ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/921/19

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Швидкої О.В., у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду розглянув справу за позовом публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166 (поштова адреса: Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. М. Вербицького, 1)

до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр 14-16», м. Черкаси, вул. Митницька, 14, кв.3

про стягнення 24436,18 грн. заборгованості,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Махаринець В.О. за довіреністю;

від відповідача: Чакалов Р.К. за довіреністю.

Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр 14-16» про стягнення заборгованості за використану активну електричну енергію згідно договору про постачання електричної енергії від 31.01.2017р. №6459 в розмірі 24436,18 грн., та відшкодування судових витрат.

До початку судового засідання представник відповідача подав до суду відзив від 20.08.2019р. на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити повністю, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими: обсяги споживання електричної енергії, визначені ПАТ «Черкасиобленерго», - не відповідають дійсності, максимальна дозволена потужність для ОСББ «Центр 14-16» складає лише 1,3 кВт/міс, ОСББ «Центр 14-16» споживає значно менше електроенергії, ніж стверджує позивач, і лише на освітлення сходових клітин та входу в будинки.

На вимогу суду сторонами проведено звірку заборгованості з підписанням акту у формі єдиного документу. В акті цифрові показники споживання енергії у позивача та відповідача суттєво різняться.

У судовому засіданні:

- представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити. В обгрунтування вимог посилається на акти перевірки приладів обліку енергії, акти зняття показників лічильника в ТП та розрахунку споживання енергії;

- представник відповідача заперечення підтримав, подав відзив на позов з доказами направлення його позивачеві. Заперечує існування письмових договірних відносин з постачальником електроенергії до січня 2017р. Заперечує чинність показників загального лічильника електричної енергії тип НІК 2303 АРПЗ №0181288, встановленого в ТП позивача, до якого відповідач не мав і не має доступу, показників не знімав і не передавав постачальнику енергії.

Позивачем надано всі документи листування з ОСББ стосовно укладення договору на постачання електричної енергії від 31.01.2017р.

Інших доказів не подано. Сторони заявили, що подали у справу всі документи на обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

31.01.2017р. між постачальником енергії на території Черкаської області ПАТ (ВАТ) «Черкасиобленерго» та споживачем об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Центр 14-16» укладено договір №6459 про постачання електричної енергії як різновиду товару (а.с. 10-13).

За умовами договору постачальник зобов`язався передати електроенергію споживачу та прийняти оплату за неї, а споживач зобов`язався прийняти електроенергію та розрахуватися за неї в установлені строки.

До договору підписано Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 14), в якому відображена межа балансової належності мереж чотири лічильника електроенергії однолінійної схеми в ВРП-0,4 кВт житлового будинку по вул АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , та все внутрішнє електрогосподарство.

Додатком №4 до договору регульовано графік зняття показників лічильників та приєднана потужність всього 1,3 кВт на два житлові багатоквартирні будинки. Тип та номери лічильників вказані в таблиці 2 (а.с. 17 зворот).

Додатком №14 до договору оформлено Акт про пломбування розрахункової схеми обліку електричної енергії (а.с. 27). Дата складання акту пломбування/технічної перевірки 05.10.2016р. опломбовано чотири лічильника електроенергії відповідача.

В обгрунтування вимог позивач в тому числі посилається на акти зняття поточних показників лічильника тип НІК 2303 АРПЗ №0181288 за період 27.11.2016р. 02.04.2018р. (а.с. 29-43). Суд зазначає, що акти складені в односторонньому порядку, без підписів та повідомлення споживача (відповідача); спірний лічильник був встановлений в ТП-4 позивача, за межами балансової належності відповідача. спірний лічильник не ввійшов в перелік приладів комерційного обліку енергії за договором №6459 від 31.01.2017р.

Позивач зазначає, що відповідач з лютого 2016 року не виконує договірних зобов`язань і станом на 01.01.2019р. заборгованість ОСББ перед Черкаським міським РЕМ становить 24436,18 грн. за спожиту активну електричну енергію в місцях загального користування.

Позивач виконав умови договору в повному об`ємі передавши електроенергію відповідачу без зауважень, а відповідач не розрахувався за спожиту активну електроенергію з лютого 2017 року по грудень 2018 року, що вказано в акті звірки заборгованості від 16.10.2019р., що викладений у формі єдиного документу за підписами позивача (постачальника) та відповідача (споживача електричної енергії).

В обгрунтування вимог позивач також посилається на Акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії від 05.10.2016 року в ТП-4 РУ-0,4 кВт позивача лічильник типу НІК 2303 АРПЗ №01812888, за підписом уповноваженого представника споживача Пучкової І.А. Лічильник використовується для врахування освітлення ОСББ «Центр 14-16» приєднаною потужністю 1,3 кВт, та на Акт пломбування приладів обліку від 05.10.2016р.

За твердженням позивача, відповідачем спожито енергії:

- в лютому 2017р. 5113 кВт/год енергії на суму 6595,78 грн.; оплати немає;

- в березні 2017р. 1068 кВт/год енергії на суму 1794,24 грн.; сплачено 774 грн.;

- в квітні 2017р. 2711 кВт/год енергії на суму 4554,48 грн.; сплачено 504 грн.;

- в травні 2017р. 970 кВт/год енергії на суму 1629,60 грн.; оплати немає;

- в червні 2017р. 1227 кВт/год енергії на суму 2061,36 грн.; оплати немає;

- в липні 2017р. 0 кВт/год енергії, сплачено 504 грн.;

- в серпні 2017р. 0 кВт/год енергії, оплати немає;

- в вересні 2017р. 2010 кВт/год енергії на суму 3376,80 грн.; оплати немає;

- в жовтні 2017р. 1075 кВт/год енергії на суму 1806 грн.; оплати немає;

- в листопаді 2017р. 100 кВт/год енергії на суму 168 грн.; оплати немає;

- в грудні 2017р. 582 кВт/год енергії на суму 977,76 грн.; сплачено 168,00 грн.;

- в січні 2018р. 834 кВт/год енергії на суму 1401,12 грн.; сплачено 977,76 грн.;

- в лютому 2018р. 1785 кВт/год енергії на суму 2998,80 грн.; оплати немає;

- в березні 2018р. 306 кВт/год енергії на суму 514,08 грн.; оплати немає;

- в квітні 2018р. 96 кВт/год енергії на суму 161,28 грн.; сплачено 514,08 грн.;

- в травні 2018р. 158 кВт/год енергії на суму 265,44 грн.; сплачено 426,72 грн.;

- в червні 2018р. 163 кВт/год енергії на суму 273,84 грн.; сплачено 273,84 грн.;

- в липні 2018р. 143 кВт/год енергії на суму 240,24 грн.; сплачено 240,24 грн.;

- в серпні 2018р. 199 кВт/год енергії на суму 334,32 грн.; сплачено 334,32 грн.;

- в вересні 2018р. 181 кВт/год енергії на суму 304,08 грн.; сплачено 304,08 грн.;

- в жовтні 2018р. 263 кВт/год енергії, на суму 441,84 грн.; сплачено 441,84 грн.;

- в листопаді 2018р. 274 кВт/год енергії на суму 460,32 грн.; сплачено 460,32 грн.;

- в грудні 2018р. 285 кВт/год енергії на суму 478,80 грн.; сплачено 478,80 грн.

Позивачем надано до справи акти зняття показників лічильника за період 27.11.2016р. 02.04.2018р. (а.с. 29-43). Суд звертає увагу на обставини, що акти складені та підписані позивачем в односторонньому порядку, сам лічильник електроенергії НІК 2303 АРПЗ №01812888 встановлений в приміщенні ТП позивача, до якого доступу у відповідача немає. Позивач не надав доказів спільного з відповідачем зняття показників лічильника за спірний період.

В березні 2018 року у Відповідача на об`єкті на межі відповідальності були встановлені нові лічильники активної електроенергії (а.с. 44-48), двосторонні акти перевірки засобів обліку складені та підписані 03.04.2018р. і рахунки на оплату виставляються за показниками лічильників та щомісячними актами зняття показників за участі відповідача. З березня 2018р. в обліках позивача та відповідача розбіжностей немає, оплата проводиться регулярно.

Відповідач вимоги заперечує та вказує на відсутність в договорі комерційного приладу обліку енергії - лічильник НІК 2303 АРПЗ №01812888. Звертає увагу суду, що договір з позивачем укладено 31.01.2017р. Інші договори з позивачем не укладались. Відносини до 31.01.2017р. між сторонами слід розцінювати як позадоговірні. Подано свій розрахунок вимог по заборгованості. Відповідач визнав заборгованість 5685,12 грн. за 5134 кВт/год спожитої активної електроенергії протягом січень 2017р. - грудень 2018р. В решті вимог просить відмовити за недоведеністю та необгрунтованістю вимог.

Однак суд звертає увагу учасників на наявні позадоговірні відносини сторін до 31.01.2017р., безперебійне постачання позивачем та споживання електроенергії відповідачем до 31.01.2017р., поза умовами договору №6459 (а.с. 9-10), що не охоплюється предметом спору в даній справі.

Несвоєчасний та неповний розрахунок Відповідача (споживача) за отриману електроенергію протягом 2017-2018 років став причиною звернення Позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості за енергоносії з Відповідача.

На запитання головуючого представники сторін заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами та суб`єктами господарювання, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ.

Суд при вирішенні спору та прийнятті рішення враховує основні засади та принципи господарського судочинства (ст. 2 ГПК України), в тому числі верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд враховує, що відповідно до приписів ст. 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарських судів.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на

користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох сторін, спрямована па встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Між сторонами виникли відносини постачання електроенергії як різновид відносин купівлі-продажу (з елементами послуги з доставки приєднаними мережами), що відповідає приписам гл. 54 ЦК України на підставі письмового двостороннього оплатного строкового консенсуального договору від 31.01.2017р. №6459 (а.с. 9-27). Позивачем визначено підставу стягнення боргу з відповідача за активну електроенергію саме на умовах договору №6459.

Суд не розглядає умови позадоговірного постачання позивачем та споживання відповідачем активної електроенергії до 31.01.2017р., в тому числі за участі КП «Придніпровська СУБ».

Приєднана потужність споживання електроенергії для відповідача визначена договором в 1,3 кВт.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний недійсним за рішенням суду, не розірваний в установленому порядку чи за згодою сторін.

Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Позивачем виконано поставки електроенергії на освітлення місць загального користування на об`єкті Відповідача як різновиду товарної продукції відповідно до щомісячних актів приймання-передавання товарної продукції (активної електричної енергії), в тому числі звітів відповідача.

Претензій щодо кількості, якості, вартості електроенергії за період з березня 2018р. - у Відповідача до Позивача немає.

Спір наявний з позивачем стосовно виставлених позивачем показників споживання енергії в ОСББ з лютого 2017 по лютий 2018р. на підставі не вказаного в договорі від 31.01.2017р. лічильника тип НІК 2303 АРПЗ №0181288, розміщеного в ТП позивача.

Позивачем нараховано відповідачу споживання 19543 кВт/год електроенергії за спірний період лютий 2017-грудень 2018р. на суму 30838,18 грн. Після часткової оплати, за розрахунком позивача сума боргу складає 24436,18 грн. Відповідач вимоги заперечує та подає свій розрахунок вимоги з урахуванням об`ємів потужності та споживання 7202 кВт/год на суму 12099,12 грн., заборгованість з урахуванням часткової оплати складає 5685,12 грн. за спірний період. Заборгованість підтверджена відповідачем в акті звірки заборгованості від 16.10.2019р.

Відповідач вимоги заперечив та просить в задоволенні позову в цій частині відмовити. Вказує на відсутність договірних відносин з постачальником енергії до 31.01.2017р., відсутність фіксації в договорі №6459 спірного лічильника тип НІК 2303 АРПЗ №0181288 як розрахункового та відсутність правових підстав для оплати електроенергії поза умовами договору №6459.

При прийнятті рішення Суд критично оцінює доводи та подані Позивачем документи розгорнуті баланси та таблиці нарахувань за споживання активної енергії, рахунки на оплату енергії, акти зняття показників споживання енергії (а.с. 29-43, 102-124) як такі, що оформлені позивачем в односторонньому порядку, без вихідних даних Відповідача як споживача енергії, без врахування звітів Відповідача про спожиту активну електроенергію, без надання первинних та об`єктивних доказів вручення Відповідачеві рахунків на оплату.

Належить стягнути з Відповідача на користь Позивача:

- 5685,12 грн. боргу за активну електроенергію за період лютого 2017р.-грудня 2018р.

В решті вимог належить відмовити Позивачу за необґрунтованістю, безпідставністю та недоведеністю.

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача пропорційно задоволених вимог та стягнути на користь Позивача 1 921 грн. судового збору за мінімальною ставкою.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр 14-16», м. Черкаси, вул. Митницька, б. 14, кв.3, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166, (поштова адреса: Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. М. Вербицького, 1), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

5685,12 грн. боргу за електроенергію, 1 921 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 25.10.2019р.

Суддя Г.М. Скиба