ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" жовтня 2019 р.Справа № 5023/6810/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши заяву АТ "Дельта Банк" (вх. № 14848 від 18.06.2019) про визнання недійсними результатів аукціону (нежитлова будівля магазину №39, заг.пл. 93,4 кв.м) по справі

за заявою фізичної особи - підприємця Рижова Василя Васильовича, смт. Нова Водолага Харківської області,
до фізичної особи - підприємця Шахвердяна Гургена Самвеловича, м. Південне Харківської області,
про визнання банкрутом
за участю :

ліквідатора - Оніщенка К.С.,

представника кредитора AT "Дельта Банк" - Липатова О.В. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

18.06.2019 до суду надійшла заява АТ "Дельта Банк" (вх. № 14848) про визнання недійсними результатів аукціону (нежитлова будівля магазину № 39, заг. пл. 93,4 кв.м), в якій заявник просить суд прийняти до розгляду заяву про визнання недійсними результатів аукціону (нежитлова будівля магазину № 39, заг. пл. 93,4 кв.м); визнати недійсними результати аукціону, який відбувся 07.02.2012, з продажу майна банкрута - фізичної особи-підприємця Шахвердяна Гургена Самвеловича, яке є предметом забезпечення вимог АТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 42/07-КВ від 31.01.2007, а саме: нежитлової будівлі магазину № 39, загальною площею 93,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Радянська, буд. 59/44 .

18.06.2019 АТ "Дельта Банк" також подало клопотання (вх.№14841) про поновлення пропущеного строку (нежитлова будівля магазину № 39, заг. пл. 93,4 кв.м), в якому заявник просить суд прийняти до розгляду клопотання про поновлення пропущеного строку (нежитлова будівля магазину №39, заг.пл. 93,4 кв.м), визнати поважними причини пропуску строку для звернення до господарського суду Харківської області із заявою про визнання недійсними результатів аукціону; поновити пропущений строк на оскарження результатів аукціону, який відбувся 07.02.2012, з продажу майна банкрута - фізичної особи-підприємця Шахвердяна Гургена Самвеловича, яке є предметом забезпечення вимог АТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 42/07-КВ від 31.01.2007, а саме: нежитлової будівлі магазину № 39, загальною площею 93,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Радянська, буд. 59/44 .

Ухвалою суду від 21.06.2019 заяву АТ "Дельта Банк" (вх. № 14848 від 18.06.2019) про визнання недійсними результатів аукціону (нежитлова будівля магазину №39, заг.пл. 93,4 кв.м) та клопотання АТ "Дельта Банк" (вх. № 14841 від 18.06.2019) про поновлення пропущеного строку (нежитлова будівля магазину № 39, заг. пл. 93,4 кв.м) прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 16.07.2019; до участі у справі в межах розгляду заяви АТ "Дельта Банк" залучено ТОВ "Будмаркет Южний" та Товарну біржу "Всеукраїнський торгівельний центр".

Ухвалою суду від 16.07.2019 розгляд заяви відкладено на 03.09.2019.

03.09.2019 від ТОВ "Будмаркет Южний" надійшло клопотання, в якому заявник просить суд :

- відмовити в клопотанні про поновлення пропущеного строку;

- застосувати строк позовної давності незалежно від обґрунтованості вимог;

- відмовити в задоволенні заяви кредитора про визнання недійсними результатів аукціону.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, в розгляді заяви АТ "Дельта - Банк" оголошено перерву до 10.10.2019.

У судовому засіданні 10.10.2019 представник AT "Дельта Банк" підтримав подану заяву та клопотання в повному обсязі.

Ліквідатор надав пояснення на заяву AT "Дельта Банк" в письмовому виді, які долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні ліквідатор пояснив, що заявник невірно застосовує норми Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", а також наголосив на тому, що оспорювані аукціони були проведені в 2012 році, отже сплив строк позовної давності щодо оскарження такого аукціону.

Інші учасники судового процесу в призначене судове засідання не з"явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені ухвалою суду.

Суд вважає, що нез"явлення осіб, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, однак не скористались своїм правом участі в судовому засіданні, не перешкоджає розгляду заяви за наявними матеріалами.

Вислухавши учасників судового процесу, які присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та додатково подані докази, суд встановив наступне.

01.09.2011 між ліквідатором ФО П Шахвердян Г.С. - арбітражним керуючим Плотніковою О.В. та суб"єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Бондаренком Дмитром Васильовичем (сертифікат суб`єкту оціночної діяльності № 9018/09 від 22.10.2009, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №1056 від 15.05.2004, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №1361-ПК, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №1389 від 09.07.2004) укладено Договір про проведення незалежної оцінки № 2/09/2011.

06.09.2011 суб`єктом оціночної діяльності ФОП Бондаренко Д.В. складено Звіт № 2-5/09/2011 про оцінку майна банкрута. Відповідно до висновку про вартість майна до звіту № 2-5/09/2011 від 06.09.2011 ринкова вартість нежитлової будівлі магазину № 39, загальною площею 93,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський р-н , м . Південне , вул. Радянська, буд.59/44 (іпотеки за Іпотечним договором № 42/07-KB/Z від 31.01.2007 укладеним між ТОВ "Укрпромбанк" та Шахвердян Г.С. , що забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором № 42/07-КВ від 31.01.2007), становить 216 000,00 грн.

27.10.2011 між ліквідатором ФОП Шахвердян Г.С. - арбітражним керуючим Плотніковою О.В. та Товарною Біржою "Всеукраїнський торгівельний центр" укладено Угоду № б/н про організацію та проведення аукціону.

Відповідно до Угоди на організацію та проведення аукціону № б/н від 27.10.2011, проведення аукціону було заплановано на 07.02.2012 о 16 годині 00 хвилин в торгово - операційній залі ТБ "Всеукраїнський торгівельний центр" за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 111, корпус А, 2 поверх, оф. 4.

04.01.2012 в газеті "Товарообіг та аукціони" № 1(4) опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна ФОП Шахвердян Г.С.

07.02.2012 відбувся аукціон з продажу заставного майна банкрута, яке належало боржнику - ФОП Шахвердяну Г.С., про що складено Протокол проведення аукціону від 07.02.2012 № 6, у якому зазначено, що переможцем аукціону є Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмаркет Южний", в особі директора Шахвердян Нвер Араратовича , яке придбало нежитлову будівлю магазину № 39, загальною площею 93,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Радянська, буд.59/44 за 20 500,00 грн. без ПДВ.

27.12.2013 за результатами проведеного аукціону на підставі Протоколу проведення аукціону від 07.02.2012 № 6 між ліквідатором ФОП Шахвердян Г.С. арбітражним керуючим Онищенком К.С. ("продавець") і ТОВ "Будмаркет Южний", в особі директора Шахвердян Н.А. ("покупець") укладено Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 4894.

АТ "Дельта Банк" вважає, що реалізацію майна було проведено з порушенням норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 16.10.2011 та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" в редакції від 24.05.2011, що призвело до реалізації заставного майна за ціною значно нижчою ніж реальна ринкова вартість майна.

Суд зазначає, що до спірних правовідносин застосовується Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013.

Стаття 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" врегульовує, зокрема, питання правовідносин, що виникають під час продажу майна боржника під час провадження по справі про банкрутство, а також підстави для визнання угод, укладених боржником, недійсними.

При цьому, слід зазначити, що у межах справи про банкрутство господарський суд визнає недійсними угоди на спеціальних підставах, які встановлені частиною 11 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" або на підставах, передбачених цивільним законодавством, але лише ті угоди, які укладені між боржником та іншими особами при реалізації процедур розпорядження майном, санації боржника чи його ліквідації.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Суд звертає увагу на те, що Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" застосовується лише щодо порядку проведення конкурсу (аукціону). Продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

АТ "Дельта Банк" посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази погодження продажу майна банкрута з комітетом кредиторів. Крім того, відсутня інформація про погодження комітетом кредиторів або заставним кредитором продажу заставного майна.

Суд зазначає, що умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури здійснюється в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час реалізації майна банкрута) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (пункт 6 частини першої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час винесення постанови).

Оскільки процедура банкрутства здійснюється на підставі ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та за відсутності відповідних клопотань кредиторів, комітет кредиторів банкрута не формувався.

При цьому, згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, або іншого погодження будь-яких умов такого продажу положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час реалізації майна банкрута) не передбачено.

Однак, відповідно п. 5 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час реалізації майна банкрута) арбітражний керуючий зобов`язаний, в тому числі, повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, вимога повідомляти заставних кредиторів в тій редакції Закону було обов"язком арбітражного керуючого, який на той час виконував повноваження ліквідатора та якого в подальшому було звільнено від виконання обов"язків ліквідатора в даній справі.

Відповідно до приписів ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" інформація про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом публікується не пізніш як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації та повинна містити такі відомості: назву об`єкта приватизації, його місцезнаходження; обсяг та основну номенклатуру продукції (робіт, послуг), у тому числі експортної; кількість та склад робочих місць; баланс активів і пасивів, рентабельність за останні три роки; відомості про будівлі (споруди, приміщення) та земельну ділянку, на якій розташований об`єкт, умови користування ними; обсяги викидів та скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, утворення і розміщення відходів, стан земельної ділянки, стан природоохоронного обладнання та споруд, сплату екологічних зборів та платежів (у разі їх наявності), інші екологічні відомості; початкову вартість продажу, умови продажу та експлуатації об`єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об`єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об`єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об`єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу; адресу, номер телефону, час роботи служби по організації аукціону, конкурсу; іншу інформацію, яку визначає орган приватизації.

Щодо посилань на те, що в матеріалах справи відсутня копія друкованого видання, визначеного органом приватизації, в якому є інформація про об`єкти нерухомого майна та початкову ціну продажу активів, зокрема нежитлової будівлі магазину № 39, загальною площею 93,4 кв.м, місцезнаходження якого: Харківська область, Харківський р-н, м. Південне, вул. Радянська , буд.59/44.

Посилання заявника про відсутність в матеріалах справи доказів того, що попереднім ліквідатором не було забезпечено через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, складу, умов та строків його придбання спростовуються матеріалами справи, а саме: оголошенням про проведення аукціону з продажу майна банкрута, зокрема, нежитлової будівлі магазину № 39, загальною площею 93,4 кв.м, місцезнаходження якого Харківська область , Харківський район , м. Південне, вул. Радянська, буд. 59/ 44 , яке було надруковано в Всеукраїнському інформаційному виданні "Товарообіг та аукціони" № 1(4) від 04.01.2012, копія якого надана до суду.

Щодо твердження заявника про те, що оголошення про проведення аукціону з продажу майна боржника повинні бути оприлюднені в офіційних друкованих виданнях, то суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема статтею 30 Закону, врегульовано питання оповіщення про продаж майна банкрута - через засоби масової інформації без конкретизації конкретного видання. Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", на який посилається заявник, в цьому разі застосовується за аналогією виключно щодо порядку проведення самого конкурсу (аукцiону), а не порядку оповіщення про продаж майна банкрута, в тому числі, визначення конкретних печатних видань, у яких розміщується оголошення.

АТ "Дельта Банк" посилається на те, що в матеріалах справи відсутні квитанція про сплату реєстраційного внеску та документ про внесення грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни об`єкта учасниками аукціону, а також у матеріалах справи відсутня копія книги реєстрації, що є порушенням Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Суд зазначає, що вказані документи повинні бути в наявності у Товарної біржі, яка здійснювала організацію та проведення аукціону. Положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містять вказівок на те, що вищезазначені документи додаються до матеріалів справи про визнання боржника банкрутом. Суд зазначає, що такі документи дійсно відсутні в матеріалах справи, однак, суд враховує, що з дня проведення аукціону минуло 7 років, а отже такі документи могли не зберегтися.

АТ "Дельта Банк" вказує, що відповідно до Протоколу проведення аукціону від 07.02.2012 № 6 продаж нежитлової будівлі магазину № 39, загальною площею 93,4 кв.м., місцезнаходження якого: Харківська область , Харківський район, м. Південне , вул . Радянська, буд. 59/44 , було здійснено за стартовою (початковою) ціною 20 500,00 грн, що не є найвищою ціною, як визначено ч. 4 ст. 17 Закону України про малу приватизацію, отже, організатором аукціону не було забезпечено продаж нерухомості на підставі конкурентного продажу між покупцями, що подали заявки на участь в аукціоні.

Суд зазначає, що за наявності зацікавленості від покупців, під час проведення аукціону (відкритих торгів) ціна товару може значно зрости, так як ціна, встановлена згідно оцінки, була визначена як початкова вартість. Тобто, під час аукціону майно реалізується за найвищою запропонованою ціною, при цьому визначається його реальна ринкова ціна.

АТ "Дельта Банк" також зазначає про порушення порядку здійснення оплати за реалізоване майно, а саме кошти не перераховані нотаріусу як обумовлено Протоколом проведення аукціону від 07.02.2012 № 6, при цьому в протоколі не зазначені відомості про нотаріуса, якому необхідно здійснити оплату, а кошти одержані ліквідатором до укладання договору купівлі-продажу. При цьому, АТ "Дельта Банк" посилається на порушення Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Суд повторно звертає увагу на те, що Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", на який посилається заявник, в цьому разі застосовується за аналогією виключно щодо порядку проведення самого конкурсу (аукцiону), а не укладення договору купівлі-продажу за рехультатами такого аукціону. Договір купівлі-продажу майна укладається відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Цивільного кодексу України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні повідомлення заставного кредитора про продаж спірного майна, документи щодо проведення самого аукціону, оголошення про остаточну ціну та переможця конкурсу або аукціону.

АТ "Дельта Банк" заявив клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності, при цьому ТОВ "Будмаркет Южний" заявив клопотання про застосування строку позовної давності .

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Оскільки позовна давність є інститутом цивільного права, вона може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій ст. 1 ЦК України, та у господарських відносинах (ст. 3 ГК України).

Позовна давність як цивільно-правова категорія наділена такими ознаками:

1) має юридичний склад;

2) позначає сплив строку;

3) має правоприпиняючий характер, оскільки припиняє право на позов в матеріальному розумінні (право на задоволення позову);

4) застосовується у випадках порушення цивільних прав та інтересів особи;

5) встановлюється щодо вимог, які мають майновий характер і деяких нематеріальних благ, передбачених законом;

6) застосовується лише за ініціативою сторони спору.

Застосування строку позовної давності (в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)) забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

До позовних вимог про визнання недійсними договорів та витребування майна на підставі ст.ст. 203, 215, 387, 388 ЦК України застосовується загальна позовна давність у три роки.

Така правова позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17.10.2018 у справі №362/44/17, від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц, від 20.11.2018 у справі №907/50/16, від 05.12.2018 у справі №522/2201/15-ц.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 911/926/17, від 23.01.2019 у справі № 916/2130/15, від 23.01.2019 у справі № 910/2868/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При тлумаченні вимог щодо початку перебігу позовної давності, слід керуватися тим, що перебіг позовної давності починається від дня, коли про відповідні обставини, тобто про порушення права, довідалася, могла довідатися або зобов`язана була довідатися особа, яка є носієм цього права, а не інша особа, у тому числі й та, якій за законом надано повноваження по захисту цього права.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 7 ст. 261 ЦК України винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.

За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Таким чином днем початку перебігу позовної давності для сторони правочину слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту - коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила (аналогічна правова позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 916/1979/13, від 30.05.2018 у справі № 367/2271/15-ц, від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц).

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

АТ "Дельта Банк" посилається на те, що довідалось про порушення свого права 14.11.2018, у день постановления господарським судом Харківської області ухвали від 14.11.2018, якою задоволено заяву АТ "Дельта Банк" про заміну забезпеченого кредитора та замінено кредитора ТОВ "Укрпромбанк" на його правонаступника - АТ "Дельта Банк".

Відповідно до ст. 52 ЦК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Ухвалою суду від 14.11.2018 здійснено заміну кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк", код 19357325, на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в сумі кредиторських вимог 619 677,34 грн.

При розгляді вказаного питання суд встановив, що 30.06.2010 між ТОВ "Укрпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 2258.

Відповідно до умов даного договору до АТ "Дельта Банк" перейшло право вимоги до боржників ТОВ "Укрпромбанк", які виникають з кредитних договорів (з усіма змінами та доповненнями до них), у тому числі за:

- кредитним договором № 66/06-КВЛ від 27.01.2006 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ОСОБА_4 та ТОВ "Укрпромбанк" та договором забезпечення до нього, а саме: за іпотечним договором № 66/06-КВЛ/Z від 27.01.2006, укладеним між Шахвердян Гургеном Самвеловичем та ТОВ "Укрпромбанк";

- кредитним договором № 42/07-КВ від 31.01.2007 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Шахвердян Гургеном Самвеловичем та ТОВ "Укрпромбанк" та договором забезпечення до нього, а саме: за іпотечним договором № 42/07-КВ/Z від 31.01.2007, укладеним між Шахвердян Гургеном Самвеловичем та ТОВ "Укрпромбанк";

- кредитного договору № 385/ФКВ-07 від 31.05.2007, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ "Укрпромбанк" (з усіма змінами та доповненнями до нього) та договором забезпечення до нього, а саме: за іпотечним договором № 385/Zфквin-07-2 від 31.05.2007, укладеним між Шахвердян Гургеном Самвеловичем та ТОВ "Укрпромбанк.

Згідно положень ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013) передбачено, що до конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, АТ "Дельта Банк" отримав право вимоги до ФО П Шахвердяна Г.С. ще до порушення справи про його банкрутство, однак, АТ "Дельта Банк" у відповідності з вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (на час прийняття постанови про визнання боржника банкрутом) не заявив свої вимоги до боржника ні до ліквідатора, ні надавав відповідної заяви до суду, у зв"язку з чим ліквідатор включив до реєстру вимог кредиторів саме вимоги ТОВ "Укрпромбанк", відомості про які йому були надані боржником.

Отже, з 2010 року (дати отримання права вимоги до боржника) до 30.08.2017 (дати подачі заяви про заміну кредитора в справі) АТ "Дельта Банк" не цікавилось станом та наявністю майна, що було передано Шахвердяном Г.С. в заставу банку.

Враховуючи, що АТ "Дельта Банк" є кредитором боржника з 2010 року, отже мало об"єктивну можливість своєчасно довідатись про реалізацію спірного заставного майна, а необхідність здійснення заміни кредитора в даній справі було викликано лише бездіяльністю саме АТ "Дельта Банк".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає недоведеними поважність причин пропуску АТ "Дельта Банк" строку позовної давності на звернення до суду з заявою про визнання недійсними результатів аукціону (нежитлова будівля магазину № 39, заг.пл. 93,4 кв.м), а порушене право не підлягає поновленню.

За таких обставин суд відмовляє в заяві акціонерного товариства "Дельта Банк" (вх. № 14848 від 18.06.2019) про визнання недійсними результатів аукціону (нежитлова будівля магазину № 39, заг.пл. 93,4 кв.м).

Керуючись ст. ст. 3-1, 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013), ст. ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в заяві акціонерного товариства "Дельта Банк" (вх. № 14848 від 18.06.2019) про визнання недійсними результатів аукціону (нежитлова будівля магазину № 39, заг.пл. 93,4 кв.м).

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.10.2019.

Суддя Яризько В.О.