ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 Справа № 914/1762/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Рима Т.Я. здійснив у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та без проведення судового засідання розгляд справи:

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",
до відповідача:комунального підприємства "Стрийтеплоенерго",
предмет позову: стягнення 36'398,87 грн.
Судові процедури.

1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до комунального підприємства "Стрийтеплоенерго" про стягнення 36'398,87 грн.

2. Ухвалою суду від 30.08.2019 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, сторонам було встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

3. Позивач подав відповідь на відзив, яку надіслано на адресу відповідача 30.09.2019, про що свідчать долучені до матеріалів справи опис вкладення до рекомендованого листа, поштова накладна та фіскальний чек. За допомогою ідентифікатора поштового відправлення № 683 суд встановив, що відповідач отримав зазначену відповідь на відзив 02.10.2019. Станом на 25.10.2019 відповідач не скористався наданим йому правом на подання заперечень. Отже, учасникам справи створено усі можливості для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі.

Аргументи сторін.

Позиція позивача.

4. Відповідач у порушення умов договору купівлі-продажу природного газу від 24.12.2013 № 2246/14-БО-21 не виконав свого обов`язку зі своєчасної оплати вартості отриманого газу, внаслідок чого позивач здійснив нарахування 32'677,01 грн. пені та 3'721,86 грн. 3% річних.

5. Отже, предметом позову є стягнення:

- 32'677,01 грн. пені,

- 3'721,86 грн. 3% річних.

6. Підставою позову є порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу від 24.12.2013 № 2246/14-БО-21 в частині несвоєчасної оплати отриманого газу.

7. Попередній розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми сплаченого судового збору у розмірі 1'921,00 грн.

Заперечення відповідача (а.с. 155-158).

8. Відповідач є теплопостачальним підприємством, на яке поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі Закон).

9. Згідно з частиною 3 статті 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

10. Заборгованість за природний газ за період з січня 2014 по грудень 2014 року відповідач погасив до 30.11.2016 до набрання чинності Законом. Таким чином, нараховані пеня та 3% річних підлягають списанню. При цьому, та обставина, що відповідач відсутній у реєстрі підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості, не має значення.

11. Відповідач заявив про застосування позовної давності до позовних вимог.

12. Відповідач заявив про понесення ним витрат на правову допомогу в розмірі 15'000,00 грн., докази чого надасть суду протягом 5 днів після ухвалення рішення судом.

Відповідь на відзив (а.с. 198-200).

13. Застосування Закону до спірних правовідносин є неправомірним, адже відповідач не є учасником процедури врегулювання заборгованості. Зокрема, відповідач не включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

14. Щодо позовної давності, то сторони у договорі погодили 5-річну позовну давність.

Фактичні обставини справи.

15. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності відповідача є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Згідно з долученими до відзиву ліцензіями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № АД 041915 від 23.11.2012 (зі строком дії до 22.11.2017) (а.с. 165), № АД 041916 від 23.11.2012 (зі строком дії до 22.11.2017) (а.с. 166), № АД 041917 від 23.11.2012 (зі строком дії до 22.11.2017) (а.с. 167) відповідач здійснює:

- виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії);

- транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами;

- постачання теплової енергії.

16. Листом Департаменту розвитку та експлуатації житлово-комунального господарства Львівської обласної державної адміністрації від 23.11.2017 № 01/9-04-4092 (а.с. 168) відповідача повідомлено, що ліцензії відповідача № АД 041915 на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), № АД 041916 на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, № АД 041917 на постачання теплової енергії та № АЕ № 522247 на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії є діючими і безстроковими.

17. Сторони у справі уклали Договір купівлі-продажу природного газу від 24.12.2013 № 2246/14-БО-21 (далі Договір) (а.с. 18-23). За умовами пункту 1.1 цього договору продавець (позивач у справі) зобов`язується передати у власність покупцю (відповідач у справі) у 2014 році природний газ,… а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

18. Згідно з пунктом 1.2 Договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

19. На виконання своїх зобов`язань позивач поставив відповідачу, а відповідач прийняв природного газу на загальну суму 7'445'954,31 грн.:

- на суму 1'182'576,11 грн. за січень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 (а.с. 33);

- на суму 1'423'023,38 грн. за лютий 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 (а.с. 34);

- на суму 585'142,73 грн. за березень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2014 (а.с. 35);

- на суму 67'148,28 грн. за квітень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2014 (а.с. 36);

- на суму 53'663,47 грн. за травень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.05.2014 (а.с. 37);

- на суму 47'575,07 грн. за червень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30.06.2014 (а.с. 38);

- на суму 41'128,85 грн. за липень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.07.2014 (а.с. 39);

- на суму 45'061,29 грн. за серпень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2014 (а.с. 40);

- на суму 24'566,31 грн. за вересень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30.09.2014 (а.с. 41);

- на суму 524'956,63 грн. за жовтень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2014 (а.с. 42);

- на суму 1'123'291,43 грн. за листопад 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2014 (а.с. 43);

- на суму 2'327'820,76 грн. за грудень 2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2014 (а.с. 44).

20. Відповідно до інформації, що міститься у банківських виписках (а.с. 61-150), отриманий газ був оплачений відповідачем:

- 06.02.2014 300'000,00 грн. за січень 2014 року (а.с. 62);

- 18.02.2014 40'000,00 грн. за січень 2014 року (а.с. 64);

- 18.02.2014 260'000,00 грн. за січень 2014 року (а.с. 65);

- 28.02.2014 500'000,00 грн. (а.с. 68);

- 06.03.2014 300'000,00 грн. (а.с. 71);

- 07.03.2014 500'000,00 грн. (а.с. 74);

- 13.03.2014 705'599,49 грн. за лютий 2014 року (а.с. 75);

- 20.03.2014 500'000,00 грн. за березень 2014 року (а.с. 76);

- 21.03.2014 200'000,00 грн. за березень 2014 року (а.с. 77);

- 25.03.2014 600'000,00 грн. за березень 2014 року (а.с. 78);

- 03.07.2014 47'575,07 грн. за червень 2014 року (а.с. 79);

- 19.11.2014 1'004,65 грн. (а.с. 80);

- 24.11.2014 13'860,56 грн. (а.с. 82);

- 25.11.2014 1'225,00 грн. (а.с. 83);

- 26.11.2014 401,37 грн. (а.с. 85);

- 27.11.2014 9'096,56 грн. (а.с. 87);

- 28.11.2014 62'740,47 грн. (а.с. 89);

- 01.12.2014 45'375,42 грн. (а.с. 92);

- 03.12.2014 1'894,84 грн. (а.с. 94);

- 08.12.2014 294,99 грн. (а.с. 95);

- 09.12.2014 930,80 грн. (а.с. 97);

- 10.12.2014 592,45 грн. (а.с. 99);

- 11.12.2014 59,41 грн. (а.с. 101);

- 12.12.2014 216'292,60 грн. (а.с. 103);

- 15.12.2014 106'787,79 грн. (а.с. 104);

- 16.12.2014 123'075,23 грн. (а.с. 107);

- 17.12.2014 26'546,52 грн. (а.с. 108);

- 19.12.2014 6'460,03 грн. (а.с. 111);

- 22.12.2014 405'412,25 грн. (а.с. 114);

- 22.12.2014 218'509,88 грн. (а.с. 117);

- 23.12.2014 2'442,01 грн. (а.с. 119);

- 24.12.2014 329'037,07 грн. (а.. 121);

- 29.12.2014 189'721,89 грн. (а.с. 123);

- 30.12.2014 93'647,03 грн. (а.с. 124);

- 31.12.2014 294'241,22 грн. (а.с. 127);

- 26.01.2015 471,45 грн. (а.с. 128);

- 28.01.2015 170'978,89 грн. (а.с. 130);

- 29.01.2015 10'939,12 грн. (а.с. 131);

- 02.02.2015 320'087,38 грн. (а.с. 133);

- 03.02.2015 249'755,08 грн. (а.с. 135);

- 04.02.2015 1'200,31 грн. (а.с. 136);

- 06.02.2015 886,29 грн. (а.с. 137);

- 11.02.2015 11'533,86 грн. (а.с. 140);

- 12.02.2015 161'092,45 грн. (а.с. 141);

- 13.02.2015 80'154,05 грн. (а.с. 143);

- 16.02.2015 271'003,53 грн. (а.с. 145);

- 17.02.2015 17'006,61 грн. (а.с. 146);

- 18.02.2015 74'253,30 грн. (а.с. 148);

- 19.02.2015 55'564,95 грн. (а.с. 150).

21. Листом від 08.10.2014 № 01/562 відповідач просив переплати за певними договорами (в тому числі за Договором від 24.12.2013) зарахувати в рахунок оплати договору № 02/07-БО (а.с. 47).

Оцінка суду.

22. Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

23. Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

24. Як установив суд, упродовж січня-грудня 2014 року позивач поставляв, а відповідач приймав (споживав) газ. Кореспондуючий обов`язок з оплати відповідач виконував несвоєчасно. З матеріалів справи вбачається, що остання проплата відповідача була здійснена 19.02.2015. Вказана обставина підтверджується відповідачем у відзиві на позов.

25. На періоди існування прострочення основного боргу упродовж лютого, листопада 2014 року - лютого 2015 року позивач нараховував відповідачеві пеню та 3% річних.

26. При дослідженні порушення зобов`язань відповідачем суд враховує те, що 30.11.2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі Закон), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

27. Статтею 2 Закону встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

28. Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

29. Як установив суд (пункти 15-16 цього рішення) відповідач у спірному періоді (до 22.11.2017) та в подальшому здійснював діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Таким чином, відповідач є теплопостачальною та теплогенеруючою організацією.

30. Частиною 1 статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

31. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, які беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії та користування зазначеним реєстром (далі Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

32. Відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

33. Частиною 3 статті 7 Закону передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

34. Виходячи з аналізу наведених норм, частина 3 статті 7 Закону є нормою прямої дії, її застосування не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. Зокрема, частиною 3 статті 7 Закону передбачено можливість уникнення боржником відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних, так і у спосіб списання цих нарахувань. Реалізація цієї норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

35. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 927/1152/16, від 22.02.2018 у справі № 922/4355/14, від 29.05.2019 у справі № 916/2279/18, від 10.06.2019 у справі № 904/4592/18, від 11.06.2019 у справі № 905/1964/18, від 09.09.2019 у справі № 922/82/19, від 02.10.2019 у справі № 910/12724/18 та інших.

36. Вказане спростовує аргументи позивача, викладені в пункті 13 цього рішення.

37. Як зазначено у пункті 24 цього рішення, позивач погасив до 30.11.2016 (до набрання чинності Законом) заборгованість за поставлений природний газ, на яку позивач нараховує пеню та 3% річних та стягнення яких є предметом позову у цій справи. Отже, на зазначену заборгованість не підлягають нарахуванню неустойка та проценти річних в силу положень частини 3 статті 7 Закону.

38. Зважаючи на зазначене, позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

39. Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір залишається за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Рим Т.Я.