ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3361/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Житлово-будівельного кооперативу "Жовтень-21", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за наданими послугами з централізованого водопостачання і водовідведення за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 496 від 09.09.2015 у сумі 24 844,13 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулося до господарського суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Жовтень-21" про стягнення заборгованості за наданими послугами з централізованого водопостачання і водовідведення за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 496 від 09.09.2015 у сумі 24 844,13 грн., яка складається з суми основного боргу - 22 074,36 грн., 3% річних - 216,67 грн., інфляційних втрат - 17,46 грн. та пені - 2 535,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 496 від 09.09.2015 в частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги.

Ухвалою від 07.08.2019 залишено позовну заяву без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви, а саме надати Акт № 764 ТІ від 28.02.2019.

20.08.2019 позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2018, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Ухвала суду, направлена на адресу відповідача, повернулась на адресу суду з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Так, на підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.08.2019, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 50082, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чарівна, 24, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила).

Так, для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Більше того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвали суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю юридичною адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Таким чином, суд вважає, що відповідач про наявність справи у суді повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд звертає увагу на те, що строк розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, визначений статтею 248 ГПК України закінчується 21.10.2019.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2015 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі - позивач, виконавець) та Житлово-будівельним кооперативом "Жовтень-21" (далі - відповідач, споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 496 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надати споживачеві - відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі - послуги), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 1.2. договору орієнтовний обсяг послуг визначається на підставі розрахункової заявки споживача, узгодженої з відділом водозбуту виконавця, яка є невід`ємною частиною договору. Загальний обсяг послуг з централізованого постачання холодної води. орієнтовно складає: 8894,88 куб.м/рік. Загальний обсяг послуг з централізованого водовідведення орієнтовно складає: 8894,88 куб.м/рік.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що договірний обсяг централізованого постачання питної води та водовідведення може бути змінений (збільшений або зменшений) за письмовою згодою споживача. Заявка повинна бути надіслана на адресу виконавця та отримана останнім не пізніше , ніж за один місяць до початку кварталу. У випадку, якщо виконавець має технічну можливість виконати таку заявку, зміна оформлюється додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Характеристика засобів обліку та регулювання споживання води:

порядковий номер вид засобу обліку води тип засобу обліку води заводський номер перше показання місце встановлення примітка
1лічильниксенсус 00262вул. Косигіна, 24
Згідно з п.2.1 договору тарифи на послуги (за 1 куб.м без ПДВ) становлять:

Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 896 від 26.03.2015 за 1 куб.м без ПДВ: вода питна - 3,09 грн., стоки -3,11 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору плата за надані послуги з наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-12 Правил №630.

Пунктом 2.3. договору встановлено, що у випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідної постанови компетентного органу, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження.

Відповідно до п.3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач здійснює оплату за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення у грошовій формі в повному обсязі не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця. Можливі інші форми оплати наданих послуг, які не суперечать діючому законодавству України (п.3.2 договору).

Плата за надані послуги при наявності засобів обліку води здійснюється за їх показниками та розподілом у відповідності до п. 1.4. договору. У разі відсутності засобів обліку або їх показників, плата за надані послуги здійснюється, тимчасово, розрахунковим шляхом за затвердженими нормами водопостачання.

Пунктом 3.9 договору встановлено, що при оформлені платіжного доручення або протоколу на проведення взаємозаліку, у графі "призначення платежу" споживач повинен вказати період за який проводиться оплата, номер, дату рахунку та договору. У разі відсутності у платіжному дорученні або протоколі цих даних, перерахована оплата зараховується виконавцем в рахунок попередньої заборгованості.

Споживач зобов`язаний своєчасно в повному обсязі у встановлені договором строки, оплачувати послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, відповідно до встановлених тарифів. Щоквартально оформлювати акт звірки взаємних розрахунків (п.4.2, пп. 4.2.2, 4.2.13 договору).

Відповідно до п. 6.1. договору точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача та розмежування відповідальності за стан і експлуатацію водопровідних та каналізаційних мереж, зазначені у актах розмежування балансової та експлуатаційної належності, які є невід`ємною частиною договору.

Цей договір укладається на 3 роки та набирає чинності з 01.09.2015 у відповідності до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України і діє в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення до 01.09.2018, а в частині розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості (п. 9.1. договору).

Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (п. 9.2. договору).

Пунктом 10.8. договору встановлено, що обсяги постачання послуг, визначаються згідно показників технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки, встановлених власними коштами та засобами споживача, згідно з технічними умовами виданими виконавцем. Місця встановлення, вид, тип технічних засобів та інші необхідні характеристики зазначаються в акті опломбування, що підписується у встановленому порядку уповноваженими представниками виконавця. Показники технічних засобів обліку знімаються представниками виконавця щомісячно, у присутності представника споживача. У разі відсутності, або тимчасової несправності таких технічних засобів - облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом, згідно з установленими нормами водопостачання.

У відповідності до п. 10.11 договору кількість стічних вод (водовідведення), що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно з показниками технічних засобів обліку, а при їх відсутності по нормам водопостачання.

Згідно п. 10.12 договору споживач для підписання акту про кількість отриманих послуг направляє свого представника у відділ водозбуту виконавця не пізніше 01 числа кожного місяця наступного за звітним . Якщо представник споживача не прибув у встановлений термін , або відмовився від підписання акту, виконавець на підставі даних технічних засобів обліку води, або нормативів (норм) водопостачання у односторонньому порядку складає акт, який вважається узгодженим споживачем та є підставою для здійснення нарахувань та подальшої оплати останнім, один примірник акта в триденний строк направляється на адресу споживача.

28.02.2019 службою технічно інспекції КП "Кривбасводоканал" виконано технічне обстеження систем водопостачання та водовідведення споживача послуг за договором № 496 від 09.09.2015, про що складено та підписано сторонами Акт № 765ТІ від 28.02.2019 (а.с. 37).

Позивачем видано відповідачу Припис № 526 від 28.02.2019 про необхідність в термін до 28.03.2019 надання схеми розподілу зон балансової належності мереж водопостачання та водовідведення і експлуатації відповідальності сторін, виконавчо-технічну документацію (проект) на систему водопостачання, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 38).

Згідно Акту № 314 зняття охоронної пломби та деталей опломбування від 28.02.2019 прилад обліку споживача SENSUS, Gn-10, заводський номер № НОМЕР_1 був розпломбований для державної повірки за завою споживача. Державна повірка здійснена 06.03.2019, про що надано Свідоцтво про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки №Т-СП-03-20915/19. Згідно Акту № 396 встановлення охоронної пломби та деталей опломдування від 12.03.2019 прилад обліку споживача SENSUS, Gn-10, заводський номер № НОМЕР_1 був опломбований пломбою С50094459, обвідна лінія пломбою С50094600 (а.с. 39, 53).

На виконання умов договору позивач в період з 01.02.2019 по 30.06.2019 надав відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, що підтверджується актами приймання-передачі з централізованого постачання холодної води і водовідведення за договором №496 від 09.09.2015 на загальну суму 43 209,41 грн., що підтверджується актами приймання-передачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а.с. 45-46), які підписані повноважним представником відповідача без заперечень та скріплені печаткою підприємства відповідача.

На оплату наданих послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, позивач виставив відповідачу рахунки на загальну суму 43 209,41 грн. (а.с. 40-44), отримання рахунків відповідачем підтверджується підписом його представника у реєстрах-попередженнях (а.с. 48-49).

Відповідач за надані послуги розрахувався частково у сумі 21 135,05 грн., в наслідок чого у відповідача пере позивачем виникла заборгованість у сумі 22 074,36 грн.

На підтвердження наявності заборгованості, між позивачем та відповідачем підписано акти звірки (а.с. 50-52).

В порушення умов договору відповідачем належним чином і у повному обсязі не виконані взяті на себе зобов`язання, в результаті чого залишається не оплаченою заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення у сумі 22 074,36 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивач нарахував та просить також стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 535,34 грн., 3 % у розмірі 216,67 грн. та інфляційні втрати у розмірі 17,76 грн., що і є причиною виникнення цього спору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено, що споживачі питної води зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

На час розгляду справи, відповідачем позовні вимоги належними та допустимими доказами не спростовані, суму боргу не сплачено.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у сумі 22 074,36 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 535,34 грн., 3 % у розмірі 216,67 грн. за період з 11.03.2019 по 29.07.2019 та інфляційні втрати у розмірі 17,76 грн. за період з квітня по червень 2019 року.

Виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі , встановленому законодавством та цим договором (п. 4.3, пп. 4.3.1 договору).

Пунктом 5.1. договору встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за: недотримання вимог нормативно-грошових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені; втручання в роботу засобів обліку води; порушення зобов`язань, установлених законодавством і цим договором; скид в міську каналізаційну мережу стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднених речовин.

У разі прострочення виконання зобов`язання, на вимогу виконавця споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми (пп. 5.1.1. договору).

Несвоєчасну оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у термін, визначений п. 3.2, п. 3.4 договору, споживач сплачує на користь виконавця пеню у розмірі 0,1% від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період, за який сплачується пеня (п. 5.1.2 договору).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає стягненню за період з 11.03.2019 по 29.07.2019 становить 2 535,34 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних, що підлягають стягненню за період з 11.03.2019 по 29.07.2019 становить 216,67 грн.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За розрахунком суду, сума інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача за період з квітня по червень 2019 року складає 17,76грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 22 074,36 грн., пені у розмірі 2 535,34 грн., 3 % у розмірі 216,67 грн. та інфляційних втрат у розмірі 17,76 грн.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу "Жовтень-21" про стягнення заборгованості за наданими послугами з централізованого водопостачання і водовідведення за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 496 від 09.09.2015 у сумі 24 844,13 грн. задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Жовтень-21" (50082, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чарівна, буд. 24, ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а, ) суми основного боргу у розмірі 22 074,36 грн., пені у розмірі 2 535,34 грн., 3 % у розмірі 216,67 грн., інфляційних втрат у розмірі 17,76 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.10.2019

Суддя Н.Г. Назаренко