УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

29.10.2019Справа № 910/14994/19

Господарський суд міста Київ у складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву б/н б/д «Про забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд агропромислового розвитку України»

у справі № 910/14994/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд агропромислового розвитку України»

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про скасування п. 2 рішення

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд агропромислового розвитку України» (позивач) надійшла позовна заява б/н б/д до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку визнати незаконним та скасувати п. 2 рішення Виконавчої Дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 07.10.2019 року № 2581.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Фонд агропромислового розвитку України» стало переможцем аукціону за лотом G22N08520 з продажу нежитлових приміщень, про що було укладено Протокол електронних торгів UA-EA-2019-09-16-000103-b, який був підписаний переможцем торгів - ТОВ «Фонд агропромислового розвитку України», оператором електронного майданчику - ТОВ "ЗАКУПКИ.ПРОМ.УА" та замовником - АТ «КБ «Експобанк». Як зазначено позивачем, 07.10.2019 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2581, яким скасовано результати відкритих торгів, проведених 20.09.2019 року (UA-EA-2019-09-16-000103-b). На думку позивача, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства, порушує майнові інтереси і права позивача, як переможця відкритих торгів, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Разом з позовною заявою подано заяву б/н б/д «Про забезпечення позову», в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення п. 2 рішення Виконавчої Дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 07.10.2019 року № 2581.

Вказана заява обґрунтована тим, що чинність пункту 2 оскаржуваного рішення (а саме, факт скасування торгів стосовно нежитлових приміщень), дає можливість відповідачу призначити наступні відкриті торги та реалізувати майно, яке входить до майнового інтересу та права позивача, порушеного відповідачем, яке позивач намагається захистити в судовому порядку.

На думку заявника, в результаті чинності оскаржуваного рішення можуть бути вчинені дії, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що є підставою для зупинення дії п. 2 оскаржуваного рішення до прийняття судового рішення по суті позовних вимог у даній справі.

Розглянувши заяву б/н б/д «Про забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд агропромислового розвитку України», суд дійшов висновку про відмову в задоволені вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Так, в обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії п. 2 рішення Виконавчої Дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 07.10.2019 року № 2581, заявник посилається лише на існування у відповідача можливості призначити відкриті торги та реалізувати майно, яке було предметом торгів. Однак, саме лише посилання на можливість проведення торгів та реалізацію майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

В той час, заявником не надано належних доказів на підтвердження вчинення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб дій, спрямованих на проведення торгів та реалізацію майна, як і не надано суду жодних доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, у поданій заяві про забезпечення позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонд агропромислового розвитку України» не наведено достатніх належних та допустимих, у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України, доказів наявності обставин, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 136, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви б/н б/д «Про забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд агропромислового розвитку України» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 29 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Котков