ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2019 р. Справа № 924/1047/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлусти У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 337

за позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Здоров`я 17", м. Славута Хмельницької області

про стягнення заборгованості у розмірі 6600,43 грн., з яких 4324,81 грн. пеня, 617,84 грн. 3% річних, 1657,78 грн. інфляційні втрати,

Представники сторін: не з`явилися

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 07.10.2019р. відкрито провадження у справі № 924/1047/19 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до господарського суду про стягнення з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Здоров`я 17" 4324,81 грн. пені, 617,84 грн. 3% річних, 1657,78 грн. інфляційних втрат на підставі договору постачання природного газу № 2535/1617-ТЕ-34 від 06.10.2016р.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 384669,48 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, однак оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п. 6.1. договору. Окремо позивач звертає увагу суду, що п. 10.3. договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

Як на правову підставу позову, позивач посилається на положення ст.ст. 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 655, 712 ЦК України, ст.ст. 20, 173-175, 193, 216-218, 230, 231, 264, 265 ГК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у клопотанні від 22.10.2019р. просить суд розглядати справу без участі представника позивача за наявними у матеріалах справи доказами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представником відповідача надано суду відзив на позов від 15.10.2019р., у якому зазначає, зокрема, що визнає факт прострочення виконання зобов`язання за договором постачання природного газу № 2535/1617-ТЕ-34 від 06.10.2016р., однак вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки позивач не надав чіткого розрахунку основної суми заборгованості, строків, за які нараховано пеню, 3% річних з індексом інфляції за весь час прострочення. Крім того, не вказано розміри ставок НБУ, інфляційні індекси, та за яким порядком здійснювалися розрахунки.

Також у клопотанні від 15.10.2019р. представник відповідача просить суд в порядку ст. 233 ГК України зменшити розмір пені з 4324,81 грн. до 900,00 грн., враховуючи те, що майновий стан відповідача є слабким через невеликий майновий стан співвласників будинку, при цьому кошти, що необхідні від співмешканців не завжди завчасно надходять до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Здоров`я 17" через затримку виплат їм доходів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин суду не повідомив. За змістом ч. 3 статті 202 ГПК України суд розглядає справу за відсутності учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

06.10.2016р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Здоров`я 17" (споживач) на підставі, зокрема, Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015р. № 758, укладено договір постачання природного газу № 2535/1617-ТЕ-34, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 договору).

У п. 2.1 договору зазначено, що постачальник передає споживачу з 01.10.2016р. по 31.03.2017р. (включно) природний газ обсягом до 67 тис. куб. метрів, в тому числі за місяцями (тис. куб. м): жовтень 8,000 тис. куб. метрів, листопад 11,000 тис. куб. метрів, грудень 14,000 тис. куб. метрів, січень 14,000 тис. куб. метрів, лютий 12,000 тис. куб. метрів, березень 8,000 тис. куб. метрів.

Обсяги природного газу, які планується поставити згідно з цим договором, повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2 цього договору (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору (в редакції додаткової угоди від 23.01.2017р.) допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі ± 5 відсотків від підтвердженого постачальником планового обсягу без узгодження сторін. Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу, відповідно до п. 3.4. цього договору, вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному місяці постачання газу.

Згідно п. 2.5. договору (в редакції додаткової угоди від 23.01.2017р.) у разі коли протягом дії договору у споживача в окремих точках комерційного обліку з`являється інший постачальник/постачальники природного газу, споживач зобов`язаний не менше ніж за 15 днів письмово повідомити про це постачальника, зазначивши в листі ЕІС - коди точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання природного газу за цим договором. Споживач також зобов`язаний надати додаткову угоду щодо зміни планового обсягу за цим договором.

Як передбачено п. 3.1 договору, право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 договору регульована ціна на природний газ (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України), який постачається за цим договором, визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015р. № 758. Ціна за 1000 куб.м. природного газу за цим договором становить 4942,00 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5930,40 грн.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

У п. 6.2 договору сторони погодились, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу - погашається основна сума заборгованості.

