ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. Справа№ 910/2725/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Дарницький вагоноремонтний завод"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019

у справі № 910/2725/19 (суддя - Пукшин Л. Г.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Дарницький вагоноремонтний завод"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Підйомспецтехніка"

про стягнення 20 832,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст первісних позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Дарницький вагоноремонтний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення 20 832,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання ТОВ "Виробниче об`єднання "Підйомспецтехніка", як переможця у процедурі закупівлі товарів, умов договору №12-18-17-01-ПТ від 17.12.2018, у позивача виникло право на звернення до відповідача з вимогою сплатити суму банківської гарантії №G1218/6129 від 12.12.2018, якою забезпечувалось виконання зобов`язань за вищевказаним договором.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/2725/19 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять доказів отримання банком належним чином оформленої вимоги у строк, передбачений умовами гарантії, та доказів наявності підтвердження відповідачем факту отримання такої вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/2725/19 від 07.05.2019 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що банк, отримавши вимогу в електронному повідомленні, не зазначив щодо неналежного оформлення чи невідповідності умов банківської гарантії. А тому, на думку апелянта, відповідач отримав вимогу про сплату гарантованої суми, яка оформлена відповідно до умов та на час дії гарантії.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/2725/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2725/19 та роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у зв`язку із перебуванням суддів Пономаренка Є.Ю. та Руденко М.А. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/2725/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Дарницький вагоноремонтний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/2725/19 до провадження вказаною колегією суддів.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Тендерним комітетом філії "Дарницький вагоноремонтний завод" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було організовано процедуру закупівлі товарів за кодом ДК 021:2015 ЄЗС - 50530000-9 (Ремонт вантажопідіймальних механізмів) Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (оголошення № UA-2018-11-06-002857-с від 06.11.2018 року).

Згідно з протоколом № 1629 засідання тендерного комітету філії "Дарницький вагоноремонтний завод" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 29.11.2018 за результатами проведення оцінки пропозиції відкритих торгів з найменшою ціною, яка автоматично вибрана електронною системою, найбільш економічно вигідною пропозицією, яка відповідає критеріям, встановленим замовником відповідно до ст. 16 ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі" та технічним вимогам, визначеним у тендерній документації була пропозиція ТОВ "Виробниче об`єднання "Підйомспецтехніка" (надалі- учасник).

17 грудня 2018 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Виробниче об`єднання "Підйомспецтехніка" (виконавець, третя особа) був укладений договір № 12-18-17-01-ПТ, за умовами якого виконавець зобов`язався надавати замовнику послуги код ДК 021:2015 ЄЗС - 50530000-9 Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вантажопідіймальних механізмів), зазначені в специфікації (додаток 1), яка є невід`ємною частиною цього договору, а замовник - прийняти і оплатити дані послуги відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.4. вказаного договору встановлено строк надання послуг впродовж 30 календарних днів від заявки замовника, але не пізніше 31.12.2018 року.

На виконання вимог тендерної документації, у вищезгаданій процедурі закупівель учасник надав забезпечення виконання договору у вигляді банківської гарантії № G1218/6129 від 12.12.2018 на суму 20 832,00 грн (гарантована сума), у випадку невиконання виконавцем обов`язків за договором, строк виконання яких згідно умов договору настав до 31 грудня 2018 включно, а саме:

- непідписання учасником, що став переможцем торгів, договору про закупівлю всупереч вимогам тендерної документації;

- невиконання умов договору про закупівлю;

- неналежного виконання умов договору про закупівлю;

- пасивної відмови Учасника від отримання рознарядки (заявки) чи вчинення дій, що спрямовані на уникнення отримання рознарядки (заявки) Замовника та/або ненадання листа, що підтверджує отримання рознарядки (заявки) та/або повідомлення про готовність виконання рознарядки (заявки) у зазначені терміни;

- інші умови.

За умовами гарантії банк зобов`язується безвідклично та безумовно виплатити замовнику повну гарантовану суму, протягом 30 (тридцяти) банківських днів після отримання від замовника:

- письмової вимоги, з посиланням на цю гарантію та на невиконання виконавцем зобов`язань за договором, та підписами уповноважених сторін, при умові, що у вимозі буде вказано, що сума, яку замовник вимагає сплатити, повинна бути виплачена виконавцем у зв`язку із настанням вищевказаних випадків.

Зобов`язання банку обмежуються гарантованою сумою та закінчуються повністю і автоматично у нашому приміщенні 30.01.2019 року включно.

Всі вимоги за цією гарантією мають бути надані разом із копією підписаного договору до або на дату закінчення її дії на адресу офісу Банку (49094, Дніпро, Набережна Перемоги, 30) не пізніше 30.01.2019 включно, або в цей же строк отримані банком поштовим зв`язком, кур`єром або іншим способом, який дозволяє зафіксувати факт отримання банком вищевказаних письмових вимог.

За доводами позивача, внаслідок неналежного виконання ТОВ "Виробниче об`єднання "Підйомспецтехніка" умов договору № 12-18-17-01-ПТ від 17.12.2018, а саме в частині строків виконання робіт, замовник звернувся засобами електронного зв`язку до банку з вимогою №583 від 30.01.2019 про сплату коштів за гарантією № G1218/6129 від 12.12.2018.

З наявної у матеріалах справи роздруківки з електронної пошти вбачається, що 30.01.2019 з електронної адреси було повідомлено позивача, що згідно з умовами гарантії вимога повинна пред`являтись в банк у паперовому вигляді за адресою Набережна Перемоги, 30 не пізніше 30.01.2019.

Цією ж датою на адресу банку цінним листом з описом вкладення №685 від 30.01.2019 був направлений оригінал вимоги від 30.01.2019 разом з додатками.

25 лютого 2019 року на адресу позивача надійшла відповідь на вимогу №Е.35.0.0.0/4-77 від 20.02.2019, відповідно до якої банк повідомив, що надіслана позивачем вимога була отримана банком після закінчення строку дії гарантії, що є підставою для відмови в її задоволенні.

З матеріалів справи також вбачається, що 30.01.2019 позивач звертався до третьої особи з претензією № 1 про сплату пені за порушення умов договору № 12-18-17-01-ПТ від 17.12.2018 у розмірі 9 721,60 грн, яка була у повному обсязі задоволена 07.02.2019, про що свідчать виписки про рахункам від 01.03.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про безпідставність відмови банком у виплаті грошових коштів у сумі 20 832,00 грн, оскільки вимога позивача від 30.01.2019 була отримана відповідачем в межах строку дії гарантії № G1218/6129 від 12.12.2018.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України гарантія є одним із видів забезпечення зобов`язань.

За умовами ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Стаття 560 Цивільного кодексу України вказує, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (беніфіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 562 Цивільного кодексу України, зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Таким чином, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфеціаром.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 р.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою НБУ 15.12.2004 р. № 639 (надалі - Положення) гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант (банк, який надає гарантію на користь бенефіціара) бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (особа, на користь якої надається гарантія) сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Як зазначає апелянт, він звернувся засобами електронного зв`язку до банку з вимогою №583 від 30.01.2019 про сплату коштів за гарантією № G1218/6129 від 16.11.2018.

На думку апелянта, відповідь, яка отримана позивачем від банку з електронної адреси є підтвердженням того, що відповідачем письмову вимогу було отримано.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії; вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі, до якої додаються документи, зазначені у гарантії, та вказується, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

За змістом виданої відповідачем гарантії № G1218/6129 банк зобов`язувався безвідклично та безумовно виплатити замовнику повну гарантовану суму, протягом 30 (тридцяти) банківських днів після отримання від замовника письмової вимоги. Такі письмові вимоги замовника повинні бути надані до банку не пізніше 30.01.2019 року включно за адресою: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 30, АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Департамент документарних та вексельних операцій.

Тобто, умовами гарантії, зокрема, передбачена форма та зміст вимоги, адреса для її направлення та визначений строк для її отримання банком.

Отже, вимогами ст. 563 ЦК України та гарантією № G1218/6129 чітко передбачено направлення гарантії у письмовій формі на адресу: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 30, АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Департамент документарних та вексельних операцій.

Окремо слід зазначити, що у гарантії не було погоджено і не передбачено умови надсилання/отримання вимоги в електронній формі. Зокрема сторонами не було погоджено електронних адрес для листування.

Крім того, надсилання даної вимоги електронною поштою відбулось без посвідчення вказаного листа електронним цифровим підписом, який є обов`язковим реквізитом електронного цифрового документа згідно з ст. ст. 1, 7 "Про електронні документи та електронний документообіг".

Згідно з ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", який встановлює основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах (ст. 6 вказаного Закону).

За приписами ст. 7 вказаного закону, Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електричні довірчі послуги» у цьому Законі терміни вживаються у такому значенні: електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис;

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Таким чином, вимога № 583 від 30.01.019, надіслана через електронну пошту не може бути електронним документом, оформленим належним чином, оскільки не містила електронного цифрового підпису.

Крім того, надіслана через електронну пошту сканована копія документа, не підписана власноруч, не прирівнюється до електронного документа та не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Таким чином, вимога позивача, яка не містить електронного цифрового підпису та не відповідає формі електронного документа, надіслана до відповідача на електрону пошту, не є доказом належного та своєчасного звернення до банку відповідно до умов гарантії.

Твердження апелянта щодо отримання повідомлення-підтвердження від відповідача про факт одержання його вимоги електронною поштою колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

В той же час, відповідачем не було підтверджено отримання електронного документа від позивача.

Відповідно до частини 1 статті 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Підйомспецтехніка" умов договору, позивач окрім надсилання вимоги №583 на електронну адресу відповідача, також направив на адресу банку цінним листом з описом вкладення №685 від 30.01.2019 оригінал вимоги від 30.01.2019 разом з додатками.

Відповідно до строків, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Дана вимога була отримана відповідачем 01.02.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №685, та розглянута банком 20.02.2019, що підтверджується листом №Е.35.0.0.0/4-77 про відмову у виплаті гарантійної суми внаслідок звернення з вимогою після закінчення строку дії гарантії.

Частиною 1 ст.561 Цивільного кодексу України встановлено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана.

Відповідно до ч.1 ст.565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Як встановлено судом, гарантія набуває сили з моменту підписання її банком і діє до 30.01.2019 включно.

Всі вимоги за цією гарантією мають бути надані разом із копією підписаного договору до або на дату закінчення її дії на адресу офісу Банку (49094, Дніпро, Набережна Перемоги, 30) не пізніше 30.01.2019 включно, або в цей же строк отримані банком поштовим зв`язком, кур`єром або іншим способом, який дозволяє зафіксувати факт отримання банком вищевказаних письмових вимог.

Умовами гарантії також передбачено, що зобов`язання банку обмежуються гарантованою сумою та закінчуються повністю і автоматично у приміщенні банку 30.01.2019 року включно.

Згідно з ч.1 ст.568 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється, зокрема, у разі закінчення строку дії гарантії.

Таким чином, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Враховуючи вищевикладене, на момент отримання відповідачем вимоги строк дії гарантії закінчився.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем у строк, встановлений гарантією не було отримано вимоги позивача № 583 від 30.01.2019 в письмовій формі, враховуючи, що строк дії гарантії, яка станом на час звернення позивача з вимогою до банку закінчилась, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Дарницький вагоноремонтний завод" 20 832,00 грн, які становлять суму банківської гарантії наданої банком згідно із забезпеченням зобов`язань за договором №11-18-17-01-ПТ від 17.12.2018.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/2725/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Дарницький вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/2725/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/2725/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/2725/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна