ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1637/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

при секретарі судового засідання Тіщенко Д.І.

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача 1 не з`явився;

від відповідача 2 Денисенко В.І. (ордер № 447004 від 28.08.2019р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/1637/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ДСЛ Україна (68800, Одеська обл., Ренійський р-н, м. Рені, вул. Дунайська, буд.188-В, )

до відповідача 1 приватного підприємства „ЕТМК (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд.21, корпус 34, )

до відповідача 2 приватного акціонерного товариства „Українське дунайське пароплавство (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд.28 )

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю „ДСЛ Україна(ТОВ„ДСЛ Україна) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до приватного підприємства „ЕТМК (ПП „ЕТМК) та приватного акціонерного товариства „Українське дунайське пароплавство (ПрАТ УДП), в якій просить суд на підставі ст. 362 Цивільного кодексу України - перевести права і обов`язки покупця збірно-роздрібного металевого складу за інв. № 995249, рік випуску 1977, матеріал каркасу сталь, матеріал обшивки дюралюмінієві лист площею 2100,47 м.кв., розташованого на території ІІ-го вантажного району Державного підприємства Ренійський морський торговельний порт, за адресою; Одеська область, місто Рені, вулиця Дунайська,188, - за договором купівлі-продажу конструкції металевого збірно-роздрібного складу в зібраному стані, які були у користуванні, від 17.04.2019р. за №251 СІВАСУ, укладеного між ПрАТ УДП та ПП ЕТМК, на позивача ТОВ ДСЛ Україна, а також просить суд стягнути з відповідачів солідарно витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на порушення ПрАТ УДП ст. 777 Цивільного кодексу України, а саме позбавлення орендаря - ТОВ ДСЛ Україна його переважного права на придбання металевого складу, переданого йому раніше в оренду за договором оренди нерухомого майна № 229ГУИ від 09.09.2014р.

Позивач зазначає, що відповідно до договору оренди нерухомого майна №229 ГУИ від 09.09.2014р., укладеного між ПрАТ УДП, (Орендодавець) та ТОВ ДСЛ Україна (Орендар) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - металевий склад загальною площею 2 100,47 кв. м, який розташований на території другого вантажного району ДП Ренійський морський торговельний порт, за адресою: м. Рені, вул. Дунайська, 188, що знаходиться на балансі ПрАТ УДП. З урахуванням додаткової угоди № 1 від 19.09.2017р. до договору оренди, термін дії договору продовжено до 08.07.2020р.

При цьому, 23.05.2019р. на електронну адресу ТОВ ДСЛ Україна надійшов лист ПрАТ УДП№ СІ-81 від 23.05.2019р., згідно якого позивача було повідомлено, що 17.04.2019р. між ПрАТ УДП та ПП „ЕТМК укладено договір купівлі-продажу конструкцій металевого збірно-розбірного складу, відповідно до умов якого ПП «ЕТМК» стало новим власником орендованого позивачем майна.

З відкритих джерел позивач дізнався, що зазначене майно було реалізовано за результатами проведення електронних торгів (аукціону) з використанням електронної торгової системи „Prozzoro. Продажі.

За ч. 2 ст. 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Позивач зазначає, що належним чином виконував умови договору оренди, разом з тим, навіть не був повідомлений ПрАТ УДП про продаж орендованого майна, наслідком чого стало укладання 17.04.2019р. між ПрАТ УДП та ПП „ЕТМК договору купівлі-продажу конструкцій металевого збірно-розбірного складу, - чим було порушено його переважне право на придбання орендованого майна.

Позивач зауважує, що наслідки продажу з порушенням переважного права купівлі передбачені ч. 4 ст. 362 Цивільного кодексу України, згідно якої встановлено право співвласника пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.06.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1637/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11 липня 2019р.

01.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від ПрАТ „УДП надійшов відзив на позовну заяву (вх.№12925/19), відповідно до якого відповідач-2 проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що посилання позивача на порушення ПрАТ „УДП ст. 777 ЦК України є безпідставним, оскільки зазначена стаття передбачає переважне право орендаря перед іншими особами на придбання у власність орендованого майна, у випадку належного виконання орендарем обов`язків за договором найму. При цьому, позивачем неодноразово порушувались умови договору оренди нерухомого майна в частині здійснення повних та своєчасних платежів з орендної плати.

У зв`язку з чисельними порушеннями договору оренди, ПрАТ УДП 06.12.2018р. було направлено на адресу ТОВ ДСЛ Україна лист № ЧЗК-148 щодо погашення наявної заборгованості, в якому також викладено пропозицію щодо припинення дії Договору оренди та повернення орендованого майна Орендодавцю за актом прийому-передачі.

22.01.2019р. ПрАТ УДП повторно направлено на адресу ТОВ ДСЛ Україна лист №ЧЗК-09 щодо погашення заборгованості та вимогу про розірвання Договору оренди та повернення орендованого майна Орендодавцю по акту прийому-передачі.

Проте, ці листи залишено без відповіді, що стало підставою для звернення ПрАТ УДП в лютому 2019р. до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій останній просив стягнути з ТОВ ДСЛ Україна суму заборгованості з орендної плати за договором оренди у розмірі 49 065,66 грн., суму пені у розмірі 3146,90 грн., суму 3% річних 243,02 грн., суму індексу інфляції -1 496,39 грн. та розірвати Договір оренди нерухомого майна № 229 ГУИ від 09.09.2014 року.

25.06.2019р. Господарським судом Одеської області по справі №916/306/19 було ухвалено рішення, яким позов ПрАТ УДП задоволено повністю: стягнуто з ТОВ ДСЛ Україна всі заявлені ПрАТ УДП в позовній заяві суми та розірвано договір оренди нерухомого майна № 229 ГУИ від 09.09.2014р., укладений між ПрАТ Українське Дунайське пароплавство та ТОВ ДСЛ Україна.

01.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від ПП «ЕТМК» надійшов відзив на позов (вх.№13017/19), відповідно до якого відповідач - 1 зазначає, що:

- положення ст. 777 ЦКУ не можуть бути застосовані до позивача, оскільки він не належно виконував свої обов`язки за договором оренди нерухомого майна № 229ГУИ від 09.09.2014р., що підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 25.06.2019р. по справі №916/306/19;

- позивач безпідставно посилається на ч. 4 ст. 362 ЦК України, так як він не є співвласником орендованого майна;

- ПП «ЕТМК» здійснило купівлю майна ПрАТ «УДП» через систему відкритих торгів, участь в яких міг взяти і позивач, реалізувавши своє право на придбання орендованого майна, - оскільки процедура електронного аукціону абсолютно прозора, відкрита, та кожний бажаючий може взяти участь в аукціоні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2019р. строк підготовчого провадження у справі №916/1637/19 продовжено до "11" вересня 2019р., відкладено підготовче засідання у справі №916/1637/19 на "29" серпня 2019 р.

28.08.2019р. до Господарського суду Одеської області від ТОВ ДСЛ Україна надійшла заява, в якій останній просив суд відкласти підготовче засідання у справі на інший день, у зв`язку із зайнятістю та перебуванням представника позивача - адвоката Ляшенко О.В. у відрядженні в іншому місті.

29.08.2019р. представником ПрАТ „УДП в судовому засіданні надано клопотання (вх.№17329/19) про долучення до матеріалів справи копії рішення Господарського суду Одеської області від 25.06.2019р. по справі №916/306/19.

Судом клопотання ПрАТ „УДП задоволено та долучено до матеріалів справи зазначений документ.

В судовому засіданні 29.08.2019р. суд, розглянувши заяву позивача про відкладення підготовчого засідання, відмовив в її задоволенні, у зв`язку з відсутністю відповідних доказів перебування представника позивача у відрядженні в іншому місті, а також, з огляду на те, що позивач по справі не позбавлений можливості направити іншого представника у судове засідання, про що зазначено в ухвалі суду від 29.08.2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.08.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 916/1637/19, призначено справу № 916/1637/19 до розгляду по суті в засіданні суду на "09" вересня 2019 р.

В судовому засіданні 09.09.2019р. - під час розгляду справи по суті - оголошено протокольну перерву до 08.10.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2019р. повідомлено ТОВ ДСЛ Україна про оголошення у судовому засіданні по справі №916/1637/19 перерви до 08.09.2019 р., в порядку ст.120 ГПК України.

08.10.2019р. представником ПрАТ „УДП подано до суду заяву в порядку п.8 ст. 129 ГПК України про надання доказів на підтвердження остаточної суми правничої допомоги в межах строків, передбачених вказаною нормою.

В судове засідання 08.10.2019р. представники позивача та відповідача 1 - приватного підприємства „ЕТМК не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями та розпискою.

08.10.2019р. в судовому засіданні представник ПрАТ „УДП проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що неявка представника позивача та відповідача 1 - ПП „ЕТМК не перешкоджає розгляду справи по суті, в судовому засіданні 08.10.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, а також заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача 2 - ПрАТ „Українське дунайське пароплавство, суд встановив наступне.

09 вересня 2014 року між приватним акціонерним товариством Українське Дунайське пароплавство, (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю ДСЛ Україна (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №229 ГУИ (надалі Договір), відповідно до пунктом 1.1. якого визначено, що ПрАТ УДП передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, (надалі - майно), металевий склад загальною площею 2 100,47 кв. м, який розташований на території другого вантажного району ДП Ренійський морський торговельний порт, за адресою: м. Рені, вул. Дунайська, 188, та знаходиться на балансі ПрАТ УДП.

Відповідно до п. п.2.1, 2.2 договору сторони погодили, що орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами акту приймання передавання майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у Орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається Орендодавець, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п.3.1, п.3.3 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р., №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку орендної плати - серпень 2014р. - 5009,56 грн. (п`ять тисяч дев`ять грн. 56 коп.), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.4. Договору, орендна плата перераховується Орендодавцеві щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним на підставі виставленого рахунку та підписаного акту приймання-передачі наданих послуг.

Розділом 5 Договору передбачені обов`язки Орендаря, в тому числі: своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п.5.2. Договору); забезпечувати збереження орендованого майна (п.5.3. Договору); за письмовим погодженням орендодавця своєчасно здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна. Ця умова договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень та виникнення права власності у Орендаря на орендоване майно; у випадку припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря (п.5.7 Договору); Орендар зобов`язується щомісяця до 15 числа місяця надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати)(п. 5.9 Договору)

Відповідно до п.3.1, п.3.3 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р., №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку орендної плати - серпень 2014р. - 5009,56 грн. (п`ять тисяч дев`ять грн. 56 коп.), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 8.3 Договору Орендодавець має право вимагати розірвання Договору, якщо Орендар не сплачує або несвоєчасно сплачує орендну плату.

Відповідно п. 10.4 Договору за ініціативою однієї із сторін цей Договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством України.

19.09.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору №229ГУИ від 09.09.2014р., відповідно до якої орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку орендної плати 8 743,08 грн., строк дії договору продовжено до 08.07.2020р.

17.04.2019р. між ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» (Продавець) та ПП «ЕТМК» (Покупець) було укладено договір №251 СІВАСУ купівлі продажу конструкцій металевого збірно-розбірного складу в зібраному стані, які були у використані.

Відповідно до п.п.1.1,1.2,1.3,1.4 договору сторони встановили, що продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах EXW, у відповідності до положень Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс»; Найменування Товару: Конструкції металевого збірно розбірного складу в зібраному стані, які були у використанні; Найменування, кількість, ціна товару, що поставляється згідно даного договору, визначені в Специфікації, яка є Додатком №1 до цього договору і є його невід`ємною частиною; Продавець гарантує, що товар належить йому на праві власності , не перебуває під забороною відчуження, арештом, вільне від застав або будь-яких інших боргів і не є предметом будь-якого іншого обмеження щодо реалізації відповідно до чинного законодавства України.

Згідно до п. 2.1 договору, ціна даного договору становить 647 000,00 грн. без ПДВ (шістсот сорок сім тисяч), крім того ПДВ 20% -129 400,00 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч чотириста).

Місцезнаходження товару: Територія ДП «Ренійській морський торговельний порт», м. Рені, Одеська область, Україна (п.4.2 Договору).

Відповідно до додатку №1 до договору №251СІВАСУ від 17.04.2019р., укладеного між ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» та ПП «ЕТМК», сторони визначили у Специфікації: найменування товару конструкції металевого збірно-розбірного складу в зібраному стані, інв.№995249, кількість 1 шт., ціна без ПДВ 647 000,00грн., ПДВ (20%) 129 400,00 грн., разом з ПДВ 776 400,00 грн.

23.05.2019р. ПрАТ «УДП» звернулось до ТОВ «ДСЛ Україна» з листом № СІ-81 від 23.05.2019р., відповідно до якого повідомило, що 17.04.2019р. між ПрАТ «УДП» та ПП„ЕТМК укладено договір купівлі-продажу конструкцій металевого збірно-розбірного складу, згідно умов якого ПП «ЕТМК» стало власником майна, яке розташоване на території другого вантажного району ГП «Ренійській морській торговельний порт», на підставі чого просило направити представника позивача 31.05.2019р. о 10 годині на адресу розташування майна, де відбудеться фактичне приймання майна новим власником, а також просило звільнити склад від наявного в ньому майна та повернути майно в належному стані до ПрАТ «УДП» з метою його подальшої передачі новому власнику.

В зв`язку з неповідомленням ПрАТ УДП в першу чергу позивача про продаж орендованого майна, наслідком чого стало укладання 17.04.2019р. між ПрАТ УДП та ПП „ЕТМК договору купівлі-продажу конструкцій металевого збірно-розбірного складу №251 СІВАСУ, - позивач вважає, що було порушено його переважне право на придбання орендованого майна (ст. 777 ЦК України), з огляду на що він і звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд - на підставі ст.. 362 ЦК України - перевести на ТОВ ДСЛ Україна права і обов`язки покупця за договором №251 СІВАСУ від 17.04.2019р., укладеним між ПрАТ УДП та ПП ЕТМК.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Способи захисту порушених прав передбачено ст. 16 Цивільного кодексу України, при цьому відповідно до частини 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Позивач, вважаючи себе орендарем, обрав способом захисту свого переважного права на придбання орендованого ним майна, переведення на нього прав і обов`язків покупця.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що норми Цивільного кодексу України, передбачивши переважне право орендаря на придбання орендованого ним майна у випадку його відчуження, безпосередньо не вказують на спосіб захисту такого права у випадку його порушення.

Разом з тим, відповідно до частини 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Враховуючи, що Цивільним кодексом України не врегульовано порядок реалізації наймачем переважного права на придбання орендованого майна, за принципом аналогії закону застосуванню підлягає ч. 4 ст. 362 ЦК України, яка регулює подібні правовідносини, а саме - передбачає порядок захисту переважного права співвласника майна на придбання частки іншого співвласника при її відчуженні.

Згідно з ч. 4 ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі, співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця.

Крім того, такий спосіб захисту як зміна правовідношення передбачений п. 6 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 759 ЦКУкраїни, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ст. 773 ЦК України, наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Ч. 2 ст. 777 Цивільного кодексу України, встановлено, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Таким чином, виходячи із змісту наведених норм законодавства, переважне право на купівлю речі, переданої у найм, має наймач, який користується річчю та належним чином виконує свої обов`язки у відповідності до умов договору та Закону.

До предмету дослідження у даному спорі входить встановлення обставин щодо користування майном та належного виконання умов укладеного договору найму.

Як встановлено матеріалами справи, 09 вересня 2014 року між ПрАТ Українське Дунайське пароплавство, (орендодавець) та ТОВ ДСЛ Україна (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №229 ГУИ (надалі Договір), відповідно до умов якого ПрАТ УДП передало, а ТОВ ДСЛ Україна прийняло в строкове платне користування нерухоме майно, (надалі - майно), металевий склад загальною площею 2 100,47 кв. м, який розташований на території другого вантажного району ДП Ренійський морський торговельний порт, за адресою: м. Рені, вул. Дунайська, 188, та знаходиться на балансі ПрАТ УДП.

Відповідно до п.3.1, п.3.3 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р., №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку орендної плати - серпень 2014р. - 5009,56 грн. (п`ять тисяч дев`ять грн. 56 коп.), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.4. Договору, орендна плата перераховується Орендодавцеві щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним на підставі виставленого рахунку та підписаного акту приймання-передачі наданих послуг.

П.5.2 Договору передбачені обов`язки Орендаря, в тому числі: своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 8.3 Договору Орендодавець має право вимагати розірвання Договору, якщо Орендар не сплачує або несвоєчасно сплачує орендну плату.

Відповідно п. 10.4 Договору за ініціативою однієї із сторін цей Договір може бути розірвання рішенням господарського суду у випадках передбачених чинним законодавством України.

19.09.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору №229ГУИ від 09.09.2014р., відповідно до якої орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку орендної плати 8 743,08 грн., строк дії договору продовжено до 08.07.2020р.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України)

Згідно ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом 3 місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму, договір найму є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ УДП 06.12.2018р. направило на адресу ТОВ ДСЛ Україна лист № ЧЗК-148 щодо погашення наявної заборгованості з орендної плати, в якому також виклало пропозицію щодо припинення дії Договору оренди та повернення орендованого майна Орендодавцю за актом прийому-передачі.

22.01.2019р. ПрАТ УДП повторно направлено на адресу ТОВ ДСЛ Україна лист №ЧЗК-09 щодо погашення заборгованості та вимогу про розірвання Договору оренди та повернення орендованого майна Орендодавцю по акту прийому-передачі.

Листи залишено ТОВ ДСЛ Україна без відповіді, заборгованість несплаченою, що стало підставою для звернення ПрАТ УДП в лютому 2019р. до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій останній просив суд стягнути з ТОВ ДСЛ Україна суму заборгованості з орендної плати за договором оренди у розмірі 49 065,66 грн., суму пені у розмірі 3146,90 грн., суму 3% річних 243,02 грн., суму індексу інфляції -1 496,39 грн. та розірвати Договір оренди нерухомого майна № 229 ГУИ від 09.09.2014 року з посиланням, серед іншого, на п. 8.3. Договору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.02.2019р. зазначену позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі №916/306/19.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.06.2019р. по справі № 916/306/19 позов ПрАТУкраїнське Дунайське пароплавство до ТОВ ДСЛ Україна про розірвання договору та стягнення задоволено повністю; стягнуто з ТОВ ДСЛ Україна на користь ПрАТ Українське Дунайське пароплавство суму заборгованості у розмірі 49 065,66 грн., суму пені у розмірі 3 146,90 грн., суму 3% річних у розмірі 243,02 грн., суму індексу інфляції у розмірі 1 496,39 грн.; розірвано договір оренди нерухомого майна № 229 ГУИ від 09.09.2014р., укладений між ПрАТ Українське Дунайське пароплавство та ТОВ ДСЛ Україна, стягнуто з відповідача судовий збір.

В рамках справи № 916/306/19 судом встановлено, що відповідачем - в порушення прийнятих зобов`язань за Договором оренди нерухомого майна №229ГУИ від 09.09.2014р. - протягом 2018 року внесення орендної плати здійснювалось не в повному обсязі та з затримкою, у зв`язку з чим у ТОВ ДСЛ Україна виникла заборгованість перед Орендодавцем - ПрАТ Українське Дунайське пароплавство у сумі 49 065,66грн., у зв`язку з чим суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «ДСЛ України» заборгованості та, відповідно, розірвання договору оренди нерухомого майна №229ГУИ від 09.09.2014р.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги: навні в матеріалах справи листи ПрАТ Українське Дунайське пароплавство, що свідчать про неодноразове звернення до ТОВ «ДСЛ Україна» із нагадуванням про наявність заборгованості з орендної плати, з пропозиціями припинити дію договору №229ГУИ від 09.09.2014р. та повернути орендоване майно по акту-прийому передачі (№ ЧЗК-148 від 06.12.2018р.,№ ЧЗК-09 від 22.01.2019р.), суд вважає доведеним факт неналежного виконання позивачем своїх обов`язків за договором оренди нерухомого майна №229ГУИ від 09.09.2014р.

При цьому, факт такого неналежного виконання позивачем договору оренди щодо сплати орендної плати, хоч і після укладення договору №251 СІВАСУ від 17.04.2019р., але ж встановлено рішенням Господарського суду Одеської області від 25.06.2019р. по справі №916/306/19, яким, як наслідок, розірвано договір оренди.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у позивача відсутнє переважне право перед іншими особами на придбання орендованого ним раніше за договором №229ГУИ від 09.09.2014р. майна - збірно-роздрібного металевого складу, та, відповідно, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у вигляді переведення на позивача прав і обов`язків покупця.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, суд не дає правову оцінку іншим доводам та запереченням учасників справи, оскільки вони не впливають на вирішення справи по суті.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача. При цьому, враховуючи відповідну заяву відповідача 2 - ПрАТ „Українське дунайське пароплавство, судом при прийнятті рішення не вирішується питання розподілення витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „ДСЛ Україна до приватного підприємства „ЕТМК, приватного акціонерного товариства „Українське дунайське пароплавство про переведення прав і обов`язків покупця за договором купівлі продажу відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покласти на позивача.

Рішення Господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 жовтня 2019 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко