Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2019 р. Справа № 906/793/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Рудюк В.П. (керівник)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Вінниченка Василя Вікторовича

до Селянського (фермерське) господарства "Шевченківське"

про стягнення 50768 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 50768,00грн. боргу за виконані роботи за усною домовленістю.

23.08.19 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки сума боргу не може бути сплачена доки позивачем не будуть виконані усі договірні зобов`язання.

У поясненнях від 03.09.19, які надійшли до суду 10.09.19, позивач підтримує позовні вимоги та посилається на те, що Акти підписані відповідачем без застереження, відповідач не заперечує факту надання позивачем послуг та отримання вимоги про сплату наданих послуг.

Позивач в судове засідання не з`явився,свого представника не направив, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За усною домовленістю між сторонами, за замовленням відповідача позивач надав послуги з ремонту запчастин на загальну суму 78768,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВВ-0000134 від 04.06.2018, № ВВ-0000158 від 03.07.2018 та № ВВ-0000142 від 04.06.2018 (а.с.8-10).

За даними позивача, відповідач частково оплатив надані позивачем послуги на загальну суму 28000,00 грн.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

26.12.2018 позивач направив відповідачу претензію за № 26/12-18-1 з вимогою про сплату заборгованості за надані послуги в розмірі 50768,00 грн. , на підтвердження чого суду надано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення та фіскальний чек (а.с. 11) .

Вказані докази направлення претензії відповідачу були предметом дослідження у судовій справі №906/224/19 зі спору між тими ж сторонами про той же предмет, однак суд розцінив їх як неналежні докази направлення вимоги про сплату коштів, тому рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.04.19 позивачу було відмовлено у задоволенні позову про стягнення з відповідача 50768,00грн. боргу за надані послуги. ..

За приписами ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пізніше, 31.05.2019 позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за надані послуги в розмірі 50768,00 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (а.с.50,51).

Відповідач не заперечив щодо отримання вказаної вимоги, однак заборгованість не сплатив, що стало підставою звернення до суду з даним позовом з метою захисту порушеного права.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як визначено частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Виходячи з вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що між сторонами згідно підписаних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВВ-0000134 від 04.06.2018, № ВВ-0000158 від 03.07.2018 та № ВВ-0000142 від 04.06.2018 склались правовідносини, які випливають із договору надання послуг, укладений у спрощений спосіб.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні не заперечив щодо виконаних робіт за Актами здачі-прийняття робіт, однак зазначає, що борг буде сплачений після усунення всіх недоліків виконаних робіт.

Суд не приймає вказані заперечення відповідача, оскільки під час розгляду даної справи не розглядається питання щодо якості виконаних позивачем робіт; нормами чинного законодавства передбачена процедура оформлення неякісно виконаних робіт та способи врегулювання спору між сторонами щодо усунення виявлених недоліків, що не є предметом даного спору; відповідач підписав Акти приймання-передачі виконаних робіт та зобов`язаний оплатити прийняті роботи, тому позивач скористався своїм правом захисту своїх інтересів подавши даний позов.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в сумі 50768,00 грн. обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Шевченківське" (13400, Житомирська область, м.Андрушівка, вул.Ворошилова,30; код 32277282) на користь Фізичної особи-підприємця Вінниченка Василя Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) - 50768,00грн. боргу, 1921,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.10.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)