ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 жовтня 2019 р. Справа № 903/524/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М. М., розглянувши справу

за позовом Львівсько - Волинського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону, Львівська обл., м. Червоноград

до відповідача Державного підприємства Шахта №1 Нововолинська, Волинська область, м. Нововолинськ

про стягнення 1 780,35 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Встановив: Позивач Львівсько - Волинський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувального) загін звернувся до господарського суду з позовом до відповідача Державного підприємства Шахта №1 Нововолинська про стягнення 1 780,35 грн. заборгованості, з них: 1663,88грн. - основний борг, 116,47 грн. - штраф. (згідно заяви за вх.№01-68/83/19 від 23.09.2019)

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про надання платних послуг №20 від 05.06.2015.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.09.2019 на 11:00 год.

Ухвалою суду від 23.09.2019 відкладено розгляд справи по суті на 15.10.2019.

Представник позивача в судове засідання в судове засідання не з`явився, відзиву до суду не подав, хоча сторона була вчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №820.

Відповідач - Державне підприємство Шахта №1 Нововолинська в судове засідання не з`явився, відзиву до суду не подав, хоча сторона була вчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №820.

Відповідно до ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, справу розглянуто за відсутності відзиву відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Розглянувши матеріали і документи, подані позивачем, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

02.06.2015р. між Львівсько-Волинським воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальний) загоном та Державним підприємством Шахта №1 Нововолинська укладено договір №20 (а.с. 6), за умовами якого постачальник зобов`язується надавати послуги (виконувати роботи) по даному договору, надватаи послуги (виконувати роботи) згідно заявок Замовника на 2015р., затверджених директором шахти, надавати послуги (виконувати роботи), передбачені аним договором, якісно і у встановлені сторонами строки (п.п.2.1.1., 2.1.2., 2.1.3.).

Відповідно п.4.1. даного договору, вартість наданих послуг визначається відповідно до переліку платних послуг, які можуть надаватися підрозділами Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості.

Вартість конкретного виду послуг (робіт) вказана в додатку №1, що є невід`ємною частиною договору (п.4.2.).

Замовник бере на себе зобов`язання: при необхідності забезпечувати місця ведення робіт (надання послуг) матеріалами і обладнанням (п.2.2.1.); оплачувати Виконавцеві вартість платних послуг (виконаних робіт) у відповідності з даним договором (п.2.2.2.).

Оплата Виконавцеві послуг, що надаються, і вказаних в пункті 2.1.2. проводиться Замовником у відповідності з калькуляціми, що додаються, які є невід`ємною частиною договору, шляхом прередоплати в розмірі 100%.

Кінцевий розрахунок здійснюється після представлення Акту приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг), табелю обліку робочого часу, Акту на списання матеріалів, ПММ і виставлення рахунку протягом п`яти банківських днів. Сума договору визначається по факту надання послуг (виконаних робіт) (п.4.3.).

Пунктом 6.1. договору сторони встановили, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, винна сторона несе відповідальність, встановленої 625 ЦК України, а саме : той хто прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити на користь іншої сторони за договором суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє по 31.12.2015, а по фінансовим зобов`язанням до повного їх виконання (п.9.1.).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками, у встановленому порядку не оспорено, не розірвано та не визнано недійсним, а отже є дійсним, укладеними належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ч.2 вказаної статті встановлює, що положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Отже, укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Предметом даного судового розгляду є стягнення заборгованості за наданні платні послуги на умовах договору №20 від 02.06.2015р., на підставі акту №2 здавання приймання робіт згідно, якого вартість робіт складає в сумі 3878,43 грн.

Однак, відповідач частково оплатив вартість за надані послуги в зв`язку з чим у останнього виник борг в сумі 1663,88грн., що додатково підтверджується актом взаєморозрахунків від 01.10.2018р., який підписаний та скріплений печатками сторін.

Крім того, позивач 10.04.2019р. надсилав відповідачу претензію за №352 в якій просив перерахувати кошти в сумі 1663,88грн., однак остання залишена без відповіді та належного реагування (а.с. 20).

Оскільки факт порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині повної та своєчасної оплати за надання платних послуг належним чином доведений, документально підтверджений, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості в розмірі 1663,88 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1, ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати платних послуг, позивачем нарахований штраф в сумі 116,47 грн., який є підставний та підлягає до задоволення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню частково.

У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2 Стягнути з Державного підприємства Шахта №1 Нововолинська (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Шахтарська, 42, код ЄДРОПУ 39806601) на користь Львівсько-Волинського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, 15, ) 1 780,35грн. заборгованості з них: 1663,88грн. - основний борг, 116,47 грн. - штраф за прострочення оплати понад тридцять днів та 1921,00 витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено

та підписано 22.10.2019

Суддя В. М. Дем`як