ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.10.2019м. ДніпроСправа № 904/2259/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді: Петренко І.В.
за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження питання винесення додаткового рішення в частині позовних вимог за договором поставки №17/1931ХА від 11.12.2017 на суму 101175137,09грн. та за договором поставки №17/1934П від 11.12.2017 на суму 36475799,03грн. у справі
за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ІНФОКАР"
до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ"
про стягнення 104253,50грн. основної заборгованості
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
І. ПРОЦЕДУРА ПРОВАДЖЕННЯ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
01.10.2019 через відділ документального забезпечення від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІНФОКАР» надійшла заява від 27.08.2019 за вих.№333/19 про ухвалення додаткового рішення в якій просить суд винести додаткове рішення в частині позовних вимог за договором поставки №17/1931ХА від 11.12.2017 на суму 101175137,09грн. та за договором поставки №17/1934П від 11.12.2017 на суму 36475799,03грн.
Ухвалою від 15.10.2019 прийнято заяву від 27.08.2019 за вих.№333/19 до розгляду; призначено розгляд заяви від 27.08.2019 за вих.№333/19 у засідання на 17.10.2019.
У судовому засіданні, яке відбулося 17.10.2019, здійснено розгляд заяви по суті.
Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
У судовому засіданні, яке відбулося 17.10.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, складено повний текст додаткового рішення.
Розглянувши заяву від 27.08.2019 за вих.№333/19 про ухвалення додаткового рішення та доводи на її обґрунтування, господарський суд,-
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2019 у задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІНФОКАР» (49017, м. Дніпро, вул. Караваєва, б. 39; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41110326) до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» (49124, м. Дніпро, вул. Липова, б. 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00191454) про стягнення 104253,50грн. боргу відмовлено у повному обсязі; судові витрати у вигляді судового збору покладено на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІНФОКАР» (49017, м.Дніпро, вул. Караваєва, б. 39; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41110326).

Під час розгляду справи судом встановлено таке.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІНФОКАР» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» про стягнення боргу у сумі 104253,50грн та судовий збір.

Позовні вимоги позивача ґрунтувались на невиконанні відповідачем - АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» зобов`язань за укладеними договорами поставки №17/1684 від 16.11.2017; №17/1685 від 16.11.2017; №17/1686 від 16.11.2017; №17/1931ХА від 11.12.2017; №17/1934П від 11.12.2017; №18/0131-ЛАД від 25.01.2018; №18/0292В від 01.02.2018.

Вказані договори містять всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до вимог статті 180 Господарського кодексу України.

Згідно умов вказаних вище договорів, позивачем поставлено відповідачу продукцію брухт і відходи чорних металів:

- №17/1684 від 16.11.2017 на загальну суму 1807967,00грн;

- №17/1685 від 16.11.2017 на загальну суму 4796043,10грн;

- №17/1686 від 16.11.2017 на загальну суму 3791640,50грн;

- №17/1931ХА від 11.12.2017 на загальну суму 101175137,09грн;

- №17/1934П від 11.12.2017 на загальну суму 36475799,03грн;

- №18/0131-ЛАД від 25.01.2018 на загальну суму 2371718,00грн;

- №18/0292В від 01.02.2018 на загальну суму 4229996,70грн.

Факт здійснення поставки позивачем відповідачу визначеної договорами продукції підтверджено актами приймання-передачі, товарно-транспортними накладними, які наявні у справі та позиціями сторін висвітленими у позові і у відзиві.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88 визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Досліджені судом первинні документи містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та в розумінні вказаного Закону є первинними і такими, що в повній мірі підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару, зміни у майновому стані позивача, а відтак, повністю підтверджують факт відбуття господарських операцій з поставки позивачем відповідачу обумовленої договором продукції.

Оцінюючи матеріали справи та позиції сторін, господарський суд дослідив первинні документи, а саме договори поставки №17/1684 від 16.11.2017; №17/1685 від 16.11.2017; №17/1686 від 16.11.2017; №17/1931ХА від 11.12.2017; №17/1934П від 11.12.2017; №18/0131-ЛАД від 25.01.2018; №18/0292В від 01.02.2018 та акти приймання-передачі до цих договорів, складені між позивачем та відповідачем, і констатував реальність здійснених господарських операцій з постачання брухту чорних металів від позивача до відповідача.

Стосовно порушеного позивачем питання щодо винесення додаткового рішення в частині розглянутих вимог, які не відображені у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2019 по справі №904/2259/19 за договорами поставки №17/1931ХА від 11.12.2017, №17/1934П від 11.12.2019, суд зазначає, що матеріали справи містять первинні документи (акти приймання-передачі товару та товарно-транспортні накладні про перевезення цього товару) про поставку позивачем відповідачу товару за договором поставки №17/1931ХА від 11.12.2017 на загальну суму 101175137,09грн.; за договором поставки №17/1934П від 11.12.2017 на загальну суму 36475799,03грн.

Як зазначалось вище, дані первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і судом констатовано реальність здійснених господарських операцій з постачання брухту чорних металів від позивача до відповідача, в тому числі, за договорами поставки №17/1931ХА від 11.12.2017 на загальну суму 101175137,09грн. та №17/1934П від 11.12.2017 на загальну суму 36475799,03грн.

Однак, враховуючи зміст позовних вимог, викладених у тексті позовної заяви, та заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, суд розглянув позовні вимоги в межах заявлених сум, а саме за договором №17/1931ХА від 11.12.2017 на суму 100931861,10грн., за договором №17/1934П від 11.12.2017 на суму 10997868,50грн.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, за викладених обставин вбачається, що подана ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІНФОКАР» заява необґрунтована.

Відтак, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої позивачем заяви та необхідність ухвалення з цього приводу додаткового рішення.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 254, 256-257, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ІІІ. ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІНФОКАР» (49017, м. Дніпро, вул. Караваєва, б. 39; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41110326) від 27.08.2019 за вих.№333/19 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст додаткового рішення складено - 18.10.2019.

Суддя І.В. Петренко