ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"10" жовтня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/22971/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Браславець Ю.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 10.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" філія "Енергозбут" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 (повний текст підписано 24.09.2018)

у справі № 910/22971/17 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Озон"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про визнання недійсним рішення

В судовому засіданні 10.10.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/22971/17 позов задоволено.

Визнано недійсним рішення комісії філії "Енергозбут" ПАТ "Укрзалізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 127 від 21.11.2017, яким визнано чинним акт про порушення № ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 і затверджено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією на суму 1 539 048, 57 грн. (737406 кВт. год.).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Озон" 1 600,00 грн. судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 скасовано, прийнято нове рішення про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №910/22971/17 постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 скасовано, справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Іоннікова І.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі №910/22971/17 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 23.05.2019.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019, у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі №910/22971/17 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 27.06.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 розгляд справи №910/22971/17 відкладено на 11.07.2019, приймаючи до уваги клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 розгляд справи №910/22971/17 відкладено на 12.09.2019, враховуючи необхідність надання часу для оформлення належних повноважень представнику скаржника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 відкладено розгляд справи на 10.10.2019, враховуючи відкладення розгляду клопотання про закриття апеляційного провадження.

12.09.2019 від представника позивача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, яке обґрунтовано невідповідністю апеляційної скарги вимогам ст. 258 ГПК України.

Заявник зазначає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" філія "Енергозбут" підписано не уповноваженими представниками скаржника, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 10.10.2019 підтримали доводи клопотання про закриття апеляційного провадження, просили його задовольнити та закрити апеляційне провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 10.10.2019 заперечував проти задоволення клопотання позивача про закриття апеляційного провадження, просив його відхилити.

Розглянувши клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження, колегія суддів вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Законом України «Про внесення змін до господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017, який діє з 15.12.2017, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ГПК України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Відповідно до абз. 1 пп. 11 п. 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст.131 та ст. 131 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України № 1401-VІІІ від 02.06.2016 «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню (абз. З пп. 11 п. 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України).

Оскільки провадження у справі № 910/22971/17 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2018, а Закон України № 1401 -VIII від 02.06.2016 «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» набрав чинності 30.09.2016, представництво в судах апеляційної інстанції у справі №910/6694/18 має здійснюватись з урахуванням абз. 1 пп. 11 п. 16-1Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, тобто виключно адвокатами.

Відповідно до ст. 258 ГПК України апеляційна скарга подається в письмовій формі. До апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, який посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною 3 ст. 95 ЦК України передбачено, що філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК Украйни юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Як вбачається з апеляційної скарги від 11.10.2018, її підписано Беренок В.В. як першим заступником директора філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» та Бобзою І.О. як заступником директора філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» з економіки та фінансів на підставі довіреності від 09.08.2018, копію якої долучено до апеляційної скарги.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що Беренок В.В. або Бобза І.О. є керівниками ПАТ «Українська залізниця» або щодо наявності у вказаних осіб як представників статусу адвоката. Більш того, вказані особи також не є керівниками (директором) філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно з ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною 3 ст. 95 ЦК України передбачено, що філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 14 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 №735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №682) (надалі - Статут), товариство має право від свого імені вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки, виступати позивачем та відповідачем у суді, крім випадків, передбачених законодавством та цим Статутом.

Згідно з п. 17 Статуту, товариство утворює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.

Згідно з Положенням про філію ПАТ «Українська залізниця» (а.с. 100-119, т. 1), філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи (п.2.1).

Відповідно до п.п 5.1., 5.3. Положення про філію ПАТ «Українська залізниця», керівництво Філією відповідно до статуту Товариства та цього положення здійснюється директором філії. Директор філії діє на підставі довіреності, виданої Товариством у порядку, передбаченому статутом Товариства та цього положення. У довіреності визначаються межі та обсяг повноважень директора філії на виконання дій від імені Товариства.

Відповідно до п. 2.7. Положення про філію ПАТ «Українська залізниця», у випадку виникнення розбіжностей між положеннями статуту Товариства та цим Положенням застосовуються положення статуту Товариства.

Відповідно до п. 84 Статуту колегіальним виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю, є правління.

Згідно з п. 85 Статуту, правління діє на підставі законодавства, цього Статуту та положення про нього. Правління підзвітне вищому органові та наглядовій раді і організовує виконання їх рішень. Правління діє від імені товариства у межах, установлених законодавством, цим Статутом і положенням про нього. Діяльність правління регулюється принципами економічної доцільності та спрямована на одержання прибутку та збільшення вартості товариства.

Відповідно до п. 87 Статуту, очолює правління голова, який призначається та звільняється з посади вищим органом. Строк повноважень голови та членів правління становить три роки. Одна і та сама особа може бути головою або членом правління неодноразово.

Згідно з пп.24 п. 125. Голова правління відповідно до рішень правління представляє інтереси товариства в судах та здійснює відповідні повноваження, передбачені законодавством.

Відповідно до п.162 Статуту, керівники філій, представництв, інших відокремлених підрозділів товариства несуть відповідальність, передбачену законом, за забезпечення на належному рівні організації бухгалтерського обліку, збереження бухгалтерських документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, фінансової, податкової та статистичної звітності протягом установленого законодавством строку, за порушення фінансової, розрахунково-платіжної і касової дисципліни, за повноту та достовірність складеного фінансового плану, окремого балансу, оперативної, фінансової, статистичної і податкової звітності, а також за своєчасність її подання відповідним органам товариства, за своєчасну сплату податків і зборів до бюджетів відповідно до законодавства, цього Статуту та положень про філії, представництва, інші відокремлені підрозділи товариства.

Враховуючи вказані умови статуту ПАТ «Українська залізниця», чинного на момент підписання апеляційної скарги, та Положення про філію ПАТ «Українська залізниця», виключно виконавчий орган - правління та голова правління або адвокат може представляти інтереси відповідача в суді. Посадові особи філій відповідача не є його виконавчим органом. Також варто зазначити, що відповідно до позовної заяви, апеляційної скарги та процесуальних документів судів у даній справі відповідачем є ПАТ «Українська залізниця» (АТ «Українська залізниця»), а не її філія. Директор Філії має право представництва відповідача виключно на підставі довіреності, що спростовує його право на здійснення самопредставництва від імені відповідача.

Ні статутом відповідача, ні положенням про філію не передбачено таких представників як заступники директора філії. Вказаними актами не визначено жодних прав та повноважень заступників директора філії. У зв`язку з чим такі особи не мали жодних прав та повноважень на самопредставництво ні від імені ПАТ «Укрзалізниця», ні від імені філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця».

Крім цього, відповідно до інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ «Українська залізниця» Беренок В.В . і Бобза І.О. , не є особами, уповноваженими представляти юридичну особу в правовідносинах з третіми особами, як наслідок не мали права вчиняти дії (представляти в судах) ні від імені ПАТ «Укрзалізниця», ні від імені філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця».

Як наслідок Беренок В.В. - перший заступник директора філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» та Бобза І.О. - заступник директора філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» з економіки та фінансів не мали повноважень та права на підписання апеляційної скарги ні від імені ПАТ «Укрзалізниця», ні від імені філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця».

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/23346/16, від 14.03.2018 у справі №910/22324/16, від 21.03.2018 у справі №914/2771/16, від 21.03.2018 у справі №916/3283/16.

Не може заслуговувати на увагу долучена до матеріалів справи представником скаржника постанова колегії Верховного Суду від 21.06.2018 у справі №910/23196/17, оскільки висновок, викладений у ній, спростовується вищевказаними постановами Великої Палати Верховного Суду, а також більш пізньою постановою Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №921/197/18, відповідно до якої суд зазначив, що Верховним Судом відхиляються доводи позивача щодо помилковості прийняття до уваги судом апеляційної інстанції постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №910/22324/16 та посилання позивача на присутність в судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвоката, оскільки положення ст. 131-2 Конституції України є нормами прямої дії, які підлягають застосуванню при вирішенні судами питань процесуального представництва, як судом касаційної так і судами апеляційної інстанцій. Також Верховним Судом відхиляються посилання позивача на постанову Верховного Суду від 21.06.2018 у справі №910/23196/17, враховуючи вищезазначене та норми процесуального закону.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на підтвердження своїх повноважень діяти від імені відповідача адвокатом Шафранським Р.Г . надано ордер на надання правової допомоги серії ЛВ №041639 від 17.11.2018, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1858 від 02.07.2012, витяг з договору про надання правової допомоги (а.с. 154 - 156, т. 2). Дослідивши вищевказані документи колегією суддів встановлено наступне.

Наданий адвокатом Шафранським Р . Г. ордер на надання правової допомоги підписаний керівником адвокатського об`єднання, на ордері міститься відбиток печатки юридичної консультації Залізничного району м. Львова.

Договір, укладений відповідачем з юридичною консультацією Залізничного району м. Львова, до матеріалів справи не надано.

З витягу з договору про надання правової допомоги вбачається, що договір укладений з адвокатом Шафранським Р.Г. та ПАТ "Українська залізниця" філія "Енергозбут", від імені якої діють перший заступник директора філії Беренок В.В. та заступник директора Бобза І .О .

З вищевикладеного вбачається, що адвокат Шафранський Р.Г. не є уповноваженим представником відповідача у даній справі.

Додатково слід зазначити, що сам відповідач погодився з позицією ТОВ «ОЗОН», надавши належним чином оформлені документи на представництво в суді касаційної інстанції. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 229-236, том 2), представник відповідача - адвокат Берещенко Руслан Олександрович, при розгляді касаційної скарги ТОВ «ОЗОН» на постанову Північного апеляційного господарського суду у даній справі, долучив до матеріалів справи копію довіреності від імені АТ «Українська залізниця», яка підписана головою правління АТ «Українська залізниця» - Кравцовим Є.П. та членом правління АТ «Українська залізниця» - ОСОБА_7, та копію договору про надання правової допомоги, укладеного з АТ «Українська залізниця», від імені якого діяли голова правління АТ «Українська залізниця» - Кравцов ЄЛ. та член правління АТ «Українська залізниця» - ОСОБА_7, тобто у відповідності до Статуту АТ «Українська залізниця». В той же час, при поданні даної апеляційної скарги скаржником, а також при представництві під час розгляду апеляційної скарги, такі вимоги недотримані скаржником.

Верховний Суд у даній справі при скасуванні постанови апеляційної інстанції та передачі справи на новий розгляд вказав на необхідність належним чином перевірити на підставі відповідних доказів, чи мали перший заступник директора філії "Енергозбут" ПАТ "Українська залізниця" та заступник директора філії "Енергозбут" ПАТ "Українська залізниця", подаючи відповідну апеляційну скаргу, повноваження для здійснення самопредставництва філії "Енергозбут" ПАТ "Українська залізниця" або наявність у названих осіб статусу адвоката.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

За таких обставин, враховуючи встановлення судом того, що особи, які підписали апеляційну скаргу, не мали відповідних повноважень, апеляційне провадження з розгляду даної апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/22971/17 підлягає закриттю.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" філія "Енергозбут" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/22971/17 закрити.

2. Матеріали справи №910/22971/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку та в строк, встановлений ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 22.10.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська