ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" жовтня 2019 р.Справа № 922/2804/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Куліковою А.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс", смт. Пісочин
про стягнення 5 909,33 грн.
без виклику представників

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" (надалі - Відповідач) суми заборгованості у розмірі 5 909,33 грн. (де: 3% річних в розмірі 1 383,35 за період: серпень 2018 - липень 2019р.р. та інфляційні в розмірі 4 525,98 грн. за період: жовтень 2018 - червень 2019 р.р.), а також просить суд стягнути з Відповідача суму судового збору.

Ухвалою суду від 30.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2804/19 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи засвідченої копії довіреності від 19.03.19р. за №01-26/3073 (а.с.74), поданою разом з позовною заявою, АТ "Харківобленерго" уповноважує зокрема Підгорного Б.Б. представляти інтереси в судах, де також даний позов підписано зазначеним представником.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.17 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до ч.2 ст.162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч.5 ст.164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до частин 1-3 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частинами 1, 2 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Стаття 131-2 Конституції України визначає, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

З дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131 1 та статті 131 2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. (пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень).

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 та 2 статті 61 ГПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в господарському судочинстві, згідно з вимогами статті 60 ГПК України, допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву, є виключно довіреність або ордер.

Як вбачається з позовної заяви її фактично підписано представником за довіреністю Підгорним Б.Б.

Але до суду не надано у якості належного доказу, який би підтвердив повноваження Підгорним Б.Б. щодо правових підстав про надання правових послуг саме як адвоката.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, позовну заяву АТ "Харківобленерго" підписано особою, яка не мала права підписувати її, що є підставою для залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК.

Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету (ч.2 ст. 226 ГПК України).

Пунктом 4 ч.1 ст.7 Закону України „Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, позивач має право звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення судового збору.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.226 ГПК України позивач має право звернутися до суду повторно після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, а саме, подавши позовну заяву, підписану позивачем (керівником) або його представником за належним чином оформленими повноваженнями.

Керуючись ст.ст.162, 164, 226, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов у справі № 922/2804/19 залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Судові витрати можуть бути повернуті позивачу за клопотанням на підставі п.4 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Звернути увагу позивача, що відповідно до ч.4 ст.226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.254-257 ГПК України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст ухвали складено 25.10.2019 р.

Суддя І.П. Жигалкін