ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2019 Справа № 908/2909/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову (подається до пред`явлення позову) Фізичної особи ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 )

особа, яка може отримати статус учасника справи (відповідача): Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Сузір`я», (71040, с. Смирнове Більмацького району Запорізької області, вул. Молодіжна, буд. 24)

Зацікавлені особи (учасники Товариства):

1. ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_2 )

2. ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_3 )

3. ОСОБА_4 , ( АДРЕСА_4 )

4. ОСОБА_5 , ( АДРЕСА_5 )

Без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ

16.10.2019 до господарського суду Запорізької області від фізичної особи ОСОБА_1 , с. Олексіївка Більмацького району Запорізької області надійшла заява б/н від 27.09.2019 (вх. № 08-11/225/19 від 16.10.219) про вжиття заходів забезпечення позову (подається до пред`явлення позову), якою заявник на підставі ст., ст. 136-139 ГПК України просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді:

- накладення арешту на пайовий фонд Кооперативу в розмірі 4900000,00 грн. ();

- заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно/щодо сільськогосподарського кооперативу «Сузір`я» (), в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом,реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи Кооперативу, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, про зміну складу та часток учасників товариства;

- заборони загальним зборам учасників (засновників) сільськогосподарського кооперативу «Сузір`я» () та його голові приймати будь-які рішення щодо розпорядження усім нерухомим майном (відповідно даних реєстру нерухомого майна), рішення про будь-який спосіб відчуження цього нерухомого майна, товарів та продукції (продаж, дарування та ін.), рішення про передачу цього нерухомого майна як внесок до статутного капіталу іншої юридичної особи, повернення цього нерухомого майна (його частини) при виході учасника із складу учасників (засновників) Кооперативу, рішення про передачу майна в іпотеку, передачу в оренду, рішення про поділ майна чи об`єднання його з іншим нерухомим майном; рішення про отримання Кооперативу в установленому порядку кредиту (-ів) в національній або іноземній валютах на комерційній договірній основі; рішення про укладення Кооперативом договорів поруки як поручитель; рішення про укладення Кооперативом договорів іпотеки як іпотекодавець;

- заборони загальним зборам учасників (засновників) сільськогосподарського кооперативу «Сузір`я» () та його голові приймати будь-які з наступних рішень, зокрема: 1) рішення про зміну (зменшення/збільшення) статутного капіталу Кооперативу та відповідно внесення змін до його Статуту щодо зміни розміру статутного капіталу; 2) рішення про зміну складу учасників (засновників) Кооперативу шляхом вступу нового учасника будь-яким шляхом, виключення учасника зі складу Кооперативу та відповідно внесення змін до його Статуту щодо зміни складу учасників (засновників) Товариства; 3) рішення про зміну компетенції та повноважень загальних зборів, голови Кооперативу та внесення відповідних змін до Статуту; 4) рішення про отримання Кооперативу в установленому порядку кредиту (-ів) в національній або іноземній валютах на комерційній договірній основі; 5) рішення про укладення Кооперативом договорів поруки як поручитель; 6) рішення про укладення Кооперативом договорів іпотеки як іпотекодавцем; 7) рішення про внесення змін до Статуту щодо порядку виходу учасника (засновника) із Кооперативу; 8) рішення про зміну голови Кооперативу; 9) рішення про продаж учасником (засновником) корпоративних прав та викупу частки учасника (засновника) Кооперативу.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про вжиття заходів забезпечення позову (подається до пред`явлення позову) у справі № 908/2909/19 розподілено судді Зінченко Н.Г.

Як зазначено в заяві про забезпечення позову заявником - ОСОБА_1 як позивачем буде подано до господарського суду Запорізької області позовну заяву про: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників СВК «Сузір`я» () від 16.09.2019, яким обрано головою Кооперативу ОСОБА_3 . ; визнання недійсними будь-яких правочинів, за якими новообраний голова СВК «Сузір`я» ОСОБА_3 відчужив майно, грошові кошти Кооперативу або вчинив інші дії стосовно майна Кооперативу; скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційних дій, проведених 17.09.2019 щодо СВК «Сузір`я» () про внесення зміни керівника юридичної особи, зміну складу підписантів; поновлення (актуалізування) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації про керівника та складу підписантів.

Підставами для майбутнього звернення ОСОБА_1 до господарського суду Запорізької області з вище наведеними позовними вимогами є наступні обставини. Положеннями п., п. 10.13, 10.2.1 Статуту СВК «Сузір`я» () передбачено, що загальні збори скликаються правлінням, а при його відсутності - головою Кооперативу, який обирається загальними зборами шляхом прямого таємного голосування на строк 3 роки. В порушення вказаних норм Статуту СВК «Сузір`я» членами Кооперативу без участі його голови ОСОБА_1 скликано загальні збори, на яких всупереч вимогам ст. 16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» прийнято рішення про обрання нового голови Кооперативу. При цьому строк головування ОСОБА_1 в Кооперативі не завершився, ознак порушення умов Статуту, які мають наслідком дочасне позбавлення статусу голови Кооперативу не було і не має. В порушення вимог ч. 2 ст. 14 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» ОСОБА_1 не була повідомлена за 10 днів про скликання загальних зборів Кооперативу, про час і місце їх проведення, що порушує її права як учасника Кооперативу, якому належить 55 % в Статутному капіталі Кооперативу.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на ті обставини, що на теперішній час внаслідок протиправних рішень загальних зборів СВК «Сузір`я» змінено керівника і підписанта Кооперативу, який здійснює дії, спрямовані на позбавлення майна та продукції, належних Кооперативу, і здійснює це безконтрольно всупереч інтересам Кооперативу, що в подальшому прогнозовано нанесе збитки та шкоду правам та інтересам заявника. Як зазначає ОСОБА_1 існує інформація від банків партнерів Кооперативу про намір Кооперативу за підписом нового керівника отримати кредит під заставу майна та продукції Кооперативу. За таких обставин, активи Кооперативу, в якому заявник володіє часткою 55 %, у випадку не забезпечення позову, можуть бути зменшені, обтяжені, передані в іпотеку, тощо, що потребуватиме ініціювання нових судових процесів для поновлення прав заявника. Отже, заходи забезпечення позову, щодо вжиття яких подана відповідна заява, допоможуть зберегти у незмінному стані як саме майно (зокрема частку у пайовому фонді Кооперативу в розмірі 4900000 грн.), так і коло осіб, що можуть претендувати на нього, а також допоможуть забезпечити фактичну реалізацію судового рішення у разі можливого задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову і додані до неї документи відповідно до приписів § 1 глави 5 та глави 10 Розділу І Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновків, що подана заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню судом, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності з ч., ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо накладення арешту на пайовий фонд СВК «Сузір`я» в розмірі 4900000,00 грн. ().

Відповідно до ч. 10 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Відповідно до п. 6.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що таким заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Зокрема, не допускається винесення ухвал про накладення арешту на все майно підприємства. Якщо у господарського суду є підстави вважати, що діями виконавчого або іншого органу, рішення про обрання якого оспорюється, може бути погіршено фінансовий стан юридичної особи або доведено його до стійкої неплатоспроможності, суд має право забезпечити позов шляхом заборони відчуження основних засобів, нерухомого майна та іншого майна товариства, чітко визначивши в ухвалі про забезпечення позову перелік майна, відчуження якого забороняється.

Суд зауважує, що заявником, не доведено обґрунтованість тверджень, що діями новообраного голови СВК «Сузір`я» може бути погіршено фінансовий стан юридичної особи або доведено Кооператив до стійкої неплатоспроможності, у будь-який спосіб здійснюються дії на позбавлення майна та інших активів, належних Кооперативу.

Щодо заборони загальним зборам учасників (засновників) СВК «Сузір`я» та його голові приймати будь-які рішення з певних питань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 ГК України загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Згідно із п. 6.6, 6.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», господарським судам слід виходити із законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини. Суд має право заборонити вчинення певної дії лише товариству як юридичній особі, а не його органам. ГПК України не передбачає такого заходу щодо забезпечення позову як заборона органам юридичної особи вчиняти певні дії.

Пунктом 4 частини 1 статті 137 ГПК України закріплено, що позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з п. 31 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Відповідно до ч. 10 ст. 13 цього ж Закону державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». (п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»)

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Проте, на час звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову заявником не надано суду належних і допустимих, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, доказів, що СВК «Сузір`я» може приймати будь-які рішення щодо його діяльності без участі ОСОБА_1 (заявника). Доводи заявника, викладені в заяві про забезпечення позову, що СВК «Сузір`я» можуть бути прийняті рішення стосовно пайового фонду Кооперативу в розмірі 4900000 грн., а також стосовно кола осіб, що можуть претендувати на нього, судом відхиляються, оскільки є лише власними припущеннями та міркуваннями заявника, які не ґрунтуються на жодній фактичній обставині.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову (подається до пред`явлення позову) слід відмовити.

Керуючись ст., ст. 73, 74, 86, 137, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , с. Олексіївка Більмацького району Запорізької області б/н від 27.09.2019 (вх. № 08-11/225/19 від 16.10.219) про вжиття заходів забезпечення позову (подається до пред`явлення позову) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 18.10.2019.

Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua, телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя Н.Г. Зінченко