РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2019Справа № 910/7272/19
За позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-ІНТЕГРАТОР"

про стягнення 487,30 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Яковченко Р.Г.- представник

від відповідача - не з`явився

Суть спору:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" про стягнення пені.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №06-1/3116-18 від 12.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 відкрито провадження у справі № 910/7272/19 та призначити до розгляду на 01.07.2019.

01.07.2019 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.07.2019 відкладено розгляд справи на 06.09.2019.

16.07.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано відповідь на відзив.

21.08.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про заміну позивача.

06.09.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

У зв`язку з виходом судді Мельника В.І. з лікарняного, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 призначено розгляд справи на 21.10.2019.

В судове засідання 21.10.2019 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити клопотання про заміну правонаступника позивача.

В судове засідання 21.10.2019 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, судом відхилено.

Клопотання про заміну позивача правонаступником задоволено.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

12.12.2018 між позивачем, як покупцем та відповідачем, як постачальником було укладено договір поставки №06-1/3116-18, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю у порядку та строки, що встановлені договором, товар у кількості, за ціною, з характеристиками (якість) згідно з Додатком 1 до договору, з іншими умовами договору, а покупець зобов`язується здійснити оплату належно поставленого товару на умовах договору.

Відповідно до пункту 2.2 договору ціна становить 243648,00 грн.

У пункті 4.1 зазначеної угоди сторони погодили, що постачальник зобов`язаний поставити товар не пізніше 15.11. 2019 року уповноваженим покупцем одержувачам товару за адресою (місцем) поставки (передачі) товару згідно з додатком № 1 до договору на умовах DDP відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010.

За умовами пункту 11.1 договору останній набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє по 01.03.2019 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

Спір у справі виник в зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо поставки товару в строки передбачені умовами договору.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасної поставки покупцеві передбаченого укладеним між сторонами договором товару, позивач просив суд стягнути з відповідача 487, 30 грн. пені, нарахованої у період з 16.01.2019-17.01.2019 включно на суму боргу в розмірі 243648,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За частиною 2 зазначеної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 даної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 231 ГК України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, за порушення строків виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом чи договором, стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Так, у пункті 7.3 договору поставки сторони погодили, що за порушення строків поставки постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості товару, строк поставки якого порушений, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взятого на себе обов`язку щодо своєчасної поставки спірного товару за договором та враховуючи що розмір вказаної санкції, нарахованої позивачем, відповідає вищезазначеним приписам законодавства та положенням договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Стаття 52 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Клопотання Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 52, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Замінити Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» його правонаступником - Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО».

2. Задовольнити позовні вимоги повністю.

3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Інтегратор» (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 73, ідентифікаційний код 31091208) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (0032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) пеню в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 30 коп., судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн.

4. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.10.2019

Суддя В.І. Мельник