Згідно з пп. 6 п. 7.2 договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

У п. 8.2 договору сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20.

Пунктом 8.3. договору визначено, що сторони погодили, що з урахуванням п. 11.3. цього договору укладення договорів про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити на користь постачальника платежі відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості за цим договором.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 10.3 договору).

Згідно п. 11.3. договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору, зокрема, усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 11.5 та 11.6 цього договору.

Відповідно до п. 12.1 договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016р. до 31 березня 2017р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений відтисками їхніх печаток.

23.01.2017р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Здоров`я 17" (споживач) укладено додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу від 06.10.2016р. № 2535/1617-ТЕ-34.

Позивачем у матеріали справи надано підписані сторонами та скріплені відтисками печаток акти приймання-передачі природного газу відповідно до договору від 06.10.2016р. № 2535/1617-ТЕ-34, а саме: від 31.10.2016р. за жовтень 2016 року на суму 27256,12 грн. (4,596 тис. куб. м), від 30.11.2016р. за листопад 2016 року на суму 65353,01 грн. (11,020 тис. куб. м), від 31.12.2016р. за грудень 2016 року на суму 78809,09 грн. (13,289 тис. куб. м), від 31.012017р. за січень 2017 року на суму 88279,73 грн. (14,889 тис. куб. м), від 28.02.2017р. за лютий 2017 року на суму 74242,68 грн. (12,519 тис. куб. м), від 31.03.2017р. за березень 2017 року на суму 50710,85 грн. (8,551 тис. куб. м). Всього на суму 384669,48 грн.

Також надано в матеріали справи сформовану позивачем виписку по операціях за договором № 2535/1617-ТЕ-34 за період з 01.10.2016р. по 31.01.2019р., в якій відображено надходження від відповідача коштів за договором від 06.10.2016р. № 2535/1617-ТЕ-34.

У матеріалах справи наявний також Статут акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затверджений постановою Кабінету Міеістрів україни від 14.12.2016р. № 1044 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019р. № 226).

У зв`язку з несвоєчасною оплатою вартості поставленого та отриманого природного газу у жовтні 2016р. березні 2017р. за договором від 06.10.2016р. № 2535/1617-ТЕ-34 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6600,43 грн., з яких 4324,81 грн. пені, 617,84 грн. 3% річних, 1657,78 грн. інфляційних втрат.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір постачання природного газу від 06.10.2016р. № 2535/1617-ТЕ-34, відповідно до якого позивач зобов`язався поставити відповідачу у 2016-2017 роках природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У п. 6.1 договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем прийнято природний газ, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками їхніх печаток актами приймання-передачі природного газу а саме: від 31.10.2016р. за жовтень 2016 року на суму 27256,12 грн. (4,596 тис. куб. м), від 30.11.2016р. за листопад 2016 року на суму 65353,01 грн. (11,020 тис. куб. м), від 31.12.2016р. за грудень 2016 року на суму 78809,09 грн. (13,289 тис. куб. м), від 31.012017р. за січень 2017 року на суму 88279,73 грн. (14,889 тис. куб. м), від 28.02.2017р. за лютий 2017 року на суму 74242,68 грн. (12,519 тис. куб. м), від 31.03.2017р. за березень 2017 року на суму 50710,85 грн. (8,551 тис. куб. м). Всього на суму 384669,48 грн.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ.

Відповідачем здійснювались розрахунки за отриманий згідно з договором природний газ, що підтверджується випискою по операціях за договором за договором № 2535/1617-ТЕ-34 за період з 01.10.2016р. по 31.01.2019р. з порушенням п. 6.1 договору. Даний факт не заперечується самим відповідачем з огляду на зміст відзиву на позов, та відповідачем не ставиться під сумнів сама виписка по операціях за договором № 2535/1617-ТЕ-34 за період з 01.10.2016р. по 31.01.2019р.

У зв`язку із несвоєчасним здійсненням розрахунків за поставлений у жовтні 2016р. - березні 2017р. газ позивач просить стягнути з відповідача 4324,81 грн. пені, 617,84 грн. 3% річних, 1657,78 грн. інфляційних втрат.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторони у п. 8.2 договору передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом здійснено перерахунок пені у системі „Законодавство по кожному акту приймання-передачі природного газу, враховуючи часткові оплати відповідачем заборгованості за природний газ, відповідно до якого розмір пені є більшим, ніж заявлено позивачем, тому заявлені позивачем до стягнення 4324,81 грн. пені в межах суми, допустимої до стягнення, а отже вимога про стягнення 4324,81 грн. пені є правомірною та такою що підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних в системі „Законодавство", вважає правомірною до стягнення суму 3% річних у розмірі 617,84 грн.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат в системі „Законодавство", вважає правомірною до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 1060,39 грн. (за зобов`язаннями січня 2017р. на суму боргу 13342,97 грн. інфляційні втрати становитимуть 120,09 грн.; за зобов`язаннями лютого 2017р. на суму боргу 34289,15 грн. інфляція складатиме 585,32 грн.; за зобов`язаннями березня 2017р. на суму боргу 50710,85 грн. інфляція становитиме 354,98 грн.). У задоволенні 597,39 грн. інфляційних втрат суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Доводи відповідача стосовно відсутності чіткого розрахунку заборгованості, строків, за які нараховано пеню, 3% річних з індексом інфляції, а також не зазначення розміру ставок НБУ спростовуються наявним в матеріалах справи обґрунтованим розрахунком штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань позивача та п. 8.2. договору постачання природного газу від 06.10.2016р., де сторонами визначено, що у разі прострочення споживачем оплати, розмір пені складає 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Водночас, свого контррозрахунку відповідачем до матеріалів справи не надано.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру пені судом береться до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (пп. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2018р. у справі № 925/1471/16 суд зазначив, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Виходячи з аналізу вказаної норми, суд вважає таке клопотання недоведеним та необґрунтованим, оскільки відповідачем не надано жодних доказів скрутного матеріального становища (невеликий майновий стан) як самого відповідача, так і співвласників будинку, які утримують ОСББ, а тому, приймаючи до уваги, що відповідач прострочив виконання зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку про безпідставність клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій з 4324,81 грн. до 900,00 грн. При цьому, приймається до уваги порушення відповідачем умов договору про постачання природного газу, а також враховується, що за розрахунком суду сума пені є більшою, ніж та, яку просить стягнути позивач, тому суд відмовляє відповідачу в зменшенні штрафних санкцій.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 4324,81 грн. пені, 617,84 грн. 3% річних, 1060,39 грн. інфляційних втрат. У задоволенні 597,39 грн. інфляційних втрат суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Здоров`я 17", м. Славута Хмельницької області про стягнення заборгованості у розмірі 6600,43 грн., з яких 4324,81 грн. пеня, 617,84 грн. 3% річних, 1657,78 грн. інфляційні втрати, задовольнити частково.

Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Здоров`я 17" (Хмельницька область, м. Славута, вул. Здоров`я, 17, квартира 59, ідентифікаційний код 40463587) на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 4324,81 грн. (чотири тисячі триста двадцять чотири гривні 81 коп.) пені, 617,84 грн. (шістсот сімнадцять гривень 84 коп.) 3% річних, 1060,39 грн. (одну тисячу шістдесят гривень 39 коп.) інфляційних втрат, 1747,17 грн. (одну тисячу сімсот сорок сім гривень 15 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У задоволенні 597,39 грн. інфляційних втрат відмовити.

Повне судове рішення складено 23.10.2019р.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6);

3 - відповідачу (30000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Здоров`я, буд. 17, кв. 59).

Всім рекомендованим з повідомленням.