ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2019 року м.Дніпро Справа №904/723/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК", смт.Слобожанське на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019р (суддя Красота О.І.) у справі №904/723/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА", м.Київ

до Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК", смт.Слобожанське

третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , м.Новомосковськ

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача- Товариство з обмеженою відповідальністю Український експертний центр ДП "Експерт -Сервіс Авто" в м.Львові

про стягнення 94 801,88 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 94 801,88 грн. - відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що ПАТ "СК "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" перерахувала страхувальнику страхове відшкодування, у розмірі 193801,88 грн., що є збитками які заподіяні внаслідок ДТП, яка сталася у зв`язку з порушенням водієм відповідача Правил дорожнього руху України, вказане підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду від 27.04.2017р. Цивільна відповідальність водія відповідача застраховано в АТ СК«АХА Страхування», яка виплатила позивачу страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 99000,00 грн. Таким чином, невідшкодованою залишається сума у розмірі 94801,88 грн., яка підлягає стягненню з відповідача - володільця автомобіля, як компенсація шкоди, завданої внаслідок ДТП на підставіст. 27 Закону України "Про страхування".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 у справі №904/723/18 позовні вимоги задоволені.

Вказане рішення мотивоване доведеністю обставин, на які посилався позивач в обґрунтування вимог про стягнення штрафних санкцій з відповідача

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне підприємство "ТРАНС ЛОГІСТИК" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на дослідження наявних у справі доказів у неповному об`ємі та невірно, порушення норм матеріального та процесуального права при прийняті рішення судом першої інстанції, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019р у справі №904/723/18 і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

Відповідач вважає, що висновок, що був зроблений ТОВ АК «Експерт-Сервіс» оцінювачем Войтиком Я.М. у звіті про оцінку КТЗ напівпричепу не може вважатися доказом, так як має багато протиріч і неправильних даних, а стягнення збитків є надмірно завищеними.

Скаржник звертає увагу на те, що протокол огляду транспортного засобу №954/17 від 11.04.2017 підписаний виключно оцінювачем ТОВ АК «Експерт-Сервіс» і власником ТОВ «Транс-Сервіс». Учасники ДТП на вказаний огляд не запрошувалися, а тому перевірити справжність цих пошкоджень не є можливим.

Зазначає, що звіт про оцінку КТЗ, що був зроблений Третьою особою-2 має багато протиріч та суперечливих даних і не може бути взятий до уваги при вирішенні цієї справи, тому стягнення 94 801,88 грн. є надмірно завищеним.

Оскільки судовим експертом у Висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що перевірити вартість відновлювального ремонту не надається можливим, скаржник вважає, що розрахунок суми страхового відшкодування є неправильним.

На думку відповідача розрахунок страхового відшкодування зроблений неправильно і помилково, адже напівпричіп «SCHMITZ SPR ,24L13.62» номер НОМЕР_4 не є технічно загиблий, а отже і вартість відновлювального ремонту буде іншою.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач і треті особи відзиви на апеляційну скаргу не надали

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК", смт.Слобожанське на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019р у справі №904/723/18. Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" (Страховик) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Логістик" (Вигодонабувач) 05.09.2019 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-1301-00240/00083, предметом якого є страхування транспортного засобу (напівпричеп) „SCHMITZ SPR 24L13.62", державний номер № НОМЕР_1 . (а.с.9).

30.03.2017р. відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу „Даф", державний номер № НОМЕР_2 з напівпричепом „SCHMITZ SPR 24L13.62", державний номер № НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу „МАЗ", державний номер № НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 .

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ТОВ "Транс Логістик".

Постановою Новомосковського міськрайонного суду від 27.04.2017р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн.

Транспортний засіб (напівпричіп) „SCHMITZ SPR 24L13.62", державний номер № НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 належить ТОВ "Транс-Сервіс-1", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Логістик".

Власником транспортного засобу (напівпричепу) „SCHMITZ SPR 24L13.62", державний номер № НОМЕР_1 30.03.2017 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" подано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.26).

На підставі звіту №954/17 від 23.06.2017р. страховою компанією було складено страховий акт №ЗСКА-6470 від 05.07.2017р. та розрахунок суми страхового відшкодування від 05.07.2017р.(а.с.51-52 т.1).

Платіжним дорученням №12817 від 06.07.2017р. відповідно до розрахунку здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 193 801,88 грн (а.с. 53 т.1)

Місцевим господарським судом також встановлено, що ПрАТ "Страхова компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" зверталося до АТ СК «АХА Страхування», де зареєстровано цивільну відповідальність власника транспортного засобу „МАЗ", державний номер № НОМЕР_3 , що підтверджується полісом №АК/9653255, з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

Таким чином, до ПрАТ "Страхова компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" у порядку регресу перейшло право на отримання від ТОВ "Транс Логістик", компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП.

АТ СК «АХА Страхування» сплатило позивачу страхове відшкодування в межах ліміту у розмірі 99 000,00 грн.

Оскільки невідшкодованою залишилася сума у розмірі 94801,88 грн., яка підлягає стягненню з володільця транспортного засобу, як компенсація шкоди, завданої внаслідок ДТП на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ПрАТ "Страхова компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" звернулося з відповідним позовом до господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом спору у справі є стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" грошових коштів в порядку регресу з роботодавця винної у ДТП особи у зв`язку із виплатою страхового відшкодування потерпілій особі.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про страхування": Страхування може бути добровільним або обов`язковим."

Частиною.1 та п.6 ч.4 ст.6 зазначеного Закону: визначено, що "Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Видами добровільного страхування може бути, зокрема 6) страхування наземного транспорту (крім залізничного)."

За ч.1 ст.25 наведеного Закону здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком."

Статтею 27 зазначеного Закону передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток."

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про стархування» є суброгацією.

Відповідну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17.

Відповідно до ч.22.1 ст.22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи."

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону).

За загальними правилом ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з нормою ч. 1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст.1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ч.1статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Відповідно до ст.1194 наведеного Кодексу: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)."

Тобто позивач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі статті 29 та пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснив відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі статті 1194 ЦК України повинен відшкодувати відповідач, який завдав збитків.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Звіт про оцінку КТЗ напівпричепу «SCНМITZ SPR ,24L13.62» номер НОМЕР_4, зроблений ТОВ АК`Експерт-Сервіс» не може вважатися належним доказом, оскільки має багато протиріч і неправильних даних, а визначена сума збитків є надмірно завищеною. У зв`язку з наведеним за клопотанням відповідача була призначена судова товарознавча експертиза.

Оцінюючи наявний в матеріалах справи Звіт про оцінку КТЗ напівпричепу «SCНМITZ SPR, 24L13.62» номер НОМЕР_4 , зроблений ТОВ АК`Експерт-Сервіс», на віднесення його до належних доказів, колегія суддів звертається до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-1301-16-00240 від 11.08.2016, укладеного між ПАТ «СК «Українська страхова група» і ТОВ «Транс-Сервіс-1» (а.с. 12-20 т.1), в п. 10 якого визначені дії страхувальника (водія) при настанні страхового випадку (події, що має ознаки страхового випадку).

Так, підп. 10.6 визначено, що Страхувальник повинен надати застрахований ТЗ для огляду Страховику та особі, яка визначатиме вартість відновлювального ремонту:

- представнику відповідної рекомендованої (погодженої) Страховиком СТО, якщо вартість відновлювального ремонту розраховується на підставі калькуляції СТО, або

- призначеному Страховиком експерту (оцінювачу), якщо вартість відновлювального ремонту розраховується на підставі акту автотоварознавчої експертизи (дослідження) і бути присутнім при проведенні такого огляду.

Підпунктом 11.5 п. 11 договору до переліку документів, які необхідно надати Страховику в разі настання страхового випадку включено, зокрема калькуляцію рекомендованої (або погодженої) Страховиком СТО із зазначенням переліку відновлювальних робіт, їх вартості, деталей, що підлягають заміні, вартості витратних матеріалів.

Згідно підп. 12.1 п. 12 договору розмір страхового відшкодування визначається виходячи з прямого розміру збитків, завданих Страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ та/або ДО, документів, зазначених у Розділі 11 частини 2 договору. Розмір страхового відшкодування в будь-якому випадку не може перевищувати розмір страхової суми за відповідним видом страхування та відповідних лімітів, якщо такі встановлені.

В підп.. 12.2 п. 12 договору передбачено, що вартість відновлювального ремонту розраховується виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку (або пізнішу дату, але не пізніше 10 календарних днів з моменту настання страхового випадку) на території України відповідно до калькуляції СТО, рекомендованої або погодженої Страховиком. В такому випадку фактичним одержувачем коштів має бути відповідна СТО або Страхувальник (Вигодонабувач) (якщо є документальне підтвердження самостійної оплати Страхувальником вартості відновлювального ремонту на рекомендовану або погоджену Страховиком СТО). В інших випадках (в т.ч. коли одержувачем страхового відшкодування є Вигодонабувач-застоводержатель застрахованого ТЗ) вартість відновлювального ремонту розраховується виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку на території України виключно на підставі довідкових матеріалів, у тому числі використання програмного забезпечення Аudatex або Eurotax (розрахунок здійснюється Страховиком).

Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву, Відповідач заперечуючи проти висновків звіту про оцінку КТЗ , зазначав про наступне:

- по перше датою оцінки є 30 березня 2917року, а вже на 39 сторінці звіту зазначається, що дата оцінки 23.06.2017року;

- по друге на сторінці 32-33 матеріалів позову зазначається, що ціна автентичного авто складає 273 334,76 грн, а ринкова вартість 360 801,88 грн, в той час, як сам Відповідач продає причіп за ціною 249 850,00 грн. (додаючи відповідні докази).

- по третє, вказівка у Звіті на отримання інформації суб`єктом оціночної діяльності інформації від офіційного представника ТзОВ "Шмітц Каргобул Украна" щодо ціни аналогічного транспортного засобу у розмірі 28 000,00 евро в телефоному режимі є юридично неправильним і не може братися до уваги судом (т.1 а.с. 93-94)

Як вбачається з вступної частини Звіту 954/17 оцінки КТЗ напівпричепу «SCНМITZ SPR 24L13.62» номер НОМЕР_4 , датою оцінки зазначено: 30 березня 2017 року; датою складання звіту, відповідно, 23 червня 2017 року (т.1 а.с. 33).

Відповідно до пункту 56 НАЦІОНАЛЬНОГО СТАНДАРТУ N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою КМУвід 10 вересня 2003 р. N 1440, звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі.

Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити:

- опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати;

- дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства;

Відповідно до абзацу 23 пункту 3 вищезазначеного НАЦІОНАЛЬНОГО СТАНДАРТУ N1, дата оцінки - дата (число, місяць та рік), на яку проводиться оцінка майна та визначається його вартість;

Відповідно до частини 2 статті 252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, вищезазначеними нормами матеріального права унормовано, що дата оцінки і дата завершення складення звіту є різними за своєю правовою природою термінами і тому відповідні доводи Відповідача щодо не співпадіння у часі дати оцінки (30.03.2017р.) та дати складання звіту (23.06.2017р.) не свідчить про суперечливість звіту №954/17 оцінки КТЗ напівпричепу «SCНМITZ SPR 24L13.62» номер НОМЕР_4 року і відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зі змісту мотивувальної частини рішення суду від 25.07.2019р. вбачається, що позивачем на підставі звіту № 354/17 від 23.06.2017р. було складено страховий акт № ЗСКА від 05.07.2017р. та розрахунок суми страхового відшкодування від 05.07.2017р. (а.с.51-52).

Згідно з розрахунком страхованого відшкодування від 05.07.2017р.. здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 193801,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12817 від 06.07.2017р.

Колегією суддів встановлено, що в розрахунку суми страхового відшкодування (т.1 а.с. 52) у п.20 «Вартість відновлювального ремонту в тому числі» зазначена сума 283 375,13 грн

Відповідно до Висновку звіту №354/17 від 23.06.2017р. щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля «SCНМITZ SPR 24L13.62» реєстраційний номер НОМЕР_4 , вона становить 283 375,13 грн

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що при розрахунку суми страхового відшкодування використовувала дані, які були отримані в межах проведеної ТОВ "ЕКСПЕРТ - СЕРВІС" оцінки КТЗ.

Крім цього, відповідно до висновку звіту № 354/17 від 23.06.2017р. щодо ринкової вартості автомобіля «SCНМITZ SPR 24L13.62» реєстраційний номер НОМЕР_4 , вона становить 360801,88 грн (т.1 а.с. 38).

Відповідно до заключної частини Висновку № 2899-18 судової авто товарознавчої експертизи по справі № 904/723/18 по третьому питанню ринкова вартість транспортного засобу «SCНМITZ SPR 24L13.62» реєстраційний номер НОМЕР_4 , станом на дату дослідження за обсягом наданих матеріалів могла складати 469 070,00грн, відповідно до наданих матеріалів (при курсі НБУ станом на 31.01.2019р.: 1 евро = 31,721790 (т.1 а.с. 214-235)

Таким чином, висновки звіту № 354/17 від 23.06.2017р. щодо ринкової вартості автомобіля «SCНМITZ SPR 24L13.62» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходяться в межах відповідних висновків Висновку № 2899-18 судової авто товарознавчої експертизи по справі № 904/723/18.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно - правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до частин 2,3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи, відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З позицій відповідача, яка викладена у відзиві на позов, підтверджена в апеляцій скарзі, вбачається, що ним визнається та обставина, що з вини водія підприємства ОСОБА_1 була вчинена аварія, внаслідок якої транспортному засобу позивача були завдані пошкодження, однак не погоджується з визначенням їх розміру.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем у заявах по суті не вказується, який розмір заподіяної шкоди на його думку є правильним і обґрунтованим.

Оскільки вище встановлено, що визначені звітом № 354/17 від 23.06.2017р. розміри ринкової вартості автомобіля «SCНМITZ SPR 24L13.62» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходяться в межах відповідних висновків Висновку № 2899-18 судової автотоварознавчої експертизи по справі № 904/723/18, колегія суддів не вбачає підстав для того, щоб ставити під сумнів достовірність висновків звіту №354/17 від 23.06.2017р. в частині визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «SCНМITZ SPR 24L13.62» реєстраційний номер НОМЕР_4 у розмірі 283 375,13 грн.

Доводи відповідача щодо виставлення ним на продаж аналогічного транспортного засобу за ціною меншою ніж встановлено у звіті не спростовують висновків Звіту № 354/17 від 23.06.2017р., є правом відповідача вільно розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Доводи відповідача щодо отримання експертом інформації в телефонному режимі не спростовують висновків звіту, які визнані колегією суддів обґрунтованими, а тому відхиляються.

Не прийняття участі представниками відповідача у проведенні огляду транспортного засобу не спростовують висновків, які містяться у звіті, який було проведено на замовлення позивача і не свідчать про його невідповідність вимогам закону.

Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки скаржником не наводиться інших доводів щодо необґрунтованості висновків звіту №954/17 оцінки КТЗ напівпричепу «SCНМITZ SPR 24L13.62» номер НОМЕР_4 , доводи апеляційної скарги щодо завищення вартості збитків, визначених позивачем у розмірі 94 801,88 грн., відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наданих сторонами доказів на підставу своїх вимог і заперечень з приводу спору, що виник місцевий господарський суд дійшов правильно висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 94 801,88 грн. - відшкодування шкоди в порядку регресу

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Оскільки підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає, то судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК", смт. Слобожанське залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 у справі №904/723/18 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на Приватне підприємство "ТРАНС ЛОГІСТИК", смт.Слобожанське .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя І.М.Кощеєв