ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 917/1636/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Компанія)

на рішення господарського суду Полтавської області від 04.04.2019 (суддя Пушко І.І.) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 (головуючий суддя Терещенко О.І., судді Сіверін В.І. і Дучал Н.М.)

зі справи № 917/1636/18

за позовом Компанії

до державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" (далі - Підприємство)

про стягнення 273 283,86 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від 25.09.2017 № 8319/1718-ТЕ-24 (далі - Договір) у сумі 273 283,86 грн., з яких: 263 701,16 грн. основний борг, 8 100,85 грн. пеня, 1 481,85 грн. - 3% річних.

2. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором у частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого природного газу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.04.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2019: позов задоволено частково; стягнуто з Підприємства на користь Компанії 263 701,16 грн. основного боргу, 2430,26 грн. пені, 1481,85 грн. - 3% річних, 4 099,26 грн. витрат зі сплати судового збору; в іншій частині вимог у задоволенні позову відмовлено.

4. Прийняті судові акти мотивовані тим, що: відповідач не надав належних заперечень стосовно заявленої до стягнення суми боргу та підстав її виникнення, а також не надав доказів на підтвердження повної та своєчасної оплати за отриманий за Договором газ, тому суди дійшли висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 273 283, 86 грн. основного боргу; здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та пені, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що заявлені до стягнення суми пені та 3% річних є вірними. Взявши до уваги те, що: Підприємство входить до структури Державної кримінально-виконавчої служби України та створене для забезпечення виконання його завдань, має статус державного підприємства, яке здійснює господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених; формою фінансування Підприємства є госпрозрахунок; головним прибутком від діяльності підприємства є використання праці засуджених, а також врахувавши причини неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором, майнові інтереси обох сторін за Договором, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про задоволення клопотання Підприємства про зменшення розміру пені та зменшили заявлений до стягнення розмір пені на 70%.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Компанія зазначає, що вона не погоджується з рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог у зв`язку із зменшенням судом розміру пені, вважає, що в рішення та постанова в цій частині прийняті з порушення норм матеріального права, зокрема статті 233 Господарського кодексу України, статей 549 - 552, 599, 625 Цивільного кодексу України, без дослідження усіх істотних обставин справи та просить: скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 04.04.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 у справі № 917/1636/18 у частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки в сумі 5 670, 59 грн; прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Компанії щодо стягнення неустойки в сумі 5 670,59 грн. задовольнити; судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на відповідача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Суди не мали права застосовувати до спірних правовідносин статтю 233 Господарського кодексу України, не встановивши всіх обставин, з`ясування яких передбачене згаданою нормою.

7. Судами не з`ясовано, чи були заподіяні позивачу збитки неналежним виконанням зобов`язання, а також не було оцінено розмір таких збитків.

8. Судами попередніх інстанцій не враховано інтереси обох сторін у даній справі, зокрема те, що несвоєчасність оплати з боку контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує його фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

Доводи інших учасників справи

9. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Відповідно до умов укладеного Компанією (постачальник) та Підприємством (споживач) Договору:

- постачальник зобов`язався поставити споживачу в 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору (пункт 1.1);

- постачальник передає споживачу в період з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2018 року природний газ орієнтовним обсягом до 15 тис. куб. м (пункт 2.1 у редакції додаткової угоди від 12.04.2018 № 2);

- приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів природного газу (пункт 3.7);

- оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1);

- у разі прострочення споживачем оплати згідно з пунктом 6.1 цього Договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 8.2).

11. На виконання умов Договору позивач у період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 951 010,80 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу.

12. Оплату за отриманий природний газ за Договором відповідач провів частково, в сумі 687 309,64 грн., заборгованість становить 263 701,16 грн.

13. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором у частині повного та своєчасного внесення оплати за поставлений природний газ внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення суму основного боргу та на суму заборгованості відповідачем нараховано пеню і 3% річних.

14. Встановивши, що відповідач не надав доказів на підтвердження повної та своєчасної оплати за отриманий за Договором газ суди дійшли висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 273 283, 86 грн. основного боргу; здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних суди попередніх інстанцій дійшли також висновку, що розрахунок є вірним та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

15. У відзиві на позову заяву відповідачем заявлено клопотання про зменшення заявленої суми пені до 30%.

16. Оцінивши всі фактичні обставини справи, взявши до уваги майнові інтереси обох сторін за Договором та врахувавши, що: Підприємство входить до структури Державної кримінально-виконавчої служби України та створено для забезпечення виконання його завдань, має статус державного підприємства, яке здійснює господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених; формою фінансування Підприємства є госпрозрахунок; головним прибутком від діяльності підприємства є використання праці засуджених, - суди дійшли висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені на 70%, до 2 430, 26 грн. та задовольнили клопотання відповідача про зменшення пені.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Стаття 233 Господарського кодексу України:

- у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

18. Частина третя статті 551 ЦК України

- розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

19. Причиною подання касаційної скарги стало питання про наявність або відсутність підстав для зменшення господарським судом заявленої до стягнення суми пені. В іншій частині судові рішення попередніх судових інстанцій, прийняті по суті даної справи, не оскаржуються жодною із сторін.

20. Суди попередніх інстанцій з огляду на встановлені фактичні обставини справи, оцінивши надані докази та обставини справи в їх сукупності, врахувавши:

майнові інтереси обох сторін;

що Підприємство входить до структури Державної кримінально-виконавчої служби України та створене для забезпечення виконання його завдань, має статус державного підприємства, яке здійснює господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених. Формою фінансування підприємства є госпрозрахунок, головним прибутком від діяльності підприємства є використання праці засуджених;

діяльність підприємства, крім виконання основної функції, значно зменшує навантаження на державний бюджет, оскільки залученням засуджених до праці на підприємствах Державної кримінально-виконавчої служби України отримується (в основному без прибутку) певна продукція, реалізація якої дає можливість отримувати кошти, які поряд з коштами державного бюджету спрямовуються на утримання засуджених. Стягнення заявленої суми штрафних санкцій призведе до більшого навантаження на державний бюджет України, оскільки отримані в результаті господарської діяльності кошти будуть спрямовані не на безпосереднє виконання покладених функцій, а на сплату штрафних санкцій;

складний фінансовий стан підприємства внаслідок зростання тарифів на енергоносії , цін на основні матеріали, значне скорочення чисельності осіб, що відбувають покарання (що підтверджується звітом про фінансові результати за 2018 рік та довідкою про планований дохід на 2019 рік, відповідно до якої запланований розмір доходу на 2019 рік складає 8 тис. грн.);

що сума стягуваної пені дорівнює сумі планованого доходу за рік, розмір пені є значним для відповідача, водночас для позивача її розмір є малозначним;

стягнення пені в повному обсязі значною мірою підірве фінансові можливості відповідача щодо виробничої діяльності, оскільки підприємство установи виконання покарань є соціально значущим підприємством, виробнича діяльність якого спрямована на забезпечення засуджених суспільно корисною працею як основним засобом виправлення та ресоціалізації засуджених, а не на отримання прибутку, -

дійшли висновку про наявність підстав, передбачених частиною першою статті 233 Господарського кодексу України та частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, для зменшення нарахованої позивачем пені і задовольнили клопотання Підприємства й зменшили розмір заявленої до стягнення суми пені на 70%.

21. Доводи касаційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

22. Крім того, аргументи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі і спростовуються наведеним в оскаржуваних судових рішеннях зі справи. Водночас касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Звертаючись з касаційною скаргою, Компанія не спростувала наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довела такого неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права, яке тягло б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих судових рішень.

24. З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а прийнятих у справі судових актів - без змін як таких, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати

25. Понесені Компанією у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Компаню, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 04.04.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 у справі № 917/1636/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов