прийнято позовну заяву /вх.№2419/19/ до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу №916/2365/19 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ухвали суду від 19.08.2019р., яка вручена позивачу 27.08.2019р.

Стосовно повідомлення відповідача, суд зазначає наступне.

Ухвалу суду від 30.08.2019р. від 19.08.2019р. направлено ОСББ Бернардацці на юридичну адресу: 65014, м. Одеса, провулок Сабанський, буд. 2/4 А.

При цьому, як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за вх.№40216/19 від 16.09.2019р., ухвала суду від 19.08.2019р. повернута до суду без вручення, з відміткою на довідці УКРПОШТИ за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи вищевикладене, суд з метою належного повідомлення відповідача ОСББ Бернардацці про розгляд справи, повторно направив ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.08.2019р. на адресу відповідача: 65014, м. Одеса, провулок Сабанський, буд. 2/4 А, яка була вручена останньому 01.10.2019р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за вх.№43350/19 від 04.10.2019р.

15.10.2019р. за вх.№20924/19 клопотання відповідача про продовження строку для надання відзиву на позов до 24.10.2019р., залишено судом без задоволення з підстав закінчення процесуального строку для розгляду справи №916/2365/19 - 18.10.2019р.

15.10.2019р. за вх.№20939/19 клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, задоволено судом.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

17.10.2019р. судом було постановлено вступну та резолютивну частини рішення в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

19.11.2015р. між ПАТ НАК Нафтогаз України (постачальник) та ОСББ Бернардацці (споживач) було укладено договір №5151/15-ТЕ-23, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2015 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. Постачальник передає споживачу з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. (включно) газ, обсягом до 46,0тис. куб.м. (п.п.1.1., 1.2., 2.1 договору).

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу споживача (п.3.4. договору №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р.).

Згідно п.5.2. договору №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р. ціна за 1000 куб.м. становить 1770,74 гривень, без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до ціни на природний газ - 2% -; податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу мігастральними та розподільними трубопроводами 689,10грн., крім того ПДВ 20% - 137,82грн., всього з ПДВ 826,92грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб.м природного газу 2495,25грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2994,30грн.

Відповідно до п.п.6.1., 6.2. договору №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р. оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. При невиконання споживачем вимог, передбачених у п.6.1. цього договору, постачальник має право обмежити або припинити постачання газу споживачу до повного погашення заборгованості за переданий газ по цьому договору.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором. У разі невиконання споживачем умов пункту 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.п.8.1., 8.2. договору №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р.).

Відповідно до розділу 12 договору №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р. договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.10.2015р. і діє в частині реалізації природного газу до 31.12.2015р.., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р. позивачем відповідачу було поставлено газ за актами приймання-передачі від 30.11.2015р., від 31.12.2015р.

На підтвердження проведення повної, але несвоєчасної оплати відповідачем за поставлений газ позивач подав до справи виписку по особовому рахунку ОСББ Бернардацці за період з 01.11.2015р. по 31.08.2018р.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що в період з жовтня по грудень 2015р. включно позивач за договором №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 138 794,77грн., за який відповідач розрахувався повністю, але несвоєчасно, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Так, заборгованість за жовтень 2015р. погашена відповідачем остаточно 15.12.2015р., за листопад 2015р. 22.12.2015р., за грудень 2015р. 21.01.2016р.

З підстав не належного та не своєчасного виконанням договірних зобов`язань, позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню в розмірі 1926,07грн., 131,32грн. 3% річних.

Комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення визначає Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016р. №1730-VIII, набрав чинності 30.11.2016р.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Пунктом 1.2. договору постачання природного газу №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р. передбачено, що газ, який постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно з випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 16.08.2019р. основним видом економічної діяльності відповідача є комплексне обслуговування об`єктів.

Як визначено ст.1 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками (ч.ч.1, 2, 4, 7 ст.4 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до ст.1 Закону України Про теплопостачання: теплогенеруюча організація - суб`єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію; теплотранспортуюча організація - суб`єкт господарської діяльності, який здійснює транспортування теплової енергії; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Отже, поставлений за цим договором природний газ було використано відповідачем у повному обсязі для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, чого сторони не заперечують.

Водночас ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, та передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016р.), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, оскільки встановлено те, що основна сума боргу відповідачем, яким придбаний у позивача газ використовувався для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, була погашена до набрання законної сили Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", то є помилковими доводи позивача щодо обґрунтованості правових підстав для нарахування відповідачу пені та 3% річних у відповідності до умов п.6.1. договору №5151/15-ТЕ-23 від 19.11.2015р., оскільки в силу ч.3 ст.7 вказаного Закону нараховані позивачем пеня та 3% річних не підлягають нарахуванню та є списаними.

При цьому, суд бере до уваги те, що ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яка встановлює порядок нарахування неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, є нормою прямої дії, при цьому, її застосування не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом.

Зокрема, виконання цієї норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (про що повідомило і Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у межах своєї компетенції). Даних висновків суд дійшов з врахуванням судової практики викладеної у постанові Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі 916/3054/16.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом обставини щодо застосування положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" до правовідносин, які виникли між ПАТ НАК Нафтогаз України та ОСББ Бернардацці в частині нарахування штрафних санкцій, наданий контррозрахунок відповідача та заява про зменшення розміру пені не береться судом до уваги, оскільки пеня у розмірі 1 926,07грн. та 3% річних у розмірі 131,32грн., які заявлені до стягнення, у відповідності до ч.3 ст.7 вищевідзначеного Закону підлягають списанню.

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України є необґрунтованими, не відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що рішення відбулось не на користь позивача, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, відносяться за його рахунок.

Керуючись ст.ст.13, 76, 129, 232, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України - відмовити.

2.Понесені Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України /01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, / судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1921грн. покладаються на платника.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Повне рішення складено 18.10.2019р.

Суддя О.В. Цісельський