ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р. Справа№ 910/6712/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 23.10.2019 у даній справі

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Золота середина"

на рішення господарського суду м. Києва від 05.08.2019

у справі № 910/6712/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Золота середина"

про стягнення 100 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.08.2019 у справі № 910/6712/19 позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Золота середина" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн" 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста сорок) грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача і 738 (сімсот тридцять вісім) грн. 05 коп. судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Золота середина" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд повністю скасувати рішення господарського суду м. Києва від 05.08.2019 у справі № 910/6712/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Золота середина" на рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2019 у справі № 910/6712/19 та призначено її розгляд на 23.10.2019.

09.10.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 23.10.2019 представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник позивача заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги, просила суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн" (далі - ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Золота середина" (далі - ТОВ "Золота середина") про стягнення 100 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 04.07.2017 представниками ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" Ясінською Н.В. та Макашовим В.В. при дослідженні сайту obozrevatel.com (власником сайту є ТОВ "Золота середина") було зафіксовано факт використання відповідачем музичного твору "С неба в небо" (виконавець: Ані Лорак; автор музики: Кіркоров Ф.Б.; автор слів: Кавалерян К.А.), майнові авторські права на слова якого належать ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" на підставі укладеного з автором слів Кавалеряном К.А. ліцензійного договору №34-01/03/15 від 01.03.2015 (далі - Ліцензійний договір) та додаткової угоди від 02.08.2017 №2;

- факт незаконного використання ТОВ "Золота середина" вказаного музичного твору способом відтворення та подання до загального відома підтверджується даними моніторингу, а саме записом використання музичного твору "С неба в небо" на DVD-R диску та актом огляду веб-сайту від 04.07.2017 №/3/11.

Судова колегія, дослідивши матеріали даної справи та заслухавши у судовому засіданні присутніх представників сторін, встановила наступне.

01.03.2015 ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" (ліцензіат) та індивідуальним підприємцем Кавалеряном Кареном Артаваздовичем (ліцензіар; далі - Кавалерян К.А.) укладено Ліцензійний договір, за умовами якого:

- "Право на використання" - це майнові авторські права на використання творів, надані ліцензіату за Договором, на умовах виключної або невиключної ліцензії щодо кожного з зазначених способів використання, що включають право здійснювати самостійно і / або дозволяти третім особам здійснювати стосовно таких творів, представлених як в оригінальній, так і в переробленому вигляді (в тому числі, але не обмежуючись, в формі караоке, мобільного контенту і/або файлу, інших аналогічних формах, придатних для цифрового електронного поширення), в межах території і протягом терміну такі дії:

відтворення творів в будь-якій формі (матеріальній або нематеріальній), електронної, цифрової, оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер), в тому числі з використанням будь-яких технічних засобів і пристроїв, і в будь-яких цілях (включаючи, але не обмежуючись, в формі контенту, в мережі Інтернет;

публічне виконання творів з використанням звуко-, відеозапису, інших технічних засобів і пристроїв;

публічну демонстрацію і публічний показ як оригіналів творів, так і їх примірників;

публічне сповіщення творів (включаючи передачу в теле-, радіоефір, з використанням супутників, по кабелю і т.д.), повторне публічне сповіщення (включаючи ретрансляцію);

включення творів як складових частин до збірників (в тому числі в музичні збірники різних виконавців), бази даних, антологій, енциклопедій, т.п.;

переробку, адаптацію, аранжування, оркестровку, створення варіацій, реміксів, рімейків, кавер-версій і будь-які інші види перетворення та внесення змін до творів (включаючи, але не обмежуючись, з метою створення контенту, а також в цілях, необхідних для цифрової електронної дистрибуції);

використання творів, а також будь-яких їх окремих частин (фрагментів) при створенні будь-яких інших творів (музичних, аудіо-, аудіовізуальних творів та інших творів та інших творів літератури, науки і мистецтва);

розповсюдження творів і їх примірників за допомогою першого та кожного наступного продажу, відчуження іншим способом, здачі в найм і (або) в прокат до або після першого продажу, будь-який інший передачі до першого продажу примірника творів (включаючи, але не обмежуючись, в формі контенту, в мережі Інтернет, а також в інших формах необхідних для цифровий електронним дистрибуції);

надання доступу до творів через електронні системи інформації (в т.ч. Інтернет) таким чином, що будь-яка особа може його отримати з будь-якого місця і в будь-який час на свій вибір (включаючи, але не обмежуючись, в формі контенту і в мережі Інтернет;

розповсюдження, в т.ч. подачу творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть мати доступ до творів з будь-якого місця і в будь-який час на свій вибір (включаючи, але не обмежуючись, в формі контенту, в тому числі в мережі Інтернет);

використання творів в рекламі, в тому числі в рекламі ліцензіата;

використання творів під фірмовим найменуванням, знаком для товарів і послуг, логотипом, будь-якими іншими позначеннями і реквізитами ліцензіата, третіх осіб на підставі угод, укладених ліцензіатом, використання знаку охорони авторських прав для повідомлення про виняткові права ліцензіата на твори;

отримання винагороди за використання творів будь-яким із способів, зазначених у Договорі (пункт 1.3 Ліцензійного договору);

- "Твори" (Твір) означає музичні твори з текстом (або без такого), аранжування музичних творів, включаючи назву твору - якщо назва є самостійним об'єктом авторського права, виключні майнові авторські права на які належать ліцензіару і перелік (назви) яких затверджується сторонами в додатках до Ліцензійного договору; якщо назва твору, або його варіанти було раніше або буде згодом змінено автором або іншою особою, такий твір (варіант) або назва твору буде проте вважатися таким, що входять в термін "Твори" Ліцензійного договору; з метою Ліцензійного договору поняття твори охоплює музичні твори з текстом і без, фотографічні твори і аудіовізуальні твори (пункт 1.4 Ліцензійного договору);

- "Термін" означає період часу, на який надаються права; даний термін починається з дати передачі прав і триває протягом терміну дії Ліцензійного договору, якщо інший термін не зазначений у відповідних додатках до Ліцензійного договору (пункт 1.5 Ліцензійного договору);

- "Територія" - означає територію використання прав - Україна (пункт 1.6 Ліцензійного договору);

- ліцензіар з моменту підписання відповідного додатку до Ліцензійного договору надає за винагороду на термін і на територію, а ліцензіат набуває на умовах виняткової і/або невиключної ліцензії (умови конкретизуються сторонами у відповідних додатках до Ліцензійного договору щодо кожного із зазначених у пункті 1.3 Ліцензійного договору способів використання) права на використання творів, перелік яких затверджується сторонами в додатках до Ліцензійного договору, і зобов'язується виплачувати ліцензіару винагороду (роялті) (пункт 2.1 Ліцензійного договору);

- ліцензіар також надає ліцензіату право на умовах виключної ліцензії збирати винагороду за використання творів третіми особами, починаючи з моменту опублікування таких творів на відповідній території (пункт 2.3 Ліцензійного договору);

- права на використання творів надаються ліцензіату з моменту підписання відповідних додатків (пункт 3.1 Ліцензійного договору);

- ліцензіар гарантує ліцензіату таке:

на момент часу, що безпосередньо передує вступу в силу Ліцензійного договору, ліцензіар є єдиним і законним власником (володільцем, правовласником) виняткових прав на твори, перелік яких затверджується сторонами в додатках до Ліцензійного договору (підпункт 5.1.1 пункту 5.1 Ліцензійного договору);

на момент, що безпосередньо передує вступу в силу Ліцензійного договору, не існує ніяких прав, обтяжень і вимог третіх осіб щодо творів, крім прав, обтяжень і вимог, про які ліцензіар повідомив ліцензіата в письмовому вигляді до моменту укладення Ліцензійного договору (підпункт 5.1.2 пункту 5.1 Ліцензійного договору);

на момент, що безпосередньо передує вступу в силу Ліцензійного договору, тільки ліцензіар має право передавати права (підпункт 5.1.3 пункту 5.1 Ліцензійного договору);

ліцензіару не відомо про яких би то не було претензій третіх осіб щодо прав і творів на момент укладення Ліцензійного договору (підпункт 5.1.4 пункту 5.1 Ліцензійного договору);

укладення Ліцензійного договору та виконання всіх обов'язків за ним не суперечить ніяким іншим зобов'язанням, взятим на себе ліцензіаром, і жодне з наведених тверджень не є предметом спору або розгляду (підпункт 5.1.5 пункту 5.1 Ліцензійного договору);

- Ліцензійний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, зазначеної на початку Ліцензійного договору, і діє до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань; при цьому, якщо за місяць до закінчення терміну дії Ліцензійного договору, жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення, Ліцензійний договір вважається автоматично пролонгованим кожен раз на 1 (один) календарний рік (пункт 7.1 Ліцензійного договору).

Відповідно до додатку №2 до Ліцензійного договору Кавалерян К.А. передав позивачу права на використання, зокрема, твору "С неба в небо" (виконавець: Ані Лорак).

Отже, позивач за вказаним Ліцензійним договором отримав виключні майнові авторські права на музичний твір "С неба в небо" і має право захищати свої права, у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

За результатами моніторингу мережі Інтернет позивачем було встановлено та зафіксовано в процесі дослідження сайту факти незаконного використання твору ТОВ "Золота середина" на потужностях належного останньому сайту - obozrevatel.com.

Факт реєстрації та функціонування сайту obozrevatel.com в інтересах відповідача підтверджується інформацією, розмішеною на офіційному сайті реєстратора доменного імені obozrevatel.com, згідно з якою власником вказаного сайту є ТОВ "Золота середина", представник реєстранта - Михайло Кривда (керівник відповідача).

Наказом ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" від 04.07.2017 №02 про призначення комісії з огляду веб-сайту було прийнято рішення:

- створити на підприємстві комісію з огляду веб-сайту у складі Ясінської Н.В. (директора ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн") і Макашова Владислава Валентиновича (засновника ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн");

- головою комісії призначити Ясінську Н.В.;

- покласти на комісію такі обов'язки: встановити та зафіксувати наявність або відсутність використання твору "С небо в небо". URL (Uniform Resource Locator) веб-сайту, що оглядається: http://obozrevatel.com/ (доменне ім'я, за яким доступний веб-сайт: obozrevatel.com), розділ "Радіо"; скласти та відповідним чином затвердити підписами членів комісії акт проведеного огляду веб-сайту, в якому відобразити результат проведеного огляду веб-сайту.

04.07.2017 вказаною комісією здійснено дослідження сайту відповідача - obozrevatel.com (розділ "Радіо"), зафіксовано незаконне використання музичного твору "С неба в небо" у виконанні Ані Лорак, у зв'язку з чим складено акт огляду веб-сайту від 04.07.2017 №/3/11.

Позивач як доказ доведення до загального відома твору відповідачем подав суду диск із відеозаписами.

Апелянт, зазначає про те, що доля прав Кавалеряна К.А. у творі "С неба в небо" складає 80%; жодних доказів того, що на момент укладення Ліцензійного договору ліцензіар володів авторськими правами, обсяг яких визначений цим Договором, позивач не надав; позивачем не наданий примірник твору, що підтверджує авторство Кавалеряна К.А., проте позивачем до позову долучений відтворений цифровий запис твору, з якого неможливо встановити автора (авторів) твору "С неба в небо", а також чи здійснювалася авторами переробка оригінального твору і відповідно обсяг прав щодо такого твору ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн".

Судовою колегією встановлено, що у таблиці, додатку №2 до Ліцензійного договору, визначено частку належних Кавалеряну К.А. авторських прав на слова музичного твору "С неба в небо", яка складає 80%.

Разом з тим, відсоткове співвідношення зазначається лише для отримання авторської винагороди (роялті), але не для визначення об'єму/обсягу повноважень щодо надання дозволу на використання того чи іншого твору, тобто майнове авторське право не вимірюється у відсотковому співвідношенні.

Твір складається з частин, кожна з яких має самостійне значення, кожен із авторів має право використовувати створену ним частку твору на власний розсуд. Жодна фізична або юридична особа не має прав заборонити автору здійснювати використання свого твору.

Крім того, підставою заявленого позову є обставини, пов'язані з реалізацією суб'єктом майнового авторського права належних йому майнових авторських прав відповідно до приписів статті 427 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 31 Закону, а не обставини щодо створення спірного музичного твору, з якими пов'язується виникнення немайнових авторських прав.

Що ж до відсутності примірника твору, що підтверджує авторство Кавалеряна К.А., то слід зазначити наступне.

У розгляді господарським судом справи про захист авторських прав потрібно виходити з того, що, поки не доведено інше, автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору. Інші докази, пов'язані з авторством твору, досліджуються лише в разі, якщо авторство даної особи на твір оспорюється або заперечується.

Апелянтом не подано суду жодних доказів, які б ставили під сумнів авторство Кавалеряна К.А. на слова до музичного твору "С неба в небо".

Договір є чинним, не оспореним та не визнаним недійсним, підстав вважати, що Кавалерян К.А. не є автором слів музичного твору "С неба в небо" у суду немає.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ТОВ "Золота середина" вказує на те, що відповідачем не використовуються музичні твори на сайті obozrevatel.com (підрозділ RADIO) способом відтворення у розумінні статті 1 Закону, оскільки музичні твори програються потоком, включаючи програвання окремого твору, користувач не має змоги завантажити твір на власний пристрій.

Разом з тим, публічне сповіщення (публічне повторне сповіщення) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, відбувається шляхом передачі в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передачі на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів).

Виготовлення ж одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер, є відтворення (стаття 1 Закону).

Розміщення творів у мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного використання, є їх відтворенням у розумінні статті 1 Закону, і тому на таке розміщення творів поширюється дія статті 15 цього Закону. Якщо у зв'язку з таким розміщенням порушуються майнові права суб'єкта авторського права, визначені статтею 15 названого Закону, то це дає підстави для судового захисту авторського права (пункт "а" статті 50 Закону).

Таким чином, розміщення відповідачем музичного твору "С неба в небо" у виконанні Ані Лорак на веб-сайті obozrevatel.com, тобто у мережі Інтернет, у вигляді, доступному для публічного використання, є його відтворенням.

Відтак, судом першої інстанції правомірно було встановлено, що відповідачем порушено майнові авторські права позивача, отримані останнім за Ліцензійним договором, на музичний твір "С неба в небо" у виконанні Ані Лорак.

Посилаючись на правомірність використання музичних творів у своїй діяльності, відповідач (користувач) зазначав, що:

- ТОВ "Золота середина" укладено Договір №02-01/03/12/І з об'єднанням підприємств "Український музичний альянс" (організація) про виплату винагороди (роялті) за публічне сповіщення (публічне повторне сповіщення) зафіксованих у фонограмах, відеограмах виконань, фонограм, відеограм, опублікованих з комерційною метою, та їх примірників;

- так, за умовами пункту 1.1 Договору №02-01/03/12/І організація згідно з статтею 43 Закону здійснює збір та розподіл винагороди (роялті) за використання користувачем без згоди з відповідними суб'єктами суміжних прав (виконавцями, виробниками фонограм та (або) відеограм, їх правонаступниками) об'єктів суміжних прав шляхом публічного сповіщення (публічного повторного сповіщення) через мережу Інтернет зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах виконань, фонограм та відеограм, опублікованих з комерційною метою, та їх примірників з території України;

- щомісячно відповідач сплачує роялті за використання без згоди з відповідними суб'єктами суміжних прав об'єктів суміжних прав шляхом публічного сповіщення (публічного повторного сповіщення) через мережу Інтернет зафіксованих у фонограмах і або) відеограмах виконань та відеограм, опублікованих з комерційною метою, та їх примірників з території України;

- згідно з пунктом 1 додатку № 2 до Договору №02-01/03/12/І сторонами погоджено розуміти, що предметом Договору №02-01/03/12/І є виплата винагороди за використання користувачем способом публічного сповіщення (публічного повторного сповіщення) через мережу Інтернет необмеженого переліку зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах виконань, фонограм та відеограм, опублікованих з комерційною метою та їх примірників;

- відповідач не використовує твори, правовласником яких є ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн".

Разом з тим, за Договором №02-01/03/12/І відповідачем отримано право на використання суміжних прав виконавців, виробниками фонограм та (або) відеограм, їх правонаступниками.

Судовою колегією встановлено, що жодних доказів на укладення ТОВ "Золота середина" угод із правовласниками, які б дозволяли відтворення музичного твору "С неба в небо", відповідачем (апелянтом) суду не подано, як не подано й доказів укладення договору з організацією колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права.

Частинами першою і третьою статті 15 Закону передбачено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать:

а) виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором.

Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Відповідно до статті 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 440 ЦК України та частиною третьою статті 15 Закону передбачено, що майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 32 Закону використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Стосовно тверджень ТОВ "Золота середина" щодо того, що позивачем не надані жодні докази на підтвердження того розміру компенсації, яка була б сплачена відповідачем за надання дозволу на використання авторського права на твір "С неба в небо", то суд першої інстанції правомірно зазначив, що чинне законодавство України не передбачає надання позивачем доказів щодо заявленого позивачем розміру такої компенсації.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 31.05.2018 (суддя Мандриченко О.В.) у справі №911/3006/17 за позовом ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" до ТОВ "Золота середина" про стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2018, позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Золота середина" на користь Товариства 17 620 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав та 293,67 грн. судового збору.

Предметом розгляду у справі №911/3006/17 було порушення ТОВ "Золота середина" майнових авторських прав Товариства на музичні твори "Shady Lady" (виконавець - Ані Лорак) та "Свадебная" і "Не могу" (виконавець - Benami).

Тобто, судом першої інстанції було встановлено, наявний факт неодноразового порушення ТОВ "Золота середина" виключних майнових авторських прав позивача.

Компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації.

У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Проте, відповідно до пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Наразі такі зміни до Закону не внесені. Водночас виплата згаданої компенсації підпадає під ознаки "інших виплат", про які йдеться у наведеному приписі Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений цим Законом, на даний час не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначені компенсації, пов'язаної з порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Отже, при визначені розміру відповідної компенсації слід виходити з приписів пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та застосовувати розрахункову величину у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року (з 1 січня 2019 року - 1 921 грн.).

Судовою колегією встановлено, що ТОВ "Золота середина" не доведено правомірності використання зазначеного спірного музичного твору.

Тобто, ТОВ "Золота середина" припустилося порушення відповідних виключних майнових авторських прав не вперше; використано один музичний твір з текстом, виключне майнове авторське право на який належить ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн"; а тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку притягнути відповідача до відповідальності у вигляді сплати компенсації у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 921 грн.

Тобто станом на дату прийняття господарським судом рішення з цієї справи з відповідача правомірно стягнуто 38 420 грн. (1 921 грн. х 20) компенсації; у задоволенні ж решти позовних вимог правомірно було відмовлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів встановлені у даній справі судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи, що фундаментальних порушень судом апеляційної інстанції не встановлено, судове рішення у справі прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та для скасування рішення господарського суду м. Києва від 05.08.2019 у справі № 910/6712/19.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Золота середина" залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 05.08.2019 у справі № 910/6712/19 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/6712/19 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний: 28.10.2019.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець