ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 справа № 914/1411/19

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань Кравець О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація, м.Львів,

про стягнення 1 102 692,09грн боргу, 70 531,04грн пені, 19 784,58грн інфляційних нарахувань, 6 073,18грн 3% річних,

за участю представників:

від позивача: Трофимчук О.В.,

від відповідача: не з`явився.

Обставини справи.

Львівське міське комунальне підприємство Львівтеплоенерго» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація про стягнення 1 102 692,09грн боргу, 70 531,04грн пені, 19 784,58грн інфляційних нарахувань, 6 073,18грн 3% річних.

Ухвалою від 23 липня 2019 року Господарський суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив розгляд справи в підготовчому засіданні на 03 вересня 2019 року.

В підготовче засідання 03 вересня 2019року з`явився представник позивача. Відповідач не забезпечив явки представника в підготовче засідання, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи неявку представника відповідача в підготовче засідання, з метою повного та всестороннього з`ясування обставин справи, суд відклав підготовче засідання на 11 вересня 2019року.

Ухвалою від 11 вересня 2019 року суд продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 08 жовтня 2019року.

Ухвалою від 08 жовтня 2019 року суд закрив підготовче провадження у справі № 914/1411/19 та призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 22 жовтня 2019 року.

В судове засідання 22 жовтня 2019 року з`явився представник позивача. Відповідач не забезпечив явки представника в судове засідання, причин неявки не повідомив.

Представник позивача надав пояснення по суті спору в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та матеріалах справи, та стягнути з відповідача 1 102 692,09грн боргу, 70 531,04грн пені, 19 784,58грн інфляційних нарахувань, 6 073,18грн 3% річних.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на виконання умов договору від 02.11.2007 року №4217/Ф про постачання теплової енергії в гарячій воді надавав відповідачу послуги з централізованого опалення, що підтверджується актами включення системи теплопостачання та виставленими рахунками за теплову енергію.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачувати вартість фактично спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді якщо тариф на теплову енергію є одноставковим.

Також відповідач зобов`язався до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачувати вартість фактично спожитої теплової енергії на щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження, яка визначається як 1/12 величини річної плати за приєднане теплове навантаження якщо тариф на теплову енергію є двоставковим.

Однак відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, за період із 01.09.2018р. по 30.04.2019р. в нього утворилась заборгованість з оплати послуги в розмірі 1 102 602,00грн.

За неналежне виконання договірних зобов`язань, позивач нарахував відповідачу 70 531,04грн пені, 19 784,58грн інфляційних втрат та 6 073,18грн 3% річних.

Заперечення відповідач проти позову.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

02 листопада 2007 року між Львівським міським комунальним підприємством Львівтеплоенерго (енергопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація (споживач), було укладено договір № 4217/Ф про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Згідно із п.п.10.1, 10.4 договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2008р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо не пізніше ніж за шістдесят календарних днів до закінчення строку про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

У додатку №1 до договору сторони визначили, що об`єктом теплопостачання є приміщення гуртожитку по вул АДРЕСА_1 Кульпарківська АДРЕСА_2 , загальною опалювальною площею 8769,30 кв.м, а також узгодили низку показників, зокрема: максимальне теплове навантаження на опалення, максимальне теплове навантаження на гаряче водопостачання, об`єм споживання гарячої води на місяць.

У додатку №2 до договору сторони узгодили схему розмежування балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності.

У додатку №3 до договору (сторони узгодили умови припинення постачання теплової енергії.

22 травня 2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору №4217/Ф від 02.11.2007 року про постачання теплової енергії в гарячій воді. Сторони уточнили в додатках №1 та №2 обсяги споживання теплової енергії.

Відповідно до розділу 1 Договору №4217/Ф від 02.11.2007 року, енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах, згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року згідно графіка, затвердженого органами місцевої влади (п.2.1. договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору облік споживання гарячого водопостачання і теплової енергії для опалення проводиться за приладами обліку при їх наявності, а при відсутності - розрахунковим способом.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що розрахунки за гаряче водопостачання та теплову енергію для опалення проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими законодавством формами.

Споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує вартість фактично спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді якщо тариф на теплову енергію є одно ставковим. Споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує вартість фактично спожитої теплової енергії на щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження, яка визначається як 1/12 величини річної плати за приєднане теплове навантаження якщо тариф на теплову енергію є двоставковим (п.6.3 договору). Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.2 договору).

На виконання договірних зобов`язань позивачем надано послуги з постачання теплової енергії, що відповідачем не спростовано.

Факт постачання позивачем відповідачу теплової енергії в гарячій воді в опалювальні сезони 2017/2018 та 2018/2019р.р. у приміщеннях відповідача за адресою вул.Кульпарківська,139 АДРЕСА_3 м. Львові підтверджується Актами про включення системи тепло- споживання (а.с. 23,24).

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату послуг теплопостачання (теплову енергію та теплове навантаження) за період з вересня 2018 року до квітня 2019 року включно (а.с. 27-34).

Рахунки за відповідний період були отримані відповідачем своєчасно, що підтверджується підписами його представників на зазначених рахунках (а.с. 35).

Загальна вартість наданих послуг згідно долучених до справи рахунків за період з вересня 2018 року до квітня 2019 року становить 1 102 692,09грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач свої договірні зобов`язання не виконував належним чином, отримані від позивача послуги за період із01.09.2018р. по 30.04.2019р.не оплатив, у зв`язку із чим в нього утворилась заборгованість в розмірі 1 102 602,00грн.

В силу положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.2.3 Договору сторони погодили, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію Споживач сплачує Теплопостачальній організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно долучених позивачем розрахунків, за неналежне виконання договірних зобов`язань, позивач нарахував відповідачу 70 531,04грн пені, 19 784,58грн інфляційних втрат та 6 073,18грн 3% річних.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків, суд встановив, що позивачем було невірно здійснено розрахунок 3% річних а саме невірно визначено кількість днів за які здійснюється нарахування.

Провівши перерахунок, суд прийшов до висновку, що до стягнення підлягають 3% річних в сумі 5 987,98грн.

Щодо розрахунків пені та інфляційних втрат, то такі здійснені позивачем вірно.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в сумі 1 198 995,69 грн, з яких 1 102 692,09 грн основна заборгованість 70 531,04грн пені, 19 784,58грн інфляційних втрат та 5 987,98грн 3% річних.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.

Відповідно до ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При поданні позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1,5% від ціни позову, а саме в сумі 17 986,21грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03.07.2019р. №12781.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, витрати позивача по сплаті судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 17 984,94 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація (79026, м.Львів, вул. Стрийська,45, ідентифікаційний код 33982081) на користь Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго (79040, м.Львів, вул. Д. Апостола,1, ідентифікаційний код 05506460, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 у ФЛОУАТ «Ощадбанк», МФО 325796) -основний борг-1 102 692,09грн та пеню -70 531,04грн.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація (79026, м.Львів, вул. Стрийська,45, ідентифікаційний код 33982081) на користь Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго (79040, м.Львів, вул. Д. Апостола,1, ідентифікаційний код 05506460, розрахунковимй рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «АБ «РАДАБАНК», МФО 306500) 19784,58 грн інфляційних втрат, 5 987,98 грн 3% річних та 17 984,94грн. судового збору.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

6. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного

господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 23.10.2019р.

Суддя Запотічняк О.Д.