ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 жовтня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/947/19

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Ковби І.М., у порядку загального позовного провадження у відкритому засіданні у приміщенні суду розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ческо-1», м. Черкаси, вул. Гоголя, 224

до Мошнівської сільської ради, Черкаська область, Черкаський район, с. Мошни, вул. М. Преснякова, 13

про визнання недійсним та скасування рішення,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Москаленко Д.С. за довіреністю;

від відповідача: Шкарбута Б.В. сільський голова за посадою.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ческо-1» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до Мошнівської сільської ради, в якому просить суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення Мошнівської сільської ради від 21.12.2018р. №44-18/VII «Про розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Ческо-1»»;

- зобов`язати Мошнівську сільську раду на найближчій сесії, після набрання судовим рішенням законної сили, розглянути питання придбання у власність товариством з обмеженою відповідальністю «Ческо-1» земельної ділянки площею 0,1745 га за адресою: Черкаська область, Черкаський район АДРЕСА_1 село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 36б-38 з прийняттям відповідного мотивованого рішення;

- відшкодувати судові витрати.

В підготовчому засіданні оголошувалась перерва з 03.10.2019р. до 10:00 год. 21.10.2019р.

Представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач вимоги заперечив та вказав, що ці відносини є адміністративними, спір є публічно-правовим, оскільки відповідачем є орган місцевого самоврядування і аналогічне рішення вже прийнято у справі №925/540/17 господарським судом Черкаської області.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, господарський суд вважає, що провадження у справі належить закрити у зв`язку з порушенням підсудності позивачем.

Позивач ТОВ «Ческо-1» з 14.11.2018р. є власником універмагу з прибудовами та підвалом, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 б та магазину Госптовари, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 38, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вищевказані об`єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці площею 0,1745 га, що підтверджується матеріалами проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1745 га позивачу в оренду, затвердженого рішенням Мошнівської сільради від 19.04.2016 року № 8-9/VII.

Рішенням Мошнівської сільської ради від 21.12.2018 року №44-18/VII Про розгляд ззаяви ТОВ «Ческо-1» вирішено, що Мошнівська громада на даний час не вбачає необхідності відчуження з комунальної власності земельної ділянки під існуючим нерухомим майном (магазином), яке належить ТОВ «Ческо-1» за адресою с.Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 36б-38, товариству «Ческо-1» необхідно укласти договір оренди на вищевказану земельну ділянку площею 0,1745 га, контроль за виконанням рішення покласти на землевпорядника сільської ради та постійну комісію з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що при прийнятті спірного рішення відповідачем було порушено ст. 19, 40 Конституції України та ст. 128 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАСУ до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАСУ, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАСУ).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до пунктів 1, 2, 11 ч. 1 та частини 2 статті 5 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Частиною першою статті 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування чи власність за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких ці органи приймають одне з відповідних рішень.

Отже, у спірних правовідносинах щодо визнання недійсним та скасування рішення Мошнівської сільської ради від 21.12.2018 pоку №44-18/VII Про розгляд заяви ТОВ «Ческо-1» відповідач реалізує свої владно-контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Спірні правовідносини щодо зобов`язання Мошнівської сільської ради розглянути заяву (клопотання) ТОВ «Ческо-1» придбання у власність земельної ділянки також належать до сфери реалізації відповідачем своїх владно-контрольних повноважень у земельних відносинах, а тому також підпадають під юрисдикцію адміністративного суду.

Аналогічної правова позиція викладена в постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України № 21-3690а15 від 19.06.2016 року.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб`єкти владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Суд визначає, що рішення сільради про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу є здійсненням владних управлінських функцій та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду помилково відмовив в цій частині позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та закрити провадження у справі, оскільки спір за суб`єктним складом учасників не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Суд враховує відсутність порушення прав сторін та третіх осіб за наслідками закриття даного провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017р. у справі №925/540/17.

Відповідно до приписів п. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно положень ст.ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України сплачений судовий збір належить повернути з Державного бюджету позивачу.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 925/947/19 - закрити.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ческо-1» про повернення сплаченої суми судового збору задовольнити.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Ческо-1», м. Черкаси, вул. Гоголя, 224,

з Державного бюджету України 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №124 від 17 липня 2019 року та 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №138 від 15 серпня 2019 року.

Оригінали платіжних доручень залишити в справі.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її винесення, а повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, визначеному ГПК України.

Суддя Г.М. Скиба