ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 справа № 914/1141/19

м.Львів

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв, м.Черкаси

до відповідача: Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування, м.Львів

про стягнення боргу та відшкодування збитків за перевищення підтверджених обсягів газу. Ціна позову: 191844,84 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Півнюк С.Я. адвокат (довіреність від 11.06.2019);

від відповідача: Пришляк Ю.В. представник (довіреність від 09.10.2019 №3218/13)

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення 191844,84грн., з яких 110923,96грн. основного боргу, 24936,97грн. збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, 13799,86грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за січень 2018р., 26019,37грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за лютий 2018р., 16164,68грн. штрафу у розмірі 7% від суми прострочення платежу за прострочення оплати понад 20 днів від вартості одержаних обсягів природного газу у січні/лютому 2018р.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року позов залишено без руху та надано позивачу строк у десять днів на усунення недоліків.

01.07.2019р. за вх.№26832/19 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.07.2019р. відкрито провадження у справі №914/1141/19 за даним позовом, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 24.07.2019 року.

Ухвалою суду від 24.07.2019 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 11.09.2019р.

25.07.2019р. за вх.№30489/19 в документообігу суду зареєстровано поданий відповідачем відзив на позовну заяву.

30.07.2019р. за вх.№31029/19 в документообігу суду зареєстровано подану позивачем відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 11.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача вих.№2845/13 від 11.09.2019 (вх.№37449/19 від 11.09.2019) про відкладення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження у справі №914/1141/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.10.2019.

02.10.2019р. судове засідання відкладено на 10.10.2019р. та ухвалою-викликом повідомлено відповідача про час і місце проведення підготовчого засідання.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

02.10.2019р. за вх.№40687/19 в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про визнання причин пропуску строків для подачі документів поважними та поновлення пропущеного процесуального строку для долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

10.10.2019 за вх.№42078/19 19 в документообігу суду зареєстровано подане відповідачем клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.10.2019 визнано причини пропуску для подачі документів поважними, поновлено пропущений процесуальний строк та долучено до матеріалів справи додаткові докази, подані позивачем при клопотанні від 02.10.2019 (вх.№40687/19). В задоволенні клопотання відповідача від 09.10.2019 №3129/13 (вх.№42078/19 від 10.10.2019р.) відмовлено, долучено подані відповідачем в додаток до клопотання від 09.10.2019 №3129/13 (вх.№42078/19 від 10.10.2019р.) документи до матеріалів справи №914/1141/19, проте не прийнято їх до розгляду.

Представник позивача в судове засідання 02.10.2019 з`явився, позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку представника в судове засідання 02.10.2019 забезпечив, позовні вимоги заперечив з мотивів відсутності фінансування.

Позиція позивача.

18 січня 2018 року між ТОВ «Енергогазрезерв» (далі - Позивач) та Львівським казенним експериментальним підприємством засобів пересування і протезування (далі - Відповідач, разом - Сторони) було укладено Договір №7/С/60-18 постачання природного газу від 18 лютого 2018р. (в подальшому - Договір).

Предметом Договору, згідно п. 1.1. є зобов`язання Позивача (постачальника) поставити Відповідачу (споживачу) у 2018 році товар: природний газ (код за ДК 021:20-6) (далі - природній газ), в обсягах і порядку, передбачених Договором, а Відповідач зобов`язується його прийняти і оплатити у строки в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Пункт 1.2. Договору вказує, що Позивач передає Відповідачу газ в обсязі - 17 000 куб.м. (сімнадцять тисяч куб.м.), в тому числі по місяцях, тис. куб.м.: січень - 7 тисяч куб.м., лютий - 10 тисяч куб.м.

Дані обсяги є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися залежно від реального фінансування видатків та потреб Відповідача.

Пункт 1.2.1. Договору передбачає, що обсяги постачання в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заявки Відповідача, і можуть відрізнятися від обсягів вказаних в таблиці (січень, лютий 2018р.).

Пункт 1.5. Договору передбачено, що збільшення/зменшення/анулювання обсягів газу здійснюються на підставі письмової заявки Відповідача не пізніше 15-го числа місяця, шо передує місяцю поставки. Дані заявки є невід`ємною частиною Договору.

Пункт 1.7. Договору вказує, що у випадку неподання Відповідачем заявки у строк (до 15-го числа місяця), обсяг газу підтверджується щомісячними Актами приймання-передачі. які підлягають оплаті згідно рахунків Позивача до 10-го числа місяця наступного за місяцем постачання (пункт 3.3. Договору).

Пункт 5.1.2. Договору покладає прямий обов`язок на Відповідача своєчасно і в повному обсязі оплачувати одержаний природній газу, не допускати несанкціонований його відбір та відшкодовувати збитки за неналежне виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Позивач зазначає, що у січні Відповідач фактично спожив природній газ згідно Акту №РН-0000284 приймання - передачі природного газу від 31 січня 2018р. 7,653 тис.куб.м. на 81 504,46 грн. Позивачем оформлено податкову накладну №318 від 31.01.2018р.; у лютому Відповідач фактично спожив природній газ згідно Акту №РН-0000617 приймання - передачі природного газу від 28 лютого 2018р. - 14,030 тис.куб.м. на 149419,50 грн. Позивачем оформлено податкову накладну №292 від 28.02.2018р.

Відповідач листом від 21.02.2018р. просив Позивача відтермінувати оплату за спожитий обсяг газу у січні 2018р. в розмірі 81 504,46 грн. - до 12 березня 2018р., але у визначений ним же строк визначений строк так і не оплатив вартості спожитого газу.

Позивач листом від 21.03.2018р. №54/036 повідомив Відповідача про наявність заборгованості за спожитий природний газ у січні/лютому 2018р. на суму 230 923,96 грн. та необхідності повного розрахунку. Крім того, скерував для підписання акт звірки взаєморозрахунків станом на 03.05.2018р.

Відповідач листом від 24.05.2018р. №971/13 зобов`язувався провести повний розрахунок з Позивачем, після надходження коштів, та пов`язував відсутність коштів з причини відсутності укладених договорів та фінансування з боку держави.

Відповідач повторно листом від 11.07.2018р. №1277/13 визнав за собою загальну суму боргу у розмірі 230 923,96 грн. за спожиті обсяги природного газу, та зобов`язався розпочати часткову щомісячну оплату боргу рівними сумами по 38487,33 грн., починаючи з липня 2018р. і до 30 грудня 2018р.. - включно.

14.08.2018р. Позивач направив Відповідачеві для підписання і оплати Акт - претензію №13/08-181 про необхідність у відповідності до п. 10 розділу II Правил постачання природного газу (затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 р.. зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827), відшкодувати нанесені збитки, так як за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Відповідачку (споживачу) його постачальником (Позивачем) перевищив підтверджений обсяг природного газу на цей період і відповідно Відповідач має компенсувати Позивачу (постачальнику) вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. Розрахунок вартості відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, розраховано відповідно до п.п.2 пункту 1 розділу VI цих Правил, за формулою: В = (Уф - Vп) х Ц х К,

де: Уф -об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Уп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період:

Ц -ціна природного газу за договором постачання природного газу:

К -коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0.5. Планова номінація у січні 2018р. становила -- 7.00 тис.куб.м. Фактичне споживання Відповідачем становить = 7,653 тис.куб.м.

Планова номінація у лютому 2018р. становила - 10.00 тис.куб.м. Фактичне споживання 14.030 тис.куб.м. Планова номінація січень/лютий 2018р. становить 17.00 тис.куб.м. а фактичне споживання Відповідачем склало -21,683 тис.куб.м Різниця складає -4,683 тис.куб.м.

Сума компенсації за понадлімітно спожитий природній газ розраховано за формулою і становить: (21.283 - 17.00 т.куб.м)* 10 650,00 грн. * 0,5 - 24 936,97 грн.

Відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання шодо строків оплати вказані у п. 3.3 Договору (до 10-го числа місяця наступного за місяцем постачання), та недотримався щомісячно графіку оплати боргу за спожиті обсяги природного газу у січні/лютому 2018р. у розмірі 230 923,96 грн.

Згідно банківських виписок. Відповідач частково розпочав оплачувати прямий борг починаючи з: 03.10.18 = 30 000,00 грн; 25.10.18 = 30 000.00 грн.; 07.11.18 = 30 000.00 грн.; 22.11.18 = 10 000,00 грн.; 11.12.18 - 20 000.00 грн.; Разом: = 120 000,00 грн.

На момент подачі позовної заяви борг Відповідача за спожиті обсяги природною газу у січні та лютому 2018р. становить - 110 923,96 грн. (сто десять тисяч дев`ятсот двадцять три грн., 96 коп.).

Пункт 7.2. Договору передбачає відповідальність Відповідача за порушення строків оплати вартості поставленого газу у вигляді сплати пені в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 (двадцять) днів додаткову оплату штрафу у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Позивачем нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за січень 201 8р. у розмірі - 13 799,86 грн.; пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за лютий 2018р. у розмірі - 26 019.37 грн.; штраф у розмірі 7% від суми прострочення платежу за прострочення оплати понад 20 (двадцять) днів від вартості одержаних обсягів природного газу у січні/лютому 2018р.. в розмірі - 16 164,68 грн.

Позиція відповідача.

Представник відповідача визнав факт споживання у січні-лютому 2018р. природного газу в об`ємах визначених Позивачем у позовній заяві, проте зазначає, що оплата заборгованості у повному обсязі не проведена, з підстав скрутного фінансового становища підприємства Відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (надалі ГК України) встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вже зазначалось вище умовами укладеного Договору сторони погодили плановий обсяг споживання газу: січень 2018 - 7 тис. м куб., лютий 2018 10 тис. м куб.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання умов вказаного правочину та додаткових угод до нього позивачем протягом 2018 року поставлено, а відповідачем прийнято природний газ в загальному обсязі 21,683 тис. куб.м, на загальну суму 230923,96 грн. зокрема:

- 7,653 тис. куб.м на суму 81504,46 грн. у січні місяці 2018 року; 14,030 тис. куб.м на суму 149419,50 грн. у лютому місяці 2018 року.

Таким чином, за вказаний вище період, з врахуванням погодженого сторонами планового обсягу споживання газу (17 тис.куб.м.), відповідачем було спожито 21,683 тис. м куб. природного газу згідно Договору постачання природного газу №7/С/60-18 від 18.01.2018 та 4,683 тис. м куб. природного газу - понадлімітно.

Зважаючи на допущене у 2018 році понадлімітне споживання природного газу в загальному обсязі 4,683 тис. м куб., позивачем у відповідності до п. 1 р. VI Правил проведено розрахунок суми компенсації за понадлімітне споживання газу та направлено на адресу відповідача акт-претензію №13/08-181 від 14.08.2018 з проханням на протязі 20 днів з моменту отримання останнього відшкодувати завдані Товариству збитки за спожитий понадлімітно протягом січня-лютого 2018 року природний газ.

Вимогу Позивача у Претензії щодо перерахування коштів Відповідач не виконав.

Наведене і зумовило позивача звернутись із даним позовом до суду.

Пп. 2 п. 1 р. VI Правил передбачено: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (V ф - V п) х Ц х K,

де: V ф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

V п - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Згідно п. 3 р. VI Правил за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог:

1) форма акта-претензії є довільною;

2) при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням.

Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

У випадку не реагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

З матеріалів справи вбачається, що Договір постачання природного газу №7/С/60-18 від 18.01.2018 підписаний уповноваженими особами сі сторони Позивача і Відповідача.

Факт споживання відповідачем протягом січня-лютого 2018 року природного газу саме у наведених вище обсягах підтверджується, окрім долучених позивачем до позовної заяви актів приймання-передачі природного газу в загальному обсязі 21,683 тис. м куб., і наявними в матеріалах справи копіями звітів про проділ фактичного (об`єму) природного газу, відібраних з точки виходу ПАТ «Львівгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за січень-лютий 2018року, які додані в додаток до листа ПАТ «Львівгаз» від 02.10.2019р. №79003.1-СЛ-10477-1019. Крім того, відповідачем визнано факт використання вищевказаного об`єму газу за період з січня лютий 2018р.

За даних обставин, зважаючи на те, що умовами укладеного Договору відповідачу були встановлені ліміти споживання природного газу, що докази коригування обсягів поставки природного газу в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані, що в силу приписів чинного законодавства саме на споживача природного газу покладено обов`язок щодо контролю власного газоспоживання, самостійного і завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу, що останній всупереч положенням чинного законодавства не проконтролював об`єми споживання газу, що призвело до понадлімітного його споживання, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про відшкодування збитків (компенсації) за перевищення об`єму (обсягу) природного газу є правомірною.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок суми компенсації за понадлімітне споживання газу відповідачем протягом січня-лютого 2018 року, суд встановив, що останній здійснено з врахуванням об`ємів (обсягів) природного газу, який фактично поставлений Постачальником Споживачу протягом січня-лютого 2018 року, згідно Договору постачання природного газу №7/С-60-18 від 18.01.2018, підтверджених обсягів природного газу за вказані вище розрахункові періоди, встановленої умовами Договору ціни природного газу та визначеного приписами чинного законодавства коефіцієнту.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" про стягнення з Відповідача 24936,97 грн. збитків (компенсації) за перевищення об`єму (обсягу) природного газу є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідач по справі не вжив заходів щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. Станом на час розгляду справи Відповідач не погасив основний борг та не надав доказів погашення заборгованості, яка заявлена до стягнення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено доводи позивача про існування у відповідача заборгованості по оплаті вартості отримано газу в сумі 110923,96 грн. за договором Договір постачання природного газу №7/С/60-18 від 18.01.2018, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 110923,96 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за за період прострочки з 11.02.2018 по 11.07.2018 у розмірі 13799,86 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язань за січень 2018р., та за період прострочки з 11.03.2018 по 11.09.2018 у розмірі 26019,37 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за лютий 2018р., а також 16164,68 грн. штрафу у розмірі 7% від суми прострочення платежу за прострочення оплати понад 20 днів від вартості одержаних обсягів природного газу у січні/лютому 2018р.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Згідно ч.5 ст.254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до Закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Пунктом 7.2 Договору передбачено відповідальність Відповідача за порушення строків оплати вартості поставленого газу у вигляді сплати пені в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 (двадцять) днів додаткову оплату штрафу у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Як вбачається з умов Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Споживачем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника згідно рахунків за отриманий товар до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання.

Відтак, враховуючи наведене, Відповідач згідно умов договору повинен був сплатити вартість поставленого газу, згідно акту №РН-0000284 приймання передачі-природного газу від 31.01.2018 до 10 лютого 2018 включно, а враховуючи, що 10 лютого 2018 року припадає на суботу, то закінчення строку оплати згідно акту №РН-0000284 приймання передачі-природного газу від 31.01.2018 переноситься на понеділок 12 лютого 2018 року, з 13 лютого 2018 у Відповідача наявне прострочення виконання зобов`язання по оплаті заборгованості згідно акту №РН-0000284 приймання передачі-природного газу від 31.01.2018

Суд, перевіривши розрахунок пені за допомогою програми "ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3 ТОВ "Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА: ЗАКОН", 2019", у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання згідно акту №РН-0000284 приймання передачі-природного газу від 31.01.2018 щодо суми заборгованості 81504,00 грн. (визначеної Позивачем) вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача, оскільки строк по оплаті закінчився 12.02.2018 р., а прострочення почалось з 13.02.2018 р. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за загальний період прострочки з 13.02.2018 р. по 11.08.2018 р. у розмірі 13656,94 грн

Аналогічно, Відповідач згідно умов договору повинен був сплатити вартість поставленого газу, згідно акту №РН-0000617 приймання передачі-природного газу від 28.02.2018 до 10 березня 2018 включно, а враховуючи, що 10 березня 2018 року припадає на суботу, то закінчення строку оплати згідно акту №РН-0000617 приймання передачі-природного газу від 31.01.2018 переноситься на понеділок 12 лютого 2018 року, з 13 березня 2018 у Відповідача наявне прострочення виконання зобов`язання по оплаті заборгованості згідно акту №РН-0000617 приймання передачі-природного газу від 28.02.2018

Суд, перевіривши розрахунок пені за допомогою програми "ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3 ТОВ "Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА: ЗАКОН", 2019", у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання згідно акту №РН-0000617 приймання передачі-природного газу від 28.02.2018 щодо суми заборгованості 149419 грн. (визначеної Позивачем) вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача, оскільки строк по оплаті закінчився 12.03.2018 р., а прострочення почалось з 13.03.2018 р. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за загальний період прострочки з 13.03.2018 р. по 11.09.2018 р. у розмірі 25741,00 грн

Здійснивши перерахунок штрафу, суд встановив, що штраф становить 16164,68 грн. (230923,96х 7 %). Відтак суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача підлягає штраф, заявлений позивачем у розмірі 16164,68 грн.

Судом при розгляді заявлених вимог про стягнення пені та штрафу враховано, що із заявами про зменшення розміру неустойки відповідач до суду не звертався. Щодо посилання відповідача як для підставу відмови в позові в частині стягнення неустойки (пені, штрафу) на недостатність коштів, неналежне фінансування тощо, суд зазначає, що такі доводи Відповідача не можуть бути взяті до уваги, оскільки умовами Договору передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме пеню і штраф.

Окрім того, згідно до частини першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Також, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна позиція викладена у поставі Верховного Суду від 04.06.2018 у справі №908/3519/16.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково і до стягнення з відповідача належить: 110923,96 грн. основного боргу, 24936,97 грн. збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, 13656,94 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за січень 2018р., 25741,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за лютий 2018р., 16164,68 грн. штрафу у розмірі 7% від суми прострочення платежу за прострочення оплати понад 20 днів від вартості одержаних обсягів природного газу у січні/лютому 2018р.

Відповідно до вимог ст. 123, ч. 2 п. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 2827,14 грн., підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у зв`язку з частковим задоволення позову.

Окрім того, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем заявлено вимогу майнового характеру: про стягнення 191844,84 грн. Відтак, до сплати підлягав судовий збір в сумі 2877,67 грн.

Позивачем згідно платіжного доручення №4259 від 07.06.2019 сплачено судовий збір в розмірі 2877,68 грн.

Відтак, сума зайво сплаченого судового збору становить 0,01 грн. Остання підлягає поверненню за клопотанням позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 12, 13, 14, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування (79052, м.Львів, вул.Рудненська, 10, ідентифікаційний код 03187714) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв (18002, м.Черкаси, вул.Гоголя, 137, оф.19, ідентифікаційний код 36860996) 110923,96 грн. основного боргу, 24936,97 грн. збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, 13656,94 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за січень 2018р., 25741,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за лютий 2018р., 16164,68 грн. штрафу у розмірі 7% від суми прострочення платежу за прострочення оплати понад 20 днів від вартості одержаних обсягів природного газу у січні/лютому 2018р та 2827,14 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 21.10.2019

Суддя Кітаєва С.Б.