ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/793/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Бабенецька А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вістанпостач",

вул. Косіора, буд.12, кв.33, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50006

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна земля"

с. Дитятин, Галицький район, Івано-Франківська область,77140

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 297 917,74 грн, з яких: 232 224,16грн - основний борг; 51 006,61грн - пені; 10 392,41грн - інфляційних втрат; 4 294,56грн - 3% річних

Представники сторін не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вістанпостач" подало позов до Приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна земля" про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 297 917,74 грн, з яких: 232 224,16грн - основний борг; 51 006,61грн - пені; 10 392,41грн - інфляційних втрат; 4 294,56грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 01.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 01.10.2019 року. В судовому засіданні 01.10.2019 року відкладено підготовче засідання на 17.10.2019 року. В судовому засіданні 17.10.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті на 24.10.2019 року.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися. Позивач направив до суду заяву (вх.№18326/19 від23.10.2019), відповідно до якого просить суд розглядати справу за відсутності позивача, станом на 23.10.2019 року боржник борг не сплатив, і тому позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав, в судові засідання жодного разу не з`явився.

Відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов договору№14 про поставку від 20.04.2017 року, не виконав своїх зобов`язань по оплаті вартості отриманого ним товару у встановлені договором строки, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 232224, 16 грн. Крім того, позивачем нарахована пеня в розмірі 51 006, 61 грн, інфляційні в сумі 10 392, 41 грн та 3% річних в розмірі 4 294, 56 грн.

У своїх вимогах позивач посилається на ст. 11, 202,509,530,625,626,627,628, 629, 691 Цивільного кодексу України та ст. 216, 230,265 Господарського кодексу України.

Відповідач будь-яких заперечень та відзиву на позовну заяву суду не подав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Між ТОВ "Вістанпостач" (постачальник за договором/позивач по справі) та ПСП "Рідна земля" (покупець по договору/відповідач по справі) було укладено договір поставки №14. Договір підписано сторонами та скріплено печатками юридичних осіб.

Пунктом 1 договору встановлено, що за даним договором постачальник зобов`язується передати у певні строки або строк покупцеві у власність товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його за встановленою вартістю, згідно з сумарною кількістю видаткових накладних.

Відповідно до п.1.2. договору усі терміни договору, умови поставки, ризики визначаються відповідно до міжнародних правил поставки Інкотермс.

Відповідно до п.2.1. договору найменування, одиниця вимірювання та кількість, узгоджена ціна та вартість товару визначається згідно видаткових накладних.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах: склад покупця, що знаходиться: Івано-Франківська область, Галицький район, с. Дитятин.

Датою поставки товару вважається дата розвантаження товару в пункті поставки разом з відвантажувальними документами, зазначеними в п.5.2 цього договору (п.3.2. договору).

Відповідно до п.4.1. договору форма оплати: безготівковий рахунок.

Термін оплати - оплата протягом 30 календарних днів з дати поставки, якщо інше не передбачено додатком до даного договору (п.4.3. договору).

Відповідно до п.6.3. договору право власності на товар і право розпоряджатися товаром переходять від постачальника до покупця з моменту отримання товару покупцем в пункті поставки і підписання видаткової накладної.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі невиконання умов договору постачальником/покупцем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період нарахування, за кожен день прострочення від вартості поставленого товару/прострочення оплати.

Відповідно до видаткової накладної №55 від 05.11.2018 року, на підставі довіреності №176 від 05.11.2018 року, відповідач отримав від позивача товар - макуха соняшникова в кількості 39,36 т на загальну суму 232 224, 16 грн з ПДВ.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №55 від 05.11.2018 року вантаж - макуха соняшникова доставлено до пункту розвантаження і отримано відповідачем, відповідно до довіреності №176 від 05.11.2018 року.

Відповідно до рахунку №55 від 05.11.2018 року, вартість товару 232 224, 16 грн з ПДВ.

Відповідно до податкової накладної від 05.11.2018 року №56 вказано суми податку на додану вартість, нараховану (сплачену) у зв`язку з постачанням товарів, зазначених у цій накладній, такі суми визначені правильно і відповідають сумі податкових зобов`язань продавця.

Письмовою претензією №05/04-1 від 05.04.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити заборгованість сумі 232 244, 16 грн.

Відповідно до поданих суду розрахунків, сума пеня становить 51 006, 61 грн, інфляційне збільшення суми боргу - 10 392, 41 грн, 3% річних - 4294, 56 грн.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку таких висновків.

Щодо вимоги позивача про стягнення 232 224, 16 грн основного боргу, слід вказати таке.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір поставки №14 від 20.04.2017 року.

Відповідно до ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

В силу ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В спірному випадку, матеріалами справи доведено факт поставки позивачем товару покупцеві та отримання такого товару відповідачем. Такі обставини підтверджено видатковою накладною №55 від 05.11.2018 року та товарно-транспортною накладною №55 від 05.11.2018 року, які підписані сторонами та скріплені печатками юридичних осіб без жодних зауважень.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем вартості поставленого товару за договором поставки №14 від 20.04.2017 року, а відтак в наявності підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення 232 244, 16 грн основного боргу.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 51 006, 61 грн пені, 10 392, 41 грн інфляційних та 4294, 56 грн 3% річних, суд вважає за правильне вказати таке.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі невиконання умов договору постачальником/покупцем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період нарахування, за кожен день прострочення від вартості поставленого товару/прострочення оплати.

Відповідно до поданого суду розрахунку, сума пеня становить 51 006, 61 грн, інфляційне збільшення суми боргу - 10 392, 41 грн, 3% річних - 4294, 56 грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору в частині оплати поставленого товару - в наявності підстави для настання відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, що передбачено ст. 625 Цивільного кодексу України та п.8.2. договору, а тому вимога про стягнення з відповідача 51 006, 61 грн пені, 10 392, 41 грн інфляційних та 4294, 56 грн 3% річних є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Суд дослідивши подані докази, визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. В спірному випадку подані позивачем докази відповідачем жодним чином не спростовані.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 11, 509, 526, 549, 625, 629, 655, 692, 693 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України, ст. 73, 74, 86, 123, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Вістанпостач" /50006, м. Кривий Ріг, вул. Косіора, буд. 12, кв. 33, / до приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна земля" /77140, Івано-Франківська область, Галицький район, с. Дитятин, / про стягнення заборгованості по договору поставки в розмірі 297 917, 74 грн - задоволити.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна земля" /77140, Івано-Франківська область, Галицький район, с. Дитятин, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вістанпостач" /50006, м. Кривий Ріг, вул. Косіора, буд. 12, кв. 33, / заборгованість по договору поставки в розмірі 297 917, 74 грн (двісті дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сімнадцять гривень 74 к.), з яких: 232 224, 16 грн (двісті тридцять дві тисячі двісті двадцять чотири гривні 16 к.) - основний борг, 51 006, 61 грн (п`ятдесят одна тисяча шість гривень 61 к.) - пеня, 10 392, 41 грн (десять тисяч триста дев`яносто дві гривні 41 к.) - сума інфляційного збільшення, 4294, 56 грн (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири гривні 56 к.) - 3% річних та судовий збір в розмірі 4468, 78 грн (чотири тисячі чотириста шістдесят вісім гривень 78 к.).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Західним апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.10.2019

Суддя Фрич М. М.