ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/786/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго»

про стягнення 26 412,69 грн,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

16.09.2019 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося з позовом до Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» про стягнення 26 412,69 грн, з яких: 23 111,10 грн пені та 3 301,59 грн річних; що нараховані за договором купівлі-продажу № 2583/1617-БО-33 від 31.10.2016.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, передав Відповідачу у власність природний газ на загальну суму 36 290 506,86 грн, проте останній власні зобов`язання виконував несвоєчасно та не у повному обсязі, а тому йому були нараховані пеня та річні відповідно до наданого розрахунку.

Дії та аргументи Відповідача

Зазначені вимоги Відповідачем не визнаються та у наданому до суду відзиві на позов він зазначив, що:

- за умовами договору оплата вартості природного газу здійснювалася із застосуванням банківського рахунка зі спеціальним режимом використання у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.04.2014 на підставі нормативів перерахування коштів,

- застосування такого механізму розрахунку унеможливило вплив Відповідача на порядок, строки та розмір розрахунків з Позивачем,

- нарахована сума пені перевищує збитки Позивача, а тому вона підлягає зменшенню на 90 %.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 18.09.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою Відповідачу установлений строк (11.10.2019) для надання відзиву на позов, а Позивачу строк (17.10.2019) для надання відповіді на відзив.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що сторонами дотримані вимоги частин 2 та 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо подачі доказів разом із позовною заявою та відзивом на позов.

Суд констатує, що сторонами не заявлено будь-яких інших процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

31.10.2016 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (яке на даний час має назву - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»), як Постачальником, та Міським комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго», як Споживачем, був укладений договір постачання природного газу № 2583/1677-БО-33.

Основними умовами договору, які впливають на вирішення спору, є наступні:

- «Постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплати його на умовах цього договору» (пункт 1.1.),

- «Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом стовідсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу» (пункт 6.1.),

- «… Оплата за природний газ здійснюється таким чином: 1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством …, 2) в будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 6.1. цього договору у разі, коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу …» (пункт 6.2.),

- «У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення» (пункт 8.2.).

Поряд з цим, між сторонами були укладені додаткові угоди до договору постачання, а саме № 1 від 01.10.2016, № 2 від 22.11.2016, № 3 від 30.12.2016, № 4 від 23.01.2017.

На виконання умов договору Позивачем за актами приймання-передачі природного газу переданий природний газ на загальну суму 36 290 506,86 грн, а саме:

- за актом від 31.10.2016 на суму 1 533 036,74 грн,

- від 30.11.2016 на суму 7 160 989,21 грн,

- від 31.12.2016 на суму 9 306 320,77 грн,

- від 31.01.2017 на суму 7 259 159,50 грн,

- від 28.02.2017 на суму 6 315 105,05 грн,

- від 31.03.2017 на суму 4 715 895,59 грн.

За обліковими даними Позивача, що слідує з довідки під назвою «Сальдо, Підприємство «Херсонтеплоенерго МКП» щодо стану розрахунків за договором, Відповідачем вартість отриманого природного газу сплачена у повному обсязі.

Водночас, відповідно до Розрахунку боргу вартість природного газу сплачувалася Відповідачем несвоєчасно та не у повному обсязі, а саме за зобов`язаннями за грудень 2016 року, лютий та березень 2017 року, у зв`язку з чим Позивачем за зобов`язаннями за грудень нараховано 11 154,35 грн пені та 1 593,48 грн річних, за лютий - 5 888,49 грн пені та 841,21 грн річних, за березень - 6 068,26 грн пені та 866,90 грн річних.

Станом на час розгляду справи в суді Відповідачем доказів перерахування Позивачеві цих сум не надано.

Оцінка суду установлених обставин та норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір купівлі-продажу.

Зокрема, згідно з приписами частини 1 статті 692 того ж Кодексу покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором не встановлений інший строк оплати.

Отже, за законодавством та умовами договору Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу вартість переданого природного газу.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1); «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Таким чином, несвоєчасне та неповне виконання Відповідачем взятого на себе грошового зобов`язання зі сплати вартості отриманого природного газу, є порушенням взятих ним на себе зобов`язань та вказаних правових положень.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення суми пені, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

У даному випадку умовами пункту 8.2. договору сторонами встановлена відповідальність Відповідача за несвоєчасне та неповне виконання зобов`язань з оплати вартості отриманого природного газу у вигляді пені, а тому нарахування Позивачем пені у сумі 23 111,10 грн за зобов`язаннями за грудень 2016 року, лютий та березень 2017 року є правомірним.

Проте, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені на 50 % виходячи із факту повної оплати Відповідачем вартості отриманого природного газу на час розгляду справи в суді, його фінансовий стан, що підтверджується Звітом про фінансові результати за 1 квартал 2019 року, Балансом підприємства станом на 01.07.2019 та довідкою про заборгованість споживачів перед Позивачем, яка становить 94 572 800 грн.

Щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, Відповідач, порушивши грошові зобов`язання за грудень 2016 року, лютий та березень 2017 року, повинен за вказаних правових приписів сплатити Позивачу 3 301,59 грн річних, розрахунок яких судом перевірений та він є правомірним.

Аналіз заперечень Відповідача

Оцінюючи наведені Відповідачем заперечення на позов, які стосуються порядку оплати вартості отриманого природного газу із застосуванням банківського рахунка зі спеціальним режимом використання у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.04.2014 на підставі нормативів перерахування коштів, суд зазначає, що відповідно до наведеного підпункту 2 пункту 6.2. договору сторонами обумовлений обов`язок Відповідача своєчасно та у повному обсязі сплачувати вартість природного газу в незалежності від факту недостатності коштів на рахунку із спеціальним режимом використання, а тому така умова зобов`язувала Відповідача у випадку недостатності коштів забезпечити оплату іншим шляхом.

Отже, вказане заперечення судом не прийняте до уваги.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати Відповідачем 11 555,55 грн пені та 3 301,59 грн річних у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, не спростування їх Відповідачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у цих сумах.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 7006803 від 24.07.2019 у сумі 1 921 грн, які у відповідності до статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» (73003, м. Херсон, Острівське шосе, буд. 1; ідентифікаційний код 31653320) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. б. Хмельницького, буд. 6; код 20077720) - 11 555,55 грн пені, 3 301,59 грн річних та 1 921 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін