ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.10.2019 р. Справа№ 914/153/17

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Зусько І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», м.Київ

про заміну сторони виконавчого провадження

у справі №914/153/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», м.Львів

до відповідача Приватного підприємства «Рехавот», м.Дрогобич, Львівська область

про стягнення 43 674,64 грн.

За участю представників:

від стягувача (позивача) не з`явився;

від боржника (відповідача) не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за вих.№53728 від 02.10.2019 р. (вх.№2734/19 від 09.10.2019 р.) про заміну сторони виконавчого провадження, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме: первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за виконавчими документами щодо виконання рішення Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2017 року у справі № 914/153/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до Приватного підприємства «Рехавот» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.10.2019 р. заяву передано для розгляду судді Сухович Ю.О.

Ухвалою суду від 10.10.2019 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 21.10.2019 р.

Ухвалою суду від 10.10.2019 р. явку представників стягувача (ПАТ «КРЕДОБАНК»), боржника (ПП «Рехавот») та заявника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання 21.10.2019 р. визначено на власний розсуд.

В судове засідання 21.10.2019 р. представники стягувача, боржника та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не з`явились.

Заява обґрунтована тим, що 23.06.2012 р. між АТ «КРЕДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №23/06-02, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 40/14 від 18.12.2014 року перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Положеннями ч. 3 ст. 334 ГПК України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали заяви, дослідивши подані докази, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.02.2017 р. у справі № 914/153/17 повністю задоволено позовні вимоги та стягнуто з Приватного підприємства «Рехавот» () на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» () 39 501,98 грн. суму неповернутого кредиту, 2 343,99 грн. прострочені відсотки, 720,00 грн. прострочену комісію за адміністрування кредиту, 1 014,29 грн. пеню по простроченій основній сумі кредиту, 66,52 грн. пеню по прострочених відсотках, 27,86 грн. пеню по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 1 600,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Львівської області видано наказ № 914/153/17 від 27.03.2017 р.

23.06.2018 р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (надалі - клієнт) в особі Лознякова Романа Олександровича, що діє на підставі довіреності від 24 травня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. за реєстровим №3320, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі - фактор) в особі директора Олександра Правника, що діє на підставі Статуту ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №23/06-02, (надалі - договір факторингу) за умовами якого (п.3.1. договору) з першого робочого дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) клієнт відступає фактору (передає у власність фактора) права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від фактора, а фактор з першого робочого дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) набуває (приймає у власність) від клієнта права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту.

Відповідно до п.3.2. договору факторингу шляхом укладення (підписання) цього договору сторони підтверджують здійснення фактичної передачі клієнтом у власність фактору та прийняття фактором у власність від клієнта (фактичне відступлення) з першого робочого дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) прав вимоги як за кредитними договорами, так і за забезпечувальними документами щодо портфеля заборгованостей у повному обсязі. При цьому, з урахуванням вимог законодавства України, одночасно між сторонами укладається із нотаріальним посвідченням договір про відступлення клієнтом фактору прав вимоги за нотаріально посвідченими забезпечувальними документами (щодо відступлення клієнтом фактору прав вимоги за забезпечувальними документами, які не є нотаріально посвідченими, окремі договори між сторонами не укладаються, таке відступлення повністю врегульовується і підтверджується цим договором). Цей договір, а також вищевказаний нотаріально посвідчений договір між сторонами про відступлення клієнтом фактору прав вимоги за нотаріально посвідченими забезпечувальними документами є підтвердженням фактичного переходу від клієнта до фактора (фактичного відступлення) прав вимоги щодо портфеля заборгованостей у повному обсязі відповідно до умов цього договору з визначеної цим договором дати переходу прав вимоги.

Відповідно до п.4.1. договору факторингу за (під) відступлення прав вимоги на умовах цього договору фактор зобов`язаний здійснити оплату (надати фінансування) клієнту в день укладення цього договору в безготівковій формі шляхом переказу коштів на рахунок клієнта в загальній сумі 739 227,61 грн (сімсот тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять сім гривень 61 копійка), яка розрахована шляхом сумування сум оплати (фінансування) за (під) відступлення прав вимоги щодо всіх заборгованостей.

Суми, в яких фактор зобов`язаний здійснити оплату (надати фінансування) клієнту за (під) відступлення прав вимоги на умовах цього договору щодо кожної із заборгованостей, визначені в додатку №1 до цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання пункту 4.1. договору факторингу ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (заявник/фактор) перерахувало Публічному акціонерному товариству «Кредобанк» (стягувач/клієнт) 739 227,61 грн за платіжним дорученням №А2580926 від 23.06.2018 р. в день укладення цього договору.

Заявником долучено додаток №2 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №23/06-02 від 23.06.2018 р. (витяг з реєстру боржників), з якого вбачається, що у ПП «Рехавот» (боржник) за кредитним договором №40/14 від 18.12.2014 р. станом на 23.06.2018 р. загальна сума боргу 82 067,95 грн.

Відповідно до п. 10.7. договору факторингу цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (їх представниками) та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, якщо інше прямо не передбачено умовами цього договору або вимогами законодавства України.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що згідно укладеного 23.06.2018 р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (фактор) договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №23/06-02 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло , зокрема право вимоги до Приватного підприємства «Рехавот» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.12.2014 р.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, станом на день розгляду заяви, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул.Авіаконструктова Ігоря Сікорського буд. 8; ) являється новим кредитором боржника - ПП «Рехавот» у справі №914/153/17.

Як вказав Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 20.02.2019р. у справі №910/16109/14, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус як сторони виконавчого провадження. Заміна такої особи належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 334 ГПК України за заявою, зокрема, заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Статтею 129-1 Конституції України Суд передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У рішенні від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) Європейський суд з прав людини вказав, зокрема, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі «Філіс проти Греції» (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відтак, суд вважає, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягає задоволенню шляхом заміни сторони виконавчого провадження, а саме: первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (79026, м.Львів, вул.Сахарова, буд. 78; ідентифікаційний код 09807862) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м.Київ, Шевченківський район, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8; ідентифікаційний код 38750239) за виконавчими документами щодо виконання рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2017 року у справі №914/153/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до Приватного підприємства «Рехавот» про стягнення заборгованості за кредитним договором, так як заміна стягувача є виключною передумовою для виконання рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 234, 326-327, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за вих.№53728 від 02.10.2019 р. (вх.№2734/19 від 09.10.2019 р.) про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

2. Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (79026, м.Львів, вул.Сахарова, буд. 78; ідентифікаційний код 09807862) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м.Київ, Шевченківський район, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8; ідентифікаційний код 38750239) за виконавчими документами щодо виконання рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2017 року у справі №914/153/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до Приватного підприємства «Рехавот» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати Публічному акціонерному товариству «КРЕДОБАНК», Приватному підприємству «Рехавот», Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено

та підписано 28.10.2019 р.

Суддя Сухович Ю.О.