ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/9757/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

за участю представників:

позивача - Цимбаліста В. В. (адвокат, довіреність № 062/15/1/03-108),

відповідача - Онуфрієнко М. В. (адвокат, ордер № 105801),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської організації ветеранів України

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у справі

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Київської міської організації ветеранів України

про виселення.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - КП "Київжитлоспецексплуатація") звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Київської міської організації ветеранів України про виселення із приміщення площею 86,8 м2 у будинку, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Липська, 16А.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач фактично користується спірним приміщенням, яке належить до комунальної власності територіальної громади та перебуває на балансі позивача, за відсутності відповідних розпорядчих документів, що і стало підставою для звернення до суду.

Короткий зміст судових рішень у справі

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 у справі № 910/9757/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019, позов задоволено.

4. Рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, аргументовано тим, що відповідач станом на час виникнення спірних правовідносин користується спірним нежилим приміщенням за відсутності будь яких розпорядчих документів і договору оренди. Зазначене приміщення закріплено за позивачем на праві повного господарського відання згідно з розпорядженням представника президента від 29.05.1992 № 368, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту відповідно до частини 3 статті 133, статті 136 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

5. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 і постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у справі № 910/9757/18, Київська міська організація ветеранів України звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги клопотання відповідача про залучення у справі як належного позивача - Київської міської ради, яка є власником спірного майна. Крім того, під час розгляду справи представник відповідача заявляв клопотання про зупинення розгляду справи до закінчення розгляду адміністративної справи № 826/11624/18, однак всупереч вимогам статті 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зупиненні розгляду справи відмовлено.

Доводи інших учасників справи

7. КП "Київжитлоспецексплуатація" у відзиві на касаційну скаргу наголошує на безпідставності доводів скаржника та просить залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у справі № 910/9757/18.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. Як установили суди попередніх інстанцій і вбачається із матеріалів справи, рішенням виконкому міськради народних депутатів від 13.10.1988 № 992 ліквідовано управління житлового господарства виконкому міськради і трест "Київжитлоремстроймонтаж". На базі ліквідованих структур створено виробниче житлово-ремонтне об`єднання.

9. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.09.1996 № 1397 виробниче житлово-ремонтне об`єднання реорганізовано у Державне комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація".

10. Згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 21.11.2000 № 2074 Державне комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" перейменовано на КП "Київжитлоспецексплуатація".

11. Відповідно до рішення Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1992 № 26 "Про формування комунального майна міста та районів" нежиле приміщення площею 2045,0 м2 у будинку № 16 літ . А на вул. Рози Люксембург (нині вул. Липська) у місті Києві віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

12. Розпорядженням представника президента від 29.05.1992 № 368 "Про створення державного комунального виробничого житлово-ремонтного об`єднання" (нині КП "Київжитлоспецексплуатація") нежилий будинок площею 2045,0 м2 у будинку № 16 літ . А на вул. Рози Люксембург закріплено за КП "Київжитлоспецексплуатація" на праві повного господарського відання (додаток до розпорядженням представника президента від 29.05.1992 № 368) і передано на баланс КП "Київжитлоспецексплуатація" за актом від 01.07.1992 ОЗ-1.

13. Із наявних у матеріалах справи доказів, а саме протоколів засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності, зокрема протоколу № 24/100 від 12.06.2018, убачається, що одним із питань порядку денного постійної комісії був розгляд проекту рішення Департаменту комунальної власності міста Києва щодо оренди "без конкурсу" - Громадська організація Київська міська організація ветеранів України, вул. Липська, 16, літ. А (вх. від 06.06.2018 № 08/231-1411/ПР, вих. від 10.04.2018 № 009-08р). За цим питанням порядку денного уповноважений орган рішення щодо оренди спірного майна та його передачі у користування без проведення конкурсу на користь відповідача - не прийняв.

14. Відповідно до акта обстеження нежилих приміщень від 05.07.2018, приміщення площею 86, 8 м2 у будинку, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Липська, 16А, яке перебуває на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація", фактично займає Київська міська організація ветеранів України, яка користується ним за відсутності договору оренди.

15. Відповідно до протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 04.09.2018 № 38/114 підтримано пропозицію Департаменту комунальної власності м. Києва щодо передачі Національному меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності в оренду без проведення конкурсу нежитлових приміщень загальною площею 309,0 м2 (антресоль 86,60 м2, підвал 222,40 м2) на вул. Липській, 16А за умови надання у комісії копій документів, які підтверджують звернення музею до відповідних фінансових органів із бюджетним запитом про передбачення у державному бюджеті України коштів на оренду та утримання приміщень.

16. Як установили суди першої і апеляційної інстанцій, на момент розгляду справи відповідно до прийнятого постійною комісією Київської міської ради з питань власності рішення, спірне приміщення передано в оренду без проведення конкурсу Національному меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності.

17. Звертаючись із позовною заявою, позивач стверджує, що спірним приміщенням фактично користується Київська міська організація ветеранів України за відсутності відповідних розпорядчих документів та договору оренди, про що свідчить акт обстеження нежитлових приміщень від 05.07.2018.

Позиція Верховного Суду

18. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

19. Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

20. У статті 133 ГК України зазначено, що основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

21. За змістом статті 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

22. Відповідно до частини 1 статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

23. Як убачається із матеріалів справи, спірне приміщення закріплено за позивачем на праві повного господарського відання згідно з розпорядженням представника президента від 29.05.1992 № 368.

24. З урахуванням зазначеного суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що КП "Київжитлоспецексплуатація", якому спірне майно належить на праві господарського відання, має право звертатися із позовною вимогою щодо виселення відповідача, тому доводи скаржника у цій частині є помилковими.

25. Відповідно до статей 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

26. Під час розгляду справи суди першої і апеляційної інстанції встановлено, що Київська міська організація ветеранів України займає спірне приміщення. Наведеного факту відповідач також не заперечує. Однак жодних правових підстав для користування спірним приміщенням, закріпленим на праві господарського відання за позивачем, у відповідача на час звернення із зазначеним позовом, немає. Також відповідач не надав доказів укладення договору оренди, на підставі якого він має право займати це приміщення. Отже, займаючи спірне приміщення без достатніх для цього правових підстав, відповідач позбавляє КП "Київжитлоспецексплуатація" можливості здійснювати господарську діяльність у цьому приміщенні.

27. За приписами статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

28. З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

29. Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

30. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 9901/578/18).

31. Звертаючись із клопотанням про зупинення розгляду справи, відповідач зазначив, що предмет спору в адміністративній справі № 826/11624/18 і справи № 910/9757/18 один і той самий - укладення у незаконний спосіб договору оренди спірного приміщення. У зв`язку із цим провадження у справі № 910/9757/18 мало бути зупинено до вирішення адміністративним судом спору у справі № 826/11624/18, оскільки, Окружний адміністративний суд міста Києва може визнати незаконною бездіяльність Київської міської ради та зобов`язати розглянути питання про укладення договору оренди з Київською міською організацією ветеранів України нежитлового приміщення площею 86,8 м2 розташованого за адресою: м. Київ, вул. Липська, 16А, на пільгових умовах, адже власник нежитлового приміщення Київська міська рада, а Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" є лише балансоутримувачем та жодним чином не має права розпоряджатися майном Київської міської ради.

32. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача та зазначив, що на час розгляду справи відповідно до прийнятого постійною комісією Київської міської ради з питань власності рішення спірне приміщення передано Національному меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності в оренду без проведення конкурсу.

33. Із наведеного вбачається, що зважаючи на предмет та обставини справи № 910/9757/18, оцінюючи підстави звернення із позовом у справі № 826/11624/18, а також ураховуючи надання в оренду спірного майна Національному меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності, суд правомірно не встановив об`єктивної неможливості розглянути справу № 910/9757/18. Тобто суд звернув увагу, що з урахуванням наявних у справі доказів, підстав які перешкоджали би розгляду справи щодо виселення зі спірного приміщення немає, оскільки наявні відомості про передачу його іншій особі. Крім того, очевидно, що предмети спору у справах № 910/9757/18 та № 826/11624/18 не тотожні, хоча і стосуються спірного нерухомого майна, але мають різну правову природу.

34. Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій здійснили розгляд справи із дотриманням норм матеріального і процесуального права, правильно встановили відсутність належних підстав для розміщення відповідача у спірному приміщення, а тому обґрунтовано задовольнили позовні вимоги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд

35. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

36. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

37. Беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, не отримали підтвердження, не спростовують висновків судів, тому підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у справі № 910/9757/18 немає.

38. Ураховуючи викладене, зважаючи на зазначені положення законодавства, оскаржені у справі рішення та постанову слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Розподіл судових витрат

39. Оскільки підстав для скасування рішення і постанови у справі та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської міської організації ветеранів України залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у справі № 910/9757/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