ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2094/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Кузнецов В.О., Вечірко І.О.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019, повний текст рішення складено 22.07.2019., суддя Золотарьова Я.С., у справі №904/2094/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Знам`янка, Кіровоградська область

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у розмірі 28 865,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення штрафу у розмірі 28 865,00 грн. та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для застосування до спірних відносин положень ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що комерційний акт №414115/10/12 від 11.01.2019 не є належним доказом неправильного зазначення маси вантажу. Також, відповідач зазначає, що зважування вагону, який відправлявся по залізничній накладній №47871793, здійснювалось у відповідності з чинним законодавством, на справній вимірювальній техніці.

Позивач зазначає, що зважування вагонів проводилося відповідачем на власних вагах без участі залізниці. Залізниця вагони відповідача приймала до перевезення згідно даних які були внесені відповідачем у накладну №47871793.

Крім того, позивач вказує на те, що комерційний акт №414115/10/12 був підписаний відповідно до чинного законодавства, а саме, начальником станції Тимкове, старшим приймальником поїздів та приймальником поїздів, які здійснювали перевірку вантажу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019 у справі №904/2094/19 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця штраф у розмірі 28 865,00 грн та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано тим, що по факту невідповідності маси вантажу перевізним документам підтверджується комерційним актом №414115/10/12 від 11.01.2019, який містить підписи всіх уповноважених осіб.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019 у справі №904/2094/19 в якій, посилаючись на необґрунтованість та правомірного судового рішення, просив рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при винесенні рішення, без жодного доказу встановлено, що станом на 11.01.2019 старший приймальник поїздів ОСОБА_1 мав право підпису комерційного акту №414115/10/12 від 11.01.2019 замість особи за посадою, визначеною п. 10 Правил складання актів.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що єдиний доказ, а саме комерційний акт №414115/10/12 від 11.01.2019 року, який мав би підтвердити, що дійсно відбулося перевантаження, складений з грубим порушенням вимог п. 10 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, також даний акт має суттєві недоліки, що в свою чергу призводять до його недійсності та недопустимості як доказу, що в свою чергу призводить до того, що у позивача відсутні підстави для стягнення з ПАТ «ПІВДГЗК» штрафу за начебто неправильне зазначення у накладній маси вантажу.

Доводи, викладені у відзиві на Апеляційну скаргу.

13.09.2019 від Позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти доводів апелянта заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зазначив, що накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Комерційний акт складений у точній відповідності з вимогами Правил складання актів. Був підписаний особами відповідно до п. 10 Правил. Зауважень зі сторони вантажоодержувача на станції призначення під час перевірки не було.

Зважування вантажів на залізницях як правило здійснюється за допомогою ваг. Ваги розрізнюють за деякими признаками, наприклад по способу дії (ричажні, тензометричні тощо), по експлуатаційному значенню (автомобільні, вагонні тощо), по точності зважування (аналітичні, лабораторні та середньої точності), по виду вантажоприймального пристрою (бункерні, вагонні тощо). Приймання вантажів у відповідності з Правилами здійснюється шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (п. 28). Дане зважування відбувалось як вантажовідправником так і на інших станціях на вагонних вагах, тобто тим самим способом.

Вважає, що матеріалами справи доведений факт невідповідності зазначеної відповідачем маси вантажу, за що передбачена відповідальність за ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2019 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чус О.В., суддів Кузнецова В.О., Вечірка І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, згідно положень ч. 13 ст.8, ч.ч.1,10 ст. 271 ГПК України розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

За накладною № 47871793 зі станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці відповідач відправив на адресу ДП МТП «Южний» станція призначення Берегова Одеської залізниці, 21 вагон з вантажем - гематит (концентрат залізорудний), зазначивши в накладній масу вантажу 1 446 700 кг, зокрема у вагоні № 67884734 - 69 000 кг, тара - 22600 кг.

В процесі перевезення вантажу 11.01.2019 на станції Тимкове Одеської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу у вагоні № 67884734 та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах, про що складено комерційний акт № 414115/10/12.

Згідно актів загальної форми станції Тимкеве № 225 від 10.01.2019 р. та № 17 від 11.01.2019 в вагоні № 67884734 навантаження навалом, у чотири пагорби. Вагон глухо дверний, люки зачинені щільно, просипання вантажу немає.

Розділом Д комерційного акту №414115/10/12 від 11.01.2018р. визначено, що на підставі актів загальної форми №225 від 10.01.2019, 17 від 11.01.2019р. станції Тимкове Одеської залізниці проведено комісійне зважування вагону №67884734 на справних 150т. залізничних тензометричних статичних вагах ст. Тимкове ВТВ-1СТ (держ. повірка 26.10.2018р.), де маса вантажу склала: брутто 93 420кг, тара з ПД 22 600кг, нетто 70 820кг. Згідно документа тара 22 600кг, нетто 69 000кг, вантажопідйомність вагона 69т; що виявилось більше документу на 1820кг, перевантаження понад вантажопідйомність вагону 1820кг та є порушенням вимог пункту 4.1 глави 1 додатку 3 до СМГС. Навантаження у вагоні навалом, по чотири пагорби. Вагон глуходверний, вивантажувальні люки зачинені щільно, просипання вантажу немає. Зважування вагону проводилося двічі, вага більше документу та перевантаження понад вантажопідйомність вагону на 1820кг підтвердилось.

Згідно актів загальної форми від 22.01.2019 № 226, 229 надлишок вантажу у кількості 1 820 кг було відвантажено з вищезазначеного вагону до попередньо підготовленого вагону №65946063, а вагон № 67884734 направлено на станцію призначення.

У зв`язку з викладеним, на підставі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, Позивачем здійснено нарахування Відповідачу штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в сумі 28 865,00 грн, що і стало підставою для звернення із даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме: пункту 2.1. та пункту 24 додатку 3, до цих Правил, графа "Маса вантажу, визначена відправником" заповнюється відправником. Відправник повинен вказати точну масу вантажу.

Згідно з пунктом 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

За змістом статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними накладної № 47871793 вантаж навантажений у вагон № 67884734 з вантажем-гематит (концентрат залізорудний). Маса вантажу визначена на вагонних вагах відправником (69000 кг. тара 22100/22600). Вартість перевезення згідно накладної №47871793 складає 5773,00грн.

Порядок заповнення залізничної накладної передбачений Правилами оформлення перевізних документів. Застосування електронного перевізного документу врегульований Порядком застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом.

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства.

Таким чином, зазначеними Правилами передбачено дві форми накладних (письмова та електронна), накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії. Тому, наявна в матеріалах справи копія накладної №47871793 є відображенням її електронної форми, яка заповнювалася Відповідачем.

З огляду на викладене, Відповідач, вчинивши дії відповідно до п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, взяв на себе відповідальність за ст. 24 Статуту залізниць України за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) (Форми ГУ-22, ГУ-105, ГУ-106, ІНУ-49, ВУ-25М, ВУ-25к), які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, (далі - Правила складання актів) дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Відповідно до абз. 1 - 3 п. 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

Усі графи бланка акту мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах.

Згідно з п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

На виконання п. 10 Правил складання актів комерційний акт №414115/10/12 від 11.01.2019 підписаний начальником станції ОСОБА_2 , старшим приймальником поїздів ОСОБА_3 , працівником станції (приймальник поїздів) ОСОБА_4 ..

Відповідно до п. 2 наказу № ДН-3-01 від 01.02.2018 року «Про покладання обов`язків начальника вантажного району по станції Тимкове», у зв`язку з відсутністю по станції Тимкове посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика), покласти на старших приймальників поїздів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обов`язки щодо участі у комісійній перевірці кількості та стану вантажу, підписання оформлених комерційних актів, приймання участі у розслідуванні випадків незбережених перевезень за оперативним повідомленням та комерційними актами.

Таким чином, саме даний наказ і доводить відсутність на станції Тимкове відповідної посади працівника, на що посилається апелянт і спростовує його доводи про неналежність комерційного акту з підстав його складання неповноважними особами.

При цьому, жодним нормативним актом не передбачено надання доказів на підтвердження погодження особи виконувати покладені на неї обов`язки.

Отже, комерційний акт було підписано відповідальними особами залізниці, які приймали участь у перевірці. Зауважень зі сторони вантажоодержувача під час перевірки матеріали справи не містять.

Крім того, дослідивши комерційний акт, зміст якого наведений вище, суд доходить висновку, що в комерційному акті зазначені всі необхідні відомості відповідно до абз. 1 - 3 п. 9 Правил складання актів.

Щодо доводів відповідача про те, що невірне зазначення маси тари вагону за документами та при переважуванні призвело до невірних розрахунків різниці між масою за документами та даними при переважуванні.

Зважування вантажів на залізницях здійснюється за допомогою ваг. Ваги розрізнюють за деякими признаками, наприклад по способу дії (ричажні, тензометричні тощо), по експлуатаційному значенню (автомобільні, вагонні тощо), по точності зважування (аналітичні, лабораторні та середньої точності), по виду вантажоприймального пристрою (бункерні, вагонні тощо).

Приймання вантажів у відповідності з Правилами здійснюється шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (п. 28).

Дане зважування відбувалось як вантажовідправником так і на інших станціях на вагонних вагах, тобто тим самим способом.

Відповідно до ч. 5 п. 10 Правил, маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником - перед навантаженням або одержувачем - після вивантаження. Залізницею було взято до розрахунку масу тару, яку відправник визначив як «правильну».

У відповідності з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі завантажені відправником, приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду без перевірки маси та кількості вантажу.

Статтею 37 Статуту залізниць України передбачено, що під час здавання вантажів до перевезення відправник повинен зазначати точну масу, у накладній - основному перевізному документі, який підтверджує укладання договору перевезення вантажу.

Відповідно до п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажу визначається відправником, про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній. Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів графи перевізних документів «маса вантажу в кг. визначена відправником», заповнюються вантажовідправником.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно зазначено, що сукупністю зібраних у справі доказів підтверджується факт неправильно зазначеної відповідачем маси вантажу в накладній №47871793 (вагон №67884734), що є підставою для нарахування штрафу згідно зі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Вартість перевезення згідно накладної №47871793 складає 5773,00 грн, тому штраф правильно розрахований позивачем в сумі 28 865,00 грн (5773,00 грн х 5).

Враховуючи викладене, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України в сумі 28 865,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Втім жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях ГПК України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019 року у справі №904/2094/19 залишено без змін.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019 року у справі №904/2094/19 задоволенню не підлягає.

Судові витрати.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282, 284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019 у справі №904/2094/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 21.10.2019р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов