Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/574/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгівельне підприємство "Агропереробка"

про розірвання договору та стягнення боргу в сумі 142 010,24 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

Представники:

від позивача: Чорна О.В.;

Від відповідача: не з`явився;

ОПИС СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгівельне підприємство "Агропереробка" про розірвання договору №28/09-2018 від 01 листопада 2018 року, та стягнення 142 010,24 грн., з яких: 99 719,14 грн. сума основної заборгованості, 32 148,27 грн. пеня, 3 002,95 грн. 3% річних, 7 139,88 грн. інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані тим, що позивачем на виконання укладеного між сторонами договору підряду №28/09-2018 виконані роботи на загальну суму 859 719,14 грн., в свою чергу відповідач частково розрахувався з позивачем за виконані роботи. Позивач зазначає, що станом на час звернення з позовом, за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в сумі 99 719,14 грн., яка відповідачем не оплачена.

У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, позивач нарахував відповідачу 32 148,27 грн. пені, 3 002,95 грн. 3% річних, 7 139,88 грн. інфляційних втрат.

Крім того, у зв`язку з систематичним невиконанням відповідачем умов договору, позивач просить суд розірвати укладений 01 листопада 2018 року сторонами договір підряду №28/09-2018.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/574/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17 вересня 2019 року.

17 вересня 2019 року позивачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати заборгованості на суму 60 000,00 грн.

Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року відкладено підготовче засідання на 08 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24 жовтня 2019 року.

23 жовтня 2019 року позивачем подано клопотання про часткову відмову від позовних вимог в сумі 60 000,00 грн., при цьому позивачем уточнено позовні вимоги. Відтак позивач просить суд стягнути з відповідача 39 719,14 грн. основної заборгованості, 30 898,55 грн. пені, 2 953,74 грн. 3% річних, 5 891,32 грн. інфляційних втрат.

Вказане клопотання про уточнення позовних вимог в частині пені, інфляційних витрат та 3% річних суд розцінює як заяву про зменшення позовних вимог та приймає її до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин" (позивач, підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо- торговельне підприємство "Агропереробка" (відповідач, замовник) було укладено договір підряду за №28/09-2018 (надалі - договір), відповідно до предмету якого в порядку та на умовах визначених цим договором, підрядник взяв на себе зобов`язання своїми силами, матеріалами та на свій ризик, виконати роботи по влаштуванню покриття з фігурних елементів мощення (ФЕМ) (надалі - "роботи") на об`єкті замовника за адресою: 35360, Рівненська область, Рівненський район, с . В. Омеляна, вул. Я. Гашека, 120 (надалі - об`єкт) відповідно до погодженої сторонами план-схеми та в обумовлений договором строк, а замовник зобов`язався прийняти належним чином виконані роботи та сплатити їх вартість на умовах договору.

Склад та обсяги робіт сторони визначили на підставі погодженої сторонами договірної ціни (додаток № 1 до договору) (п. 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору, сторони погодили, що загальний строк виконання підрядником робіт складає зазначений в додатку №3 графік виконання робіт, та складає 60 днів, та буде дійсний за умови виконання замовником п. 2.2. договору (проведення замовником авансування робіт, передбачених договором, за умови настання (стабілізації) погодних умов необхідних для якісного виконання робіт, передачі замовником матеріалу, поставка якого була покладена на нього згідно умов цього договору.

Пунктом 4.2.1. договору, передбачено, що перший (авансовий) платіж проводиться замовником в п`ятиденний термін, після підписання договору, в розмірі 1 128 930,22 грн.

Відповідно до пункту 3.3.4. договору замовник взяв на себе зобов`язання сплатити вартість виконаних підрядником робіт у порядку та в обсягах, передбачених розділом 4 договору

Згідно з умовами пункту 4.2. договору, якщо інше не передбачено специфікаціями та/або додатковими угодами до цього договору, фінансування та оплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Пунктом 4.2.2. договору сторони встановили, що остаточний розрахунок замовник здійснює протягом 7 (семи) календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В) та виконавчої схеми.

Згідно з положеннями пункту 3.2.3. договору у разі систематичного невиконання замовником умов цього договору, підрядник має право на розірвання договору та стягнення штрафних санкцій, передбачених договором.

Пунктом 8.1.2. договору сторони встановили відповідальність замовника за порушення грошових зобов`язань. Так, за несвоєчасну оплату виконаних робіт, замовник сплачує на користь підрядника пеню в розмірі 0,1 % від вартості виконаних та неоплачених робіт за договором, за кожний новий день затримки.

Позивач зазначає, що замовником лише частково було виконано свої зобов`язання за договором.

Зокрема, до 23 листопада 2018 року, відповідачем було проведено оплати на загальну суму 610 000 грн. 00 коп., а саме: 02.11.2018 року - 260 000,00 грн.; 09.11.2018 року - 100 000,00 грн.; 12.11.2018 року - 150 000,00 грн.; 23.11.2018 року - 100 000,00 грн.

Також позивач зазначає, що незважаючи на неповне та несвоєчасне фінансування за договором, та враховуючи усні прохання замовника, підрядник приступив до виконання робіт за договором та частково виконав їх, на підтвердження чого 18 грудня 2018 року між сторонами, в порядку визначеному Договором, було підписано акт приймання-передачі виконаних робіт № 1 (у формі КБ-2В) на загальну суму 859 719,14 грн.

Надалі відповідач сплатив позивачу 150 000,00 грн. (15 лютого 2019 року 50 000,00 грн. та 01 березня 2019 року 50 000,00 грн. та 03 червня 2019 року 50 000,00 грн.).

Таким чином загальна сума оплат, проведених відповідачем становить 760 000,00 грн., а отже вартість неоплачених робіт станом на час звернення з позовом становила 99 719,14 грн.

Також, після відкриття провадження у даній справі відповідачем проведено часткову оплату в загальній сумі 60 000,00 грн. (13 вересня 2019 року на суму 20 000,00 грн., 16 вересня 2019 року на суму 40 000,00 грн.). А тому, станом на час прийняття рішення, заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи становить 39 719,14 грн.

З огляду на такі обставини суд встановив невиконання замовником умов цього договору в частині повної і своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Враховуючи прострочення відповідачем грошового зобов`язання, керуючись положеннями пункту 8.1.2. договору позивач нарахував відповідачу 30 898,55 грн. пені.

Також, керуючись положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу 2 953,74 грн. 3% річних та 5 891,32 грн. інфляційних втрат.

При цьому, керуючись положенням 3.2.3. договору, позивач просить суд розірвати укладений між сторонами договір.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються виконання підрядних робіт.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Статтею 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як зазначено вище, суд встановив, що станом на час звернення позивача з позовом до суду за відповідачем перед позивачем рахувалась заборгованість за виконані роботи в сумі 99 719,14 грн.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі, відповідач сплатив частину боргу в сумі 60 000,00 грн. У зв`язку з наведеним позивач подав заяву про відмову від позову в частині вимог про стягнення 60 000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Керуючись статтею 231 ГПК України, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 60 000,00 грн. у зв`язку з відмовою позивача від позову в даній частині.

Враховуючи викладене, суд встановив, що станом на час розгляду справи за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в сумі 39 719,14 грн., доказів оплати якої відповідач суду не надав.

Як з`ясував суд, умовами договору сторони встановили відповідальність замовника за порушення грошових зобов`язань. Так, за несвоєчасну оплату виконаних робіт, замовник сплачує на користь підрядника пеню в розмірі 0,1 % від вартості виконаних та неоплачених робіт за договором, за кожний новий день затримки.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд бере до уваги, що згідно з правилами частини 2 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач за порушення грошового зобов`язання нараховав відповідачу 30 898,55 грн. пені.

Наданий позивачем розрахунок пені суд перевірив, визнав законним та обґрунтованим.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, керуючись положеннями статті 625 ЦК України нарахував відповіадчу 2 953,74 грн. 3% річних та 5 891,32 грн. інфляційних втрат.

Судом перевірено нарахування позивача, визнано обрахунок законним та обґрунтованим, а відтак вимоги про стягнення вказаних сум підлягають до задоволення.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управленої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з приписами статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Згідно з умовами статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) від 09 липня 2002 року N 15-рп/2002 справа N 1-2/2002, положення частини другої статті 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Згідно з положеннями статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З аналізу вказаної статті суд робить висновок, що істотність порушення договору є позбавлення того на що особа розраховувала при укладенні договору. Значна міра позбавлення того на що особа розраховувала при укладенні договору має визначатися посилаючись на об`єктивні обставини. Так зміст договору може допомогти визначити очікування особи на які вона розраховувала при укладенні договору і які вона визначила об`єктивно погоджуючи його умови.

Відповідно до положень статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Суд з`ясував, що сторони обумовили у договорі право позивача, як підрядника, на розірвання договору у разі систематичного невиконання замовником умов цього договору. Також суд встановив наявність правових підстав для розірвання договору з боку позивача у зв`язку систематичним та істотним порушенням умов договору з боку відповідача.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не оплатив виконані позивачем роботи у строки встановлені умовами договору, суд робить висновок, що позовні вимоги про розірвання договору від 01 листопада 2018 року №28/09-2018 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин" та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Агропереробка" є законними, обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають до задоволення.

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо невиконання відповідачем договірних зобов`язань стосовно оплати робіт у порядку та строки погоджені сторонами свідчать про порушення відповідачем прав позивача. Суд погоджується з аргументами позивача стосовно наявності підстав для розірвання договору.

Також суд погоджується з доводами позивача щодо наявності основної заборгованості за договором в сумі 39 719,14 грн., 30 898,55 грн. пені, 2 953,74 грн. 3% річних, 5 891,32 грн. інфляційних втрат.

При цьому, керуючись статтею 231 ГПК України, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 60 000,00 грн. у зв`язку з відмовою позивача від позову в даній частині.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що позовні вимоги про розірвання договору підряду від 01 листопада 2018 року №28/09-2018, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин" та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Агропереробка", а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Агропереробка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин" 39 719 грн. 14 коп. заборгованості, 30 898 грн. 55 коп. пені, 2 953 грн. 74 коп. 3% річних та 5 891 грн. 32 коп. інфляційних втрат є законними та ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України. Доводи позивача відповідачем не спростовані, а відтак вимоги позивача підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 130 ГПК України, уразі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи положення статей 129 - 130 ГПК України, судовий збір в сумі 4 051,15 грн. підлягає до стягнення з відповідача на корить позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 60 000,00 грн. основної заборгованості.

2. Позов задоволити.

3. Розірвати договір від 01 листопада 2018 року №28/09-2018 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин" та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Агропереробка".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Агропереробка" (35360, Рівненська область, Рівненський район, село Велика Омеляна, вул. Ярослава Гашека 120, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин" (03151, м. Київ, вул. Волинська 48/50, офіс 506, ) 39 719 (тридцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 14 коп. заборгованості, 30 898 (тридцять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) грн. 55 коп. пені, 2 953 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 74 коп. 3% річних, 5 891 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто один) грн. 32 коп. інфляційних втрат та 4 051 (чотири тисячі п`ятдесят один) грн. 15 коп. судового збору.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд Мандарин" (03151, м. Київ, вул. Волинська 48/50, офіс 506, ).

Відповідач (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Агропереробка" (35360, Рівненська область, Рівненський район, село Велика Омеляна, вул. Ярослава Гашека 120, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя Качур А.М.