ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 910/12218/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Тарасенко К.В.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача Бондаренко П.В. довіреність № б/н від 14.06.19

від відповідача 1 не з`явився

від відповідача 2 Назаренко С.В. довіреність № б/н від 03.10.18

від третьої особи не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року (повний текст складено 26.03.2019 р.)

у справі № 910/12218/18 (суддя Ковтуна С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт",

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альматрикс",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіател груп",

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Амстор",

про визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1 короткий зміст позовних вимог:

1.1.1. ТОВ "Енерго-Консалт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання недійсним договору (т.І, а.с.13-20).

1.1.2. Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуваний договір не відповідає вимогам законодавства, яке регулює правовий статус арештованого майна та порядок здійснення прав щодо нього. Необхідність оцінки договору на відповідність цьому законодавству викликана наявністю арештів на будівлю громадсько-торговельного центру загальною площею 6275,3 кв.м. за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Бородинська, буд. 20Б, що є предметом оскаржуваного договору, які були застосовані ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2015 у справі 757/2685/15-к в рамках кримінального провадження № 0011851 від 31.12.2014 та ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015 у справі № 200/6669/15-к в рамках кримінального провадження №0000109 від 03.02.2015. Обґрунтовуючи порушення своїх прав позивач посилається на те, що він є кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", стосовно якого порушена справа про банкрутство № 904/9795/16, майно до 08.09.2015 належало останньому, це майно не було обтяжено заставою і, у зв`язку з недостатністю активів у ТОВ "Амстор" для задоволення вимог кредиторів, кошти від продажу майна у ліквідаційній процедурі підлягали спрямуванню на погашення вимог незабезпечених кредиторів, яким також є позивач.

1.2 короткий зміст рішення суду першої інстанції:

1.2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі №910/12218/18 у задоволенні позову відмовлено (т.ІІІ, а.с.222-227).

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги:

1.3.1. ТОВ "Енерго-Консалт" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі № 910/12218/18, у якій викладено прохання: рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2019р. у справі № 910/12218/18 скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ "Енерго-Консалт" до ТОВ "Альматрикс" та ТОВ "Сіател груп" про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру, посвідченого 08.09.2015р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В., в реєстрі за № 698, задовольнити. Визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру, посвідченого 08.09.2015р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Н.В., в реєстрі за № 698, укладений між ТОВ "Альматрикс" і ТОВ "Сіател груп", на підставі якого була відчужена будівля громадсько-торгівельного центру літ. Б, розташована за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Бородінського, будинок 20б.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:

2.1.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2019 року, апеляційна скарга ТОВ "Енерго-Консалт" у судовій справі №910/12218/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.1.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18 лютого 2019 року у справі № 910/12218/18 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12218/18 за апеляційною скаргою ТОВ "Енерго-Консалт" на рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року. Справу № 910/12218/18 призначено до розгляду на 28 травня 2019 р.

2.1.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13 травня 2019 року у справі № 910/12218/18 клопотання ТОВ "Енерго-Консалт" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що призначено на 28 травня 2019 року доручено Господарському суду Запорізької області.

2.1.4. Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 28 травня 2019 року, 11 червня 2019 року, 09 липня 2019 року та від 23 липня 2019 року у судових засіданнях оголошено перерву до 11 червня 2019 року, 09 липня 2019 року, 23 липня 2019 року та 13 серпня 2019 року, відповідно.

2.1.5. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для розгляду справи № 910/12218/18 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Хрипун О.О., Тарасенко К.В.

2.1.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13 серпня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ "Енерго-Консалт" на рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі № 910/12218/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Хрипун О.О., Тарасенко К.В., та повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 18 лютого 2019 року у справі № 910/12218/18, відбудеться 01 жовтня 2019 року.

2.1.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено на 15 жовтня 2019 року.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

2.2.1 Підстави позову зводяться до того, що всуперечеч арештам нерухомого майна, накладеним ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2015р. у справі №757/2685/15-к та слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.04.2015р. у справі №200/6669/15-к, здійснено подвійне відчуження спірного майна, в т.ч. на підставі оспорюваного Договору, укладеного між ТОВ "АЛЬМАТРИКС" і TOB "СІАТЕЛ ГРУП" (особами, пов`язаними відносинами контролю, вирішальний вплив на управління та господарську діяльність яких здійснює одна й та сама особа (контролер), що спричинило порушення прав і законних інтересів кредиторів у справі №904/9795/16 про банкрутство TOB "АМСТОР" (власника спірного нерухомого майна) внаслідок зменшення ліквідаційної маси через протиправне відчуження об`єкта нерухомого майна.

2.2.2 Спірний об`єкт нерухомого майна, в результаті продажу залишився у фактичному володінні тієї ж групи осіб.

2.2.3 Позивач посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13.06.2018р. у справі №644/2494/16-ц (провадження №61- 3632св18) згідно з якою оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину.

2.2.4 Позивач вказує, що майже все майно, що належить на праві власності ТОВ "АМСТОР" і могло увійти до складу ліквідаційної маси, є предметом забезпечення, у зв`язку з чим буде використане виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які воно забезпечує. З огляду на значний розмір забезпечених вимог ,27 грн.) сумнівною є перспектива їх задоволення за рахунок предмета забезпечення у повному обсязі, а тим більше - перспектива наявності залишку коштів від продажу предмета забезпечення для включення до складу ліквідаційної маси.

2.2.5 Спірний об`єкт нерухомого майна, один з небагатьох активів ТОВ "АМСТОР", що не був обтяжений заставою, у зв`язку з чим кошти від його продажу в ліквідаційній процедурі ТОВ "АМСТОР" підлягали б спрямуванню на погашення вимог незабезпечених кредиторів, в т.ч. ТОВ "ЕНЕРГО-КОНСАЛТ". Його відчуження підвищує ризик можливості визнання вимог кредитів погашеними через їх не задоволення за недостатністю майна боржника.

2.2.6 В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про обізнаність ТОВ "АЛЬМАТРИКС" і ТОВ "СІАТЕЛ ГРУП" щодо існування на дату укладення оспорюваного Договору Ухвал слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2015р. у справі №757/2685/15-к та слідчого судді Бабушкінського районного суду м,Дніпропетровська від 02.04.2015р. у справі №200/6669/15-к про арешт спірного нерухомого майна.

Вказану позицію позивач обґрунтовує з посиланням на те, що продаж спірного нерухомого майна відбувся між особами, пов`язаними відносинами контролю, вирішальний вплив на управління та господарську діяльність яких здійснює одна й та сама особа (контролер), та які є єдиним суб`єктом господарювання в розумінні ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

2.2.7 Враховуючи приписи ч.ч. 10, 11 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" позивач вказує, що в процедурі розпорядження майном ні він, ні розпорядник майна не вправі заявляти позови про витребування майна боржника. Натомість в силу ст.ст. 387, 388 ЦК України такими повноваженнями наділений виключно власник - ТОВ "АМСТОР" в особі своїх органів управління.

2.3 узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

2.3.1 Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що Договір №695 укладений раніше одного року, що передував порушенню справи про банкрутство TOB "АМСТОР", тобто поза межами строків, з якими пов`язана можливість оспорювання в порядку та з підстав, визначених ст. 20 Закону про банкрутство, правочинів та спростування майнових дій боржника, тому застосування норм ст. 20 закону є безпідставним та необґрунтованим.

2.3.2 Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного об`єкта нерухомого майна, підтверджується відсутність станом на 08.09.2015 року арешту на відчуження Об`єкту. Також вказана довідка містить інформацію про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р. до реєстру внесено відомості про припинення обтяжень, які виникли на підставі Ухвали Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2015 року у справі № 757/2685/15-к та Ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015 р. у кримінальній справі № 200/6669/15-к.

2.3.3 Також, відповідач-2 вказує, що посилання Позивача на кримінальне провадження, щодо якого не ухвалено вирок не є належним доказом у даній справі.

2.3.4 ТОВ "Амстор" у відзиві третьої особи на апеляційну скаргу зазначає, що оскаржуваний договір укладено раніше ніж за 1 рік до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Амстор" (порушено 15.11.2016), тобто поза межами строків, з якими пов`язана можливість оспорювання в порядку та з підстав, визначених ст. 20 закону про банкрутство, правочинів та спростування майнових дій боржника.

2.3.5 Поверненні майна до ліквідаційної маси, не збільшить шансів погашення боргу інших кредиторів за рахунок поверненого майна.

2.4 інші процесуальні дії у справі:

2.4.1. У судовому засіданні 15 жовтня 2019 року представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 15 жовтня 2019 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. представники відповідача-1 та третьої особи у судове засідання 15 жовтня 2019 року не з`явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час а місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується довідкою ПАТ "Укрпошта" про причину повернення надісланого на повідомлену суду адресу відповідача-1 поштового відправлення з причин "не знаходиться", а також повідомленням про вручення третій особі поштового відправлення за ідентифікатором 433, а також шляхом оприлюднення 04.10.2019 р. ухвали від 01.10.2019 р. за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/84695803.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників відповідача-1 та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

2.4.1. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідача-1 та третьої особи.

Мотивувальна частина

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини;

3.1.1. ТОВ "Сіател Груп" є власником будівлі громадсько-торговельного центру літера "Б", що розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20, літера "Б", загальною площею 6 275,3 кв.м. Це майно ТОВ "Сіател Груп" придбало 08.09.2015, уклавши з ТОВ "Альматрикс", як продавцем, відповідний договір купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру (далі - Договір), за умовами якого продавець продав, а покупець купив будівлю громадсько-торговельного центру літера "Б", що розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20, літера "Б", загальною площею 6275,3 кв.м. Договір посвідчений 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 698 (т.І, а.с. 31-32, 166-167).

3.1.2. Майно, яке є предметом Договору, 08.09.2015 ТОВ "Альматрикс" передано ТОВ "Сіател Груп", про що свідчить акт приймання-передачі. Право власності на майно виникло у набувача - ТОВ "Сіател Груп" 08.09.2015 і відповідний запис приватним нотаріусом внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.І, а.с. 168).

3.1.3. Будівля громадсько-торговельного центру в м. Запоріжжя, по вул. Бородінській, 20, літера "Б", загальною площею 6275,3 кв.м., належала ТОВ "Альматрикс" на праві власності на підставі договору купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру, укладеного 08.09.2015 з ТОВ "Амстор", посвідченого 08.09.2015 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною та зареєстрованого в реєстрі за № 695 (т.І, а.с. 28-30, т.ІІІ, а.с. 106-108).

3.1.4. На час укладення Договору були чинні рішення Печерського районного суду міста Києва та Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, якими накладено арешт на будівлю, що є предметом Договору. Зокрема, ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/2685/15-к задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на нерухоме майно ТОВ "Амстор", у тому числі і на будівлю громадсько-торговельного центру загальною площею 6 275,3 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20 Б, а ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/6669/15-к задоволено клопотання слідчого і накладено арешт із забороною розпоряджатися об`єктами, у тому числі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20-б (т.І, а.с. 37-40, 41-44, т.ІІІ, а.с. 109-113, 114-116).

3.1.5. 15.11.2016 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі № 904/9795/16 про банкрутство ТОВ "Амстор".

3.1.6. 31.05.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/9795/16 затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги ТОВ "Енерго-Консалт" у розмірі 2 756 грн включені до першої черги задоволення, а вимоги у розмірі 27 181 315,54 грн - до четвертої черги задоволення (т.І, а.с. 49-102).

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин;

3.2.1. 20 лютого 2009 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ "Амстор" на спірне нерухоме майно, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно (т.І, а.с. 35).

3.2.2. 30 січня 2015 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/2685/15-к накладено арешт в т.ч. на спірне нерухоме майно, заборонено розпорядження, продаж та передачу майнових прав щодо вказаного нерухомого майна. У резолютивній частині ухвали зазначено, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (т.ІІІ, а.с. 109-113).

3.2.3. 02 квітня 2015 року ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ у справі №200/669/15-к (провадження №1-кс/200/2429/15) накладено арешт із забороною розпоряджатись об`єктами нерухомого майна, в т.ч. розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (, т.ІІІ, а.с. 114-116).

3.2.4. Державна реєстрація вищезазначених обтяжень 02.02.2015 за №8584350 та 07.04.2015 за №9312980 підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20б станом на 04.09.2015 (т.І, а.с. 45-48).

3.2.5. 08 вересня 2015 року між ТОВ "Амстор", як продавцем та ТОВ "Альматрикс", як покупцем укладено Договір купівлі-продажу будівлі громадсько-торгівельного центру, відповідно до п.п. 1, 2, якого продавець продав, а покупець купив будівлю громадсько-торгівельного центру літера "Б", що розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, будинок під № 20, літера "Б". В цілому нерухоме майно, яке є предметом цього договору, має загальною площею 6 275,3 кв.м. Вказаний договір посвідчено нотаріально та зареєстровано у реєстрі за №695 (т.І, а.с. 28-30).

Відповідно до п. 4 Договору від 08.09.2015 р. продаж вчинено за 25000000 грн. В подальшому, за договором від 08.09.2015 р. ТОВ "Альматрикс", як продавець продало ТОВ "Сіател Груп", як покупцю спірне нерухоме майно за ціною 25025000 грн. (т.І, а.с. 31-32).

3.3. доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

3.3.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

3.3.2. Умовою з`ясування обґрунтованості доводів позивача про невідповідність Договору вимогам законодавства, яке врегульовує правовий статус арештованого майна та порядок здійснення прав щодо нього, є насамперед доведеність позивачем порушення цим правочином його прав або охоронюваних інтересів.

3.3.3. Відповідно до ухвали від 31.05.2018 Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/9795/16, якою затверджено реєстр вимог кредиторів, вимоги ТОВ "Енерго-Консалт" до ТОВ "Амстор" у розмірі 27181315,54 грн. складаються із заборгованості у розмірі 17 181 315,54 грн. за договором позики № 21/03 від 21.03.2014, та заборгованості у розмірі 10000000 грн. за договором поруки № 5/1 від 02.12.2014.

3.3.4. За договором, який позивач просить визнати недійсним виникли правовідносини між ТОВ "Сіател Груп" і ТОВ "Альматрикс". Вказані правовідносини стосуються зміни права власності на майно шляхом купівлі-продажу, тобто спрямовані на передачу ТОВ "Альматрикс" майна у власність ТОВ "Сіател Груп" (набувачеві).

3.3.5. Позивач не є учасником правовідносин за Договором і обставини, які свідчать про те, що на час укладення Договору у позивача існували права на майно, яке є предметом Договору, або відчуження цього майна було спрямовано на порушення майнових інтересів позивача, суду не подано.

3.3.6. Доводи позивача про те, що укладення Договору унеможливило задоволення у ліквідаційній процедурі вимог незабезпечених кредиторів є безпідставними, оскільки продаж майна було здійснено більше ніж за рік до порушення Господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі про банкрутство ТОВ "Амстор" (провадження у справі № 904/9795/16 порушено 15.11.2016, а продаж здійснено 08.09.2015). ТОВ "Амстор" в укладенні оспорюваного правочину участі не брав.

3.3.7. Таким чином позивачем не доведено факт порушення Договором його невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. Відсутність порушеного права є самодостатньою підставою для відмови у задоволені позову.

3.3.8. Враховуючи викладене судом першої інстанції обґрунтовано не здійснено оцінку доводів підстав позову про невідповідність Договору вимогам законодавства, яке врегульовує правовий статус арештованого майна та порядок здійснення прав щодо нього.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду:

3.4.1. Позивачем не доведено того, що оспорюваний правочин, укладений між ТОВ "Сіател Груп" і ТОВ "Альматрикс" порушує права позивача, як кредитора ТОВ "Амстор".

ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

4.1.1. Враховуючи недоведеність позивачем обставин, якими обґрунтовано вимоги у даній справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

4.2.1. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

4.2.2. За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

4.2.3. Відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

4.2.4. Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

4.2.5. Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

4.2.6. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

4.2.7. Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

4.2.8. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

4.2.9. Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів. У зв`язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо.

4.2.10. Свобода договору не є безмежною. Надаючи особам право здійснення своїх цивільних прав вільно, на власний розсуд (ст. 12 ЦК України), законодавець зобов`язує їх утриматись від дій, які б могли порушити права інших осіб, та не допускає дій, які б могли завдати шкоди іншій особі (ст. 13 ЦК України).

4.2.11. Отже при вирішенні спору щодо дійсності Договору підлягають в першу чергу встановленню обставини, які свідчать про те, що цим правочином порушені права або охоронювані інтереси позивача.

4.2.12. Положення ст. 4 ГПК України щодо права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, та ч. 2 ст. 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

У матеріальному сенсі позов - це право на задоволення своїх позовних вимог. У процесуальному сенсі позов - це звернена до суду вимога про захист своїх прав та інтересів. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.

Водночас право подання позовної заяви, як будь-яке суб`єктивне право, яким є міра свободи, тобто міра можливої поведінки правомочної особи у правовідносинах, має межі свого здійснення. Крім суб`єктивного уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту у визначений нею спосіб, факт порушення такого права (інтересу) повинен бути реальним, очевидним, тобто таким, що носить об`єктивний характер.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

5.1.1. Колегія суддів зазначає про те, що позивач безпідставно посилається на викладену у постанові Верховного Суду від 13.06.2018р. у справі №644/2494/16-ц (провадження №61- 3632св18) правову позицію, згідно з якою оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, як таку що стосується відмінних від існуючих у даній справі правовідносин.

5.1.2. При цьому, враховуючи викладену у постановах Верховного Суду України від 25.05.2016 р. у справі № 910/6279/15-г (провадження №3-254гс16), від 13.04.2016 р. у справі №910/6714/15-г (провадження №3-238гс16), від 13.04.2016 р. у справі №910/6281/15-г (провадження № 3-226гс16) правову позицію, кредитор боржника щодо якого порушено справу про банкрутство може звернутись до суду з позовом про визнання недійсним договору, який не відповідає вимогам закону та прямо порушує майнові інтереси позивача.

5.1.3. Разом з тим, позивачем не обґрунтовано, як укладений між юридичними особами, жодна з яких не є боржником у справі про банкрутство, договір порушує його право кредитора у справі про банкрутство та яким чином визнання недійсним такого договору (№598), за умови дійсності договору №695 (за яким ТОВ "Амстор" відчужено майно на користь ТОВ "Альматрикс") поновить право позивача на задоволення вимог кредитора за рахунок збільшення ліквідаційної маси.

5.1.4. При цьому, визначену ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину (договору №598) позивачем не спростовано.

5.1.5. Крім того, наведені позивачем в обґрунтування як позовної заяви, так і апеляційної скарги обставини можуть бути підставами для визнання недійсним договору №695 та окремо не свідчать про недійсність оспорюваногого правочину.

5.1.6. Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини (ч. 3 ст. 30 ГПК України).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи (ч. 2 ст. 279 ГПК України).

У позовній заяві позивач зазначав про те, що об`єкт нерухомого майна, який є предметом оспорюваного договору розташований у м. Запоріжжя.

Проте, скаржником у апеляційній скарзі питання порушення судом першої інстанції правил територіальної юрисдикції не піднімалось, вказана обставина не була підставою оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі №910/12218/18. Таким чином, в силу положень ч. 2 ст. 279 ГПК України рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі №910/12218/18 не підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

6.1.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

6.1.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі №910/12218/18 підлягає залишенню без змін.

6.1.3. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт" на рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі №910/12218/18 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт" на рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі №910/12218/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі №910/12218/18 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт".

4. Справу №910/12218/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 17.10.2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді К.В. Тарасенко

О.О. Хрипун