ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1093/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

секреатр судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019р. (суддя Євстигнеєва Н.М., повне рішення складено 22.07.2019 року) у справі № 904/1093/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс 24", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс", м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", м. Київ

про відшкодування шкоди у розмірі 669 784,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс 24", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", про відшкодування шкоди у розмірі 669 784,00 грн., яка виникла внаслідок недостачі вантажу, який здійснював перевезення та зобов`язаний був забезпечити його збереження,

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що між відповідачем та ТОВ "Еколь Логістикс" укладено договір перевезення вантажів. На підставі заявки відповідачем прийнято до перевезення вантаж (одяг та парфумерна продукція) за маршрутом с. Стоянка (Київська область) - м. Дніпро. Під час розвантаження автомобіля було виявлено недостачу вантажу, яка сталась внаслідок крадіжки, що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань. Внаслідок недостачі вантажу була заподіяна шкода ТОВ "Зара Україна" у розмірі 719 784,00 грн. ТОВ "Еколь Логістик" визнав майнові права ТОВ "Зара Україна" та відшкодував заподіяну шкоду у розмірі 719 784,00 грн. Разом з цим, між позивачем та ТОВ "Еколь Логістикс" укладено договір страхування відповідальності транспортних операторів №202000569.17 від 31.07.2017 року, згідно з яким відповідальність ТОВ "Еколь Логістик" застрахована перед ТОВ "Зара Україна". Позивач часткову недостачу вантажу визнав страховим випадком та виплатив на умовах договору страхування ТОВ "Еколь Логістик" страхове відшкодування у розмірі 669 784,00 грн. (розмір заподіяних збитків за вирахуванням франшизи 50 000,00 грн.)

Рішенням господарського суду в задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс 24" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 800 грн.00коп.

В обґрунтування прийнятого рішення суд, посилаючись на норми діючого законодавства України, правові позиції Великої палати Верховного Суду, викладені у постановах по розглянутих справах, та дослідженні матеріали справи, встановив, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс 24" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № РО-00046995 від 02.02.2018. В той же час позивач не звертався до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" із заявою про сплату страхового відшкодування в порядку регресу, та відповідно не отримував відмову страховика у виплаті страхового відшкодування. Суд прийшов до висновку, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПрАТ "Страхова група "ТАС" на підставі договору добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № РО-00046995 від 02.02.2018 року, то, у даному випадку, позивач мав звернутись до ПрАТ "Страхова група "ТАС" про виплату страхового відшкодування за полісом. При цьому саме страховик ПрАТ "Страхова група "ТАС" після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до особи, яка завдала шкоди, у разі наявності для цього правових підстав визначених Законом в порядку статті 1191 ЦК України. Суд зазначав, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором добровільного стархування відповідальності автомобільного перевізника, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про страхування" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Суд також підкреслив, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір добровільного страхування відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Стягуючи з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс 24" витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначив, що доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав. Відсутність клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку статті 126 ГПК України, виключає можливість суду самостійно (без вказаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Не погодившись з рішенням господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт, посилаючись на норми діючого законодавства України, правову позицію Верховного Суду, викладену у справі що розглядалася в касаційному порядку, зазначив, що:

- відмовляючи в задоволенні позову, суд неправильно застосував норми матеріального права - ст.924 ЦК України та умови договору про перевезення вантажів, вважаючи що саме на ПрАТ «СТ «ТАС» покладений обов`язок відшкодування виплаченого позивачем страхового відшкодування, оскільки саме відповідач несе відповідальність за недостачу вантажу, що перевозив, передбачену договором, тобто за порушення зобов`язання, а не як помилково вважає суд, деліктну, що виникає із заподіяної шкоди;

- суд не врахував, що частина втраченого вантажу - це парфумерія, відповідальність за втрату якого відповідачем не була застрахована, і що умовою до сплати страхового відшкодування за договором страхування відповідача є задоволення відповідачем пред`явленої до нього претензії;

- право на отримання страхового відшкодування за договором страхування відповідача належить не позивачу, а відповідачу, який спочатку повинен задовольнити претензію у зв?язку з втратою вантажу, і потім звернутися за отриманням страхового відшкодування до свого страховика - третьої особи ПрАТ «СГ «ТАС»;

- суд необгрунтовано послався на правову позицію Верховного Суду, оскільки ця правова позиція стосувалась положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Просить апеляційний суд рішення господарського суду скасувати, постановити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу происть рішення уду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О. від 27.08.2019 року відкрите апеляційне провадження у справі 904/1093/19. Розгляд справи призначено у судове засідання.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 22.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАРА Україна" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" (експедитор) було укладено договір №505/15-тр транспортного експедирування (т.1а.с.13-21).

Відповідно до п.1.1. договору експедитор зобов`язується надавати послуги з організації та забезпечення перевезень вантажу Клієнта відповідно до заявок Клієнта, в яких вказуються умови кожного конкретного перевезення вантажу клієнта, а клієнт прийняти і оплатити такі послуги .

Пунктом 6.2.6. договору встановлено, що експедитор несе матеріальну відповідальність перед клієнтом за збереження вантажу з моменту його прийняття у вантажовідправника і до видачі вантажу вказаному вантажоодержувачу або уповноваженій ним особі. У випадку пошкодження, псування, нестачі, втрати вантажу під час перевезення експедитор відшкодовує клієнту вартість такого пошкодження, псування, нестачі, втрати вантажу. Для розрахунку сторони використовують роздрібну ціну з ПДВ на кожну одиницю вантажу відповідно до деталізованої накладної. (форма наведена в додатку № 2 до договору).

Відповідно до п.8.1. договору строк дії цього договору починається з дня його підписання і діє до 31.12.2016 року. За відсутності до закінчення строку дії цього договору пропозицій сторін щодо його розірвання, він вважається продовженим на один рік (12 місяців) на таких же умовах.

01.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАРА Україна" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" (експедитор) було укладено Договір про внесення змін №2 до договору №505/15-тр транспортного експедирування від 22.12.2015 року, якою було змінено ціни на послуги за договором та встановлено порядок перегляду тарифів за договором ( т.1а.с.32-33).

Для виконання вищезазначеного договору з метою організації перевезення вантажу між експедитором ТОВ "Еколь Логістікс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс 24" (виконавець) було укладено договір №293/14-ТР від 22.09.2014 року про перевезення вантажів та заявку №оо0200953 від 31.07.2018 року на автомобільні перевезення вантажів (т.1а.с.34-38).

Відповідно до умов цього договору (п.1.1.) виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з перевезення вантажів до пункту призначення, в тому числі шляхом залучення до виконання перевезень третіх осіб (перевізників) та видачі їх особі, яка має право на одержання вантажів, оформлення відповідної документації, а також надавати інші послуги, пов`язані з перевезенням вантажів відповідно до замовлення, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги.

Згідно п.2.2. договору №293/14-ТР від 22.09.2014 року про перевезення вантажів виконавець зобов`язується:

надати замовнику послуги з перевезення вантажів відповідно до умов п.1.1. договору та згідно із замовленням (п.2.2.1.);

забезпечити своєчасну подачу транспортних засобів, які відповідають санітарним вимогам, в технічно справному стані, придатному для перевезення вантажів даного виду, згідно із замовленням замовника та надання усієї необхідної для виконання перевезення документації (п.2.2.2. договору);

доставити вантаж у визначений в замовленні пункт призначення в терміни, зазначені замовником, та передати вантаж уповноваженій особі вантажоодержувача відповідно до кількості місць, зазначених в товарно-транспортній накладній. Здача вантажів вантажоодержувачу в пункті призначення за масою та кількістю місць проводиться у порядку та способом, за якими вантажі були прийняті від замовника (п.2.2.3. договору) тощо.

Відповідальність сторін за договором №293/14-ТР від 22.09.2014 року про перевезення вантажів встановлена розділом 4 договору.

Згідно п.4.2. договору, виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження переданого йому вантажу з моменту його прийняття до моменту передачі уповноваженій особі вантажоодержувача. Уповноваженою особою вантажоодержувача є особа, зазначена у замовленні та товарно-транспортній накладній (CMR).

Відповідно до п.4.3. договору, за втрату (недостачу) вантажу виконавець несе відповідальність в розмірі вартості втраченого (розміру недостачі) вантажу та штрафних санкцій, які були пред`явлені замовнику вантажоодержувачем. В разі пошкодження вантажу, виконавець несе відповідальність в розмірі суми, на яку зменшилась вартість вантажу та штрафних санкцій, які були пред`явлені замовнику вантажоодержувачем. При цьому доказом вини виконавця є Акт, складений та підписаний представниками вантажоодержувача і виконавця, в якому відображено факт втрати (недостачі) або пошкодження вантажу.

31.07. 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інго Україна" та ТОВ "Еколь Логістікс" було укладено договір страхування відповідальності транспортних операторів №202000569.17 та чотири додаткових угоди до нього (т.1 а.с.39-54).

Згідно розділу ІІ Договору, дата початку дії договору - 31.07.2017р., закінчення - 30.07.2018р.

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника … пов?язані з відшкодуванням збитків, що виникли внаслідок неналежного виконання своїх зобов?язань згідно договорів щодо надання транспортних/транспортно-експедиторських послуг, укладених страхувальником з іншими особами (п.1 розділ ІІІ).

Страховим випадком, за умовами п.1 розділу 4 договору, є виникнення відповідальності страхувальника:

за збитки, що виникли в результаті неналежного виконання зобов`язань, що виникають із договорів про надання послуг з обробки вантажів відповідно до п.2.1.-2.4. розділу ІІІ договору, що застосовується стосовно діяльності страхувальника, а саме: за збитки у результаті повної або часткової втрати, псування, пошкодження, нестачі вантажу, внаслідок: дорожньо-транспортної пригоди (п.1.1.1.1), крадіжки вантажу (п.1.1.1.2), намокання вантажу (п.1.1.3), пожежі (п.1.1.4) тощо.

Відповідно до розділу V Договору, відповідальність страховика по кожному страховому випадку за ризиком «втрата й/або пошкодження вантажу» обмежена сумою 5 000 000 грн. (пп.1.1.1.).

При втраті вантажу в результаті крадіжки застосовується спеціальна франшиза 50 000 грн.(п.2.1.).

Страхове відшкодування виплачується страхувальнику або, на письмову вимогу страхувальника - безпосередньо заявникові претензії або особі, що понесла збиток або їхнім довіреним особам (п.4.4 розділу VIII).

Відповідно до Додаткової угоди №1 (а.с.48-49, т.1) до договору страхування відповідальності транспортних операторів №202000569.17 від 31.07.2017, безумовна франшиза по кожному страховому випадку становить: при збитках сумою до 5 000 000,00грн. - 50 000,00грн. (т.1а.с.48-49).

Додатковою угодою № 4 до Договору сторони внесли зміни до розділу ІІ, змінивши дату закінчення договору - 30.08.2018р. (була 30.07.2018р.).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс 24" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № FО-00046995 від 02.02.2018 року з Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (страховик) та (т.1 а.с.180-186).

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов?язані з відшкодуванням Страхувальником заподіяної ним шкоди життю та/або здоров?ю фізичної особі або її майну, а також шкоди заподіяної майну юридичної особи, під час здійснення автоперевезень (п.1 Договору).

Страховим ризиком є відповідальність за втрату або пошкодження вантажу (п.3.3.).

Як вбачається з п.9 Договору, відповідальність страхувальника застрахована під час перевезення зокрема одягу, взуття та не застрахована при перевезені вантажів, що легко б?ються: косметика, парфумерія…

Страховим випадком за договором є настання відповідальності страхувальника внаслідок страхових ризиків, що визнана рішенням суду або Страхувальником у добровільному порядку за умови, якщо страховик письмово надав свою попередню згоду на визнання вимог (претензій) третіх осіб (п.12.1.).

Страховик має право:

на отримання страхового відшкодування при настанні страхового випадку у межах страхової суми та сублімітів страхових витрат по договору, якщо самостійно попередньої згоди страховика відшкодував шкоду, заподіяну третім особам (п.16.2.2.);

звертатися до страховика щодо надання підтвердження дії договору третій особі, але таке повідомлення може видаватися виключно в порядку інформації і не означає передачі будь яких прав за договором особі, якій надається таке підтвердження (п.16.2.3.).

Пунктом 19.1 сторони встановили, що страхування здійснюється страховиком за принципом відшкодування, що означає, що страховик здійснить виплату страхового відшкодування згідно з умовами цього договору лише після того, як страхувальник поніс збиток, тобто оплатив пред?явлену до нього претензію, якщо інше не буде узгоджено сторонами в письмовій формі.

Строк дії договору, згідно п.10. договору, з 03.02.2018р. по 02.02.2019р.

Відповідно до договору №293/14-ТР від 22.09.2014 року про перевезення вантажів, заявки № оо0200953 від 31.07.2018 року на автомобільні перевезення вантажів та товарно-транспортної накладної №42 від 31.07.2018р, вантаж було прийнято для перевезення Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс 24", водій ОСОБА_1 , автомобіль "Мегсеdеs" д.н. НОМЕР_1 , маршрут с. Стоянка (Київська область) - м. Дніпро, вул. Глінкі, 2, (ТЦ "Мост Сіті Центр", ТОВ "Зара Україна") в кількості 76 коробок (т.1 а.с.83).

Згідно товарно-транспортної накладної №42 від 31.07.2018 року, яка видавалась автомобільному перевізнику - ТОВ "Транс 24", в графі "Відомості про вантаж" зазначено, що перевезенню підлягає текстиль - 56 коробів, взуття - 19 коробів, декорації 1 короб, загальною вартістю 1 970 462,81грн.

01.08.2018 року під час розвантаження автомобіля "Мегсеdеs" д.н. НОМЕР_1 було виявлено недостачу вантажу в кількості 27 коробів: №№ 18387, 18391, 18392, 18394, 28193, 28196, 28197, 28200, 29921, 29922, 30007, 30008, 30009, 30010, 30011, 30012, 30013, 30014, 30015, 30016, 30652, 30654, 30656, 30657, 35014, 83999, 88149, про що було складено Акт розбіжностей, підписаний представниками магазинів «Зара», «Ойшо» та водієм-експедитором ОСОБА_1 (т.1 а.с.69).

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «Зара» вартість втраченого товару (одяг, парфуми) складає 719 784 грн.(т.1 а.с.70-78).

Вартість втраченого товару на вказану суму підтверджується звітом №527 про проведених інспекційних роботах, складеному ФОП Расін А. А. (т.1 а.с. 56-69).

Як зазначено в Звіті, інспекція проведена відповідно до інструкцій, отриманих від АСК «Інго Україна», 01.08.2018р. у точці роздрібного продажу ТОВ «Зара Україна», розташованій у м.Дніпро, вул..Глінки, 2 в ТЦ «Мост Сіті» магазин «Зара», за участю представників магазинів «Зара» та «Ойшо».

01.08.2018 року водій ОСОБА_1 звернувся до СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області з заявою про те, що в період часу з 20 год.00хв. 31.07.2018 року до 07 год.00хв., 01.08.2018 року невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу, з автомобіля "Мегсеdеs" д.н. НОМЕР_1 , викрала чуже майно, чим спричинила матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється. Заява про злочин була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, кримінальне провадження №0001997 (т.1а.с.79-80).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАРА Україна" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколь Логістікс" з претензією №1 від 01.08.2018 на суму 719 784,00 грн. (т.1а.с.81).

ТОВ "Еколь Логістікс" визнало майнові вимоги ТОВ "ЗАРА Україна" та перерахувало грошові кошти, вказані у претензії №1 від 01.08.2018 року у розмірі 719 784,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3786 від 24.10.2018 року (т.1 а.с.82).

На підставі заяви ТОВ «Еколь Логістік», на виплату страхового відшкодування від 10.10.2018р. (т.1 а.с.104), АСК «Інго України» складено страховий акт № 627 (т.1 а.с.102), яким визнано суму збитку в результаті страхового випадку у сумі 719 784 грн. та визначено страхове відшкодування, за вирахуванням франшизи, у сумі 669 784 грн.

Платіжним дорученням № 7646 від 09.11.2018р. ПрАТ «АСК «Інго Україна» сплатило ТОВ «Еколь Логістік» страхове відшкодування у сумі 669 784 грн.(т.1 а.с.103).

10.12.2018р. ПрАТ «АСК «Інго Україна» звернулося до ТОВ «Транс24» з претензією про перерахування на рахунок страхової компанії 669 784 грн., додавши необхідні документи (т.1 а.с.113).

Несплата зазначеної суми стала підставою для пред?явлення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду про те, що позивач повинен звертатися з позовом до ПрАТ «СК «ТАС» у якій відповідач застрахував свою відповідальність та вважає безпідставним посилання на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018р.

Правовідносини у даній справі і справі № 755/18006/15-ц, що розглядалася Великою Палатою, не є подібними. У даній справі правовідносини виникли у зв?язку з неналежним виконанням умов договору перевезення вантажу перевізником, відповідальність якого застрахована на підставі договору добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника. І правовідносини в даному випадку регулюються Законом України «Про страхування».

У справі № 755/18006/15-ц правовідносини виникли з завдання шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і відповідальність винної особи була застрахована у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який і підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до преамбули даного Закону, цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Метою Закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст.22 п.22.1.).

Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну (ст.22 п.22.2.).

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (ст.36 п. 36.4.).

Тобто даним Законом прямо передбачено обов?язок страховика виплатити страхове відшкодування безпосередньо потерпілому або погодженій з ним особі, а не страхувальнику. Тому, у випадку спричинення шкоди внаслідок ДТП, така шкода потерпілій особі відшкодовується саме страховиком винної особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст.8 Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст.16 Закону).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25).

Пунктом 3.3. договору добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника. Укладеного ТОВ «Транс 24» з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» страховим ризиком визначена відповідальність за втрату або пошкодження вантажу, зокрема одягу, взуття та не застрахована щодо косметики, парфумерії (п.9 Договору).

Страховим випадком сторони визначили настання відповідальності страхувальника внаслідок страхових ризиків, що визнана рішенням суду або Страхувальником у добровільному порядку за умови, якщо страховик письмово надав свою попередню згоду на визнання вимог (претензій) третіх осіб (п.12.1.).

Тобто за умовами договору обов?язок страховика здійснити виплату страхової суми виникає у разі визнання відповідальності страховика рішенням суду або визнання страхувальником у добровільному порядку за умови надання попередньої згоди страховика на визнання вимог третіх осіб.

З урахуванням пунктів 16.2.2., 19.1. договору право на отримання страхового відшкодування має страховик і лише після того, як поніс збитки, тобто оплатив пред?явлену до нього претензію.

З урахуванням наведеного колегія вважає, що господарський суд не правильно дійшов висновку про необхідність пред?явлення позову до Страхової групи «ТАС», а не до особи відповідальної за шкоду.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст.924 ЦК України, . Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно п.4.3. Договору про перевезення вантажу, укладеного ТОВ «Еколь Логістик» з ТОВ «Транс 24», за втрату (недостачу) вантажу виконавець несе відповідальність в розмірі вартості втраченого (розміру недостачі) вантажу та штрафних санкцій, які були пред`явлені замовнику вантажоодержувачем. В разі пошкодження вантажу, виконавець несе відповідальність в розмірі суми, на яку зменшилась вартість вантажу та штрафних санкцій, які були пред`явлені замовнику вантажоодержувачем. При цьому доказом вини виконавця є Акт, складений та підписаний представниками вантажоодержувача і виконавця, в якому відображено факт втрати (недостачі) або пошкодження вантажу.

Факт нестачі товару підтверджено Актом розбіжностей, що підписаний представниками вантажоодержувача та виконавця, що відповідно до умов договору є доказом вини перевізника.

Вартість товару, яка перевозилася в сумі 2 451 329 грн. підтверджується накладною на внутрішнє переміщення № 00015848 від 30.07.2018р., що була супровідним документом до товарно-транспортної накладної.

Нестача в сумі 719 784 грн. підтверджується Актом розбіжностей, в якому зазначені номери втрачених коробів, накладною на внутрішнє переміщення в якій зазначено номер коробу та його вартість, бухгалтерською довідкою, звітом ФОП Расіна А.А. , який є експертом з оцінки якості та кількості товарів. Дані докази є належними та достатніми.

Оскільки позивач виплатив ТОВ «Еколь Логістик» страхове відшкодування, то до нього відповідно перейшло право вимоги до ТОВ «Транс 24», яку ТОВ «Еколь Логістик» мало відповідно до п.4.3. договору.

З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому рішення суду підлягає скасуванню.

Судові витрати покласти на ТОВ «Транс 24».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.123, 129, 269, 270, 275, 277,

282-284 Господарського процесуального кодексуУкраїни, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019р., у справі № 904/1093/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс 24» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» 669 784 грн. сплаченої вартості втраченого товару та 25 116,90 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28.10.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна