Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/419/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне - Преса"

про стягнення заборгованості в сумі 37 011 грн. 46 коп.

Секретар судового засідання Стафійчук К.В.

представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне - Преса" про стягнення заборгованості в сумі 37 011 грн. 46 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівне - Преса" було укладено Дилерський договір №15D, за яким позивач здійснив відповідачу поставку друкованої продукції на суму 79 440 грн. 82 коп. Всупереч взятих на себе зобов`язань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівне - Преса" оплату за друковану продукцію здійснювало несвоєчасно та не у повному обсязі.

Ухвалою від 20 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі № 918/419/19. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 09.07.2019.

24.06.2019, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Пояснює, що 31.01.2019 відбулася зміна власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне - Преса", усі особи, які перебували у трудових правовідносинах з товариством були звільнені, та станом на цей час у штаті товариства працівники відсутні. Зазначає, що після зміни керівника товариства була виявлена відсутність значної частини первинних документів з господарської діяльності із рядом контрагентів відповідача. Вказує, що подані позивачем зведені видаткові накладні, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог є недопустимими та недостовірними доказами, оскільки вони підписані зі сторони позивача та відповідача невстановленими особами : не зазначено прізвища та ініціалів осіб, які підписували такі накладні, а також не зазначено посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. Звертає увагу, що Додатком №1 до Договору №15 D від 30.12.2016 було спеціально визначені уповноважені відповідачем особи на отримання товару та підписання супровідних документів на отримання товару. Вказує, що усі надані позивачем суду видаткові накладні, а також видаткові накладні (повернення), на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, містять підписи невстановлених осіб, які відрізняються від зразків підписів, зафіксованих у додатку №1 до Договору №15 D від 30.12.2016.

Ухвалою від 09.07.2019 розгляд справи відкладено на 20.08.2019.

Ухвалою суду від 20.08.2019 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. Підготовче засідання призначено на 12.09.2019.

12.09.2019, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, представник позивача подав клопотання про долучення письмових доказів, а саме: копію договору про надання правової допомоги, копію ордеру серія КС №496903 від 05.07.2019, копію посвідчення №6832/10 від 05.09.2018, копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю №6832/10 від 05.09.2018, копію витягу з ЄДР України. Суд ухвалив приєднати дані документи до матеріалів справи.

12.09.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач вказує, що всі видаткові накладні підписані представником відповідача та засвідчені печаткою відповідача, що підтверджує факт отримання відповідачем друкованої продукції. Зазначає, що факт довготривалості договірних відносин між сторонами підтверджується регулярними поставками друкованої продукції, а також регулярними оплатами за поставки друкованої продукції на рахунок позивача. Стверджує, що всі документи, а саме: видаткові накладні, накладні на повернення проштамповані печаткою відповідача зразок якої міститься в додатку №1 до договору. Даний додаток підписаний директором ТОВ "Рівне - Преса" К.І. Дрозд та головним бухгалтером Л.М . Шевчук.

В судовому засіданні 12.09.2019 оголошено перерву до 19.09.2019.

18.09.2019, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, представник позивача подав клопотання про долучення письмових доказів, а саме: копії видаткових накладних. Суд ухвалив приєднати дані документи до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.09.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначити на 08.10.2019.

В судовому засіданні 08.10.2019 оголошено перерву до 17.10.2019.

В судове засідання 17.10.2019 представники сторін не з`явилися. Повідомлені судом про розгляд заяви належним чином.

Згідно положень статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведеного суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи №918/419/19 без участі представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

30.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівне-Преса" (далі - відповідач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна" (далі - позивач, Постачальник) укладено Дилерський Договір № 15 D на поставку періодичних видань друкованих засобів масової інформації (надалі - Договір; арк.с. 29-32).

Згідно п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставляти і передавати у власність дилера друковану продукцію, а дилер зобов`язується приймати вказану друковану продукцію та своєчасно здійснювати оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, постачальник доручає, а дилер бере на себе обов`язок по розповсюдженню друкованої продукції.

Згідно з п. 1.3. Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей № 1 від 30.12.2016 до договору № 15 D від 30.12.2016 підписаного сторонами на закріпленого печатками останніх (арк.с. 34-37), даний договір розповсюджується на весь асортимент друкованої продукції, розповсюдженою постачальником.

Дилер купує та продає друковану продукцію від свого імені і за свій рахунок. Він діє як самостійна юридична особа по відношенню до постачальника і покупця (клієнта) (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, відпускна ціна для дилера визначається постачальником в інформаційному листі і в видатковій накладній постачальника. Вказані ціни є звичайними, і відповідають рівню ринкових цін.

Згідно з п. 4.4. Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей № 1 від 30.12.2016 до договору № 15 D від 30.12.2016, строк оплати за всі видання, поставлені на умовах даного договору 14 календарних днів з моменту отримання кожної партії товару, за винятком особливих випадків і угод обумовлених постачальником.

Відповідно до п. 6.6. Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей № 1 від 30.12.2016 до договору № 15 D від 30.12.2016, сторони погодили, що постачальник може збільшувати кількість поставлених видань з метою якнайбільшого наповнення регіонального ринку. При цьому, на весь товар розповсюджується умова 100% ремісії (повернення).

Згідно з п. 8.6. Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей № 1 від 30.12.2016 до договору № 15 D від 30.12.2016, дилер має право здійснювати повернення непроданого ним товару постачальнику в розмірі не більше 20% від кількості отриманого ним товару ( з урахуванням номеру виходу кожного видання), у випадку постачання товару дилеру не більше його замовлення. При постачанні товару понад замовлення дилера, сторони керуються п. 6.6. дана умова по кількості емісійних видань розповсюджується виключно на видання, засновником та видавцем яких є ДП "Бурда Україна". На інші видання розповсюджується умова 100% ремісії (повернення). Дилер здійснює передачу постачальнику емісійних видань за допомогою фірми перевізника, відповідно до норм і строків, обумовлених в графіку. Якщо повернення емісійних видань здійснюється дилером пізніше дати, зазначеної в графіку, постачальник має право відмовити дилеру в їх прийомі. В даному випадку дилер не звільняється від обов`язку оплати емісійні видання, що знаходяться в нього.

Відповідно до п. 14.1. Договору, даний договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31 грудня 2019 року. Якщо жодна з сторін за місяць до закінчення строку дії договору не повідомить про його розірвання або перегляд, то договір рахується пролонгованим на 6 місяців

Також сторони погодили та підписали Додаток №1 до Договору №15 D від 30 грудня 2016 року, у якому відобразили перелік уповноважених осіб дилера та зразок відбитку печатки (штаму) (арк.с. 33).

Судом встановлено, що постачальник (позивач) здійснював поставку друкованої продукції покупцю (відповідачу) в період з 02.08.2018 по 01.11.2018 на загальну суму 79 440 грн. 82 коп. Вказане підтверджується наявними у справі належним чином завіреними копіями видаткових накладних №3326 від 02.08.2018 на суму 9 477 грн. 07 коп., №3411 від 09.08.2018 на суму 1 052 грн. 15 коп., №3585 від 23.08.2018 на суму 1 164 грн. 56 коп., №3676 від 30.08.2018 на суму 13 063 грн. 52 коп., №3797 від 06.09.2018 на суму 1 012 грн. 30 коп., №3910 від 13.09.2018 на суму 12 393 грн. 32 коп., №3998 від 20.09.2018 на суму 1 723 грн. 50 коп., №4096 від 27.09.2018 на суму 16 617 грн. 96 коп., №4192 від 04.10.2018 на суму 1 052 грн. 15 коп., №4305 від 11.10.2018 на суму 10 310 грн. 79 коп., №4385 від 18.10.2018 на суму 1 463 грн. 65 коп., №4486 від 25.10.2018 на суму 8 934 грн. 05 коп., №4590 від 01.11.2018 на суму 1 175 грн. 80 коп. (арк.с. 38-50).

Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання за вищевказаним Договором в строк, обумовлений договором.

Крім того, на виконання п. 8.6. даного Договору за період з серпня 2018 року здійснювались повернення нереалізованих видань на загальну суму 33 325 грн. 21 коп., що підтверджується накладними (повернення) повернення №1444 від 16.08.2018 на суму 1 813 грн. 10 коп., №1535 від 30.08.2018 на суму 2 576 грн. 64 коп., №1595 від 13.09.2018 на суму 1 891 грн. 35 коп., №1664 від 27.09.2018 на суму 1 756 грн. 42 коп., №1731 від 04.10.2018 на суму 2 043 грн. 65 коп., №1824 від 18.10.2018 на суму 2 750 грн. 98 коп., №1972 від 08.11.2018 на суму 4 253 грн. 01 коп., №2123 від 22.11.2018 на суму 5 386 грн. 09 коп., №2201 від 06.12.2018 на суму 4 449 грн. 05 коп., №150 від 17.01.2019 на суму 2 975 грн. 27 коп., №155 від 17.01.2019 на суму 3 429 грн. 65 коп. (арк.с. 53-63).

На виконання своїх зобов`язань по оплаті за продукцію, поставлену протягом серпня - грудня 2018 року, відповідач здійснив часткову оплату на загальну суму 9 200 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача. (арк.с. 51-52).

У матеріалах справи міститься підписаний та скріплений печаткою відповідача акт звірки розрахунків, із якого вбачається, що відповідач заборгував кошти позивачу за поставлені друковані видання (арк.с. 64).

У подальшому позивач надіслав відповідачу вимогу від 21.02.2019 відповідно до змісту якої повідомив відповідача, що з його боку не виконані зобов`язання щодо оплати отриманого товару та висловлена вимога оплатити наявний борг (арк.с. 65-66).

Відповідь на претензію у матеріалах справи відсутня.

Доказів сплати коштів за договором поставки товару ні позивачем ні відповідачем у процесі розгляду справи не подано.

Враховуючи, що відповідач не в повному обсязі розрахувався з позивачем за поставлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна" та реалізовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівне-Преса" друковані видання, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення відповідача заборгованості в сумі 37 011 грн. 46 коп.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі Дилерського Договору № 15 D на поставку періодичних видань друкованих засобів масової інформації від 30.12.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частина 2 наведеної норми).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом було встановлено, що позивач поставив відповідачу друковані видання на загальну суму 79 440 грн. 82 коп.. В період з серпня 2018 року по січень 2019 року здійснювалось повернення нереалізованих видань на загальну суму 33 325 грн. 21 коп. Однак, відповідачем було здійснено лише часткову оплату на загальну суму 9 200 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача (а. с. 38-63).

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за відвантажену продукцію згідно Договору становить 37 011 грн. 46 коп.

Підсумовуючи вищевикладене, суд констатує, що з наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, поставив та передав у власність відповідача друковану продукцію за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору в обумовлений строк не сплатив на користь позивача повну вартість отриманої друкованої продукції, та має перед позивачем заборгованість в розмірі 37 011 грн. 46 коп., тому господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення на 37 011 грн. 46 коп.

Доводи відповідача, що видаткові накладні не можуть бути належними доказами у справі не береться судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З вищенаведеного вбачається, що первинний документ містить дві обов`язкові ознаки, а саме відомості про господарську операцію та підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

В даному випадку первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення є видаткові накладні, накладні (повернення) за серпень 2018 року - січень 2019 року (арк. с. 38-63). Окрім того, відповідач здійснив часткову оплату за отриманий товар (арк.с. 51-52), що додатково підтверджує отримання ним друкованої продукції від позивача за Дилерським Договором № 15 D на поставку періодичних видань друкованих засобів масової інформації від 30.12.2016.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено здійснення господарських операції, вказаних в видаткових накладних.

В той же час, доводи відповідача, що в зведені видаткові накладні зі сторони останнього підписані особами, котрих не можна ідентифікувати, не спростовують саме здійснення господарських операцій, вказаних у них.

Поруч з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про підробку підписів на видаткових накладних або ж доказів втрати зазначеної печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача, а тому у суду відсутні підстави вважати, що печатка використовувалась поза волею відповідача, а доводи відповідача про невідповідність вимогами закону первинних документів не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, зміна власника (учасника) ТОВ "Рівне-Преса" не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань за Дилерським Договором № 15 D на поставку періодичних видань друкованих засобів масової інформації від 30.12.2016, оскільки в силу ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями .

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне - Преса" про стягнення заборгованості в сумі 37 011 грн. 46 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 1 921 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись статтями 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Преса" (33001, м. Рівне, вул. Ясна, буд. 35; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна" (03124, м. Київ, вул. Радищева, буд. 10/14, корпус 3 /літера "Ю"/, ) - 37 011 (тридцять сім тисяч одинадцять) грн. 46 коп. заборгованості та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 21 жовтня 2019 року.

Суддя А.М. Горплюк