РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2019Справа № 910/3278/19

За позовом Дочірнього підприємства ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Я.І. Мухіна

Представники:

від позивач: Осипчук Н.О . серія КС № 467491 від 01.04.2019

від відповідача: Кривоспицька А.Ю. за довіреністю б/н від 13.11.2018

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (далі - позивач, ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка" (далі - відповідач, ТОВ "ЖК Воздвиженка") про витребування з чужого незаконного володіння відповідача рухомого майна згідно з переліком, наведеним у п. 1 прохальної частини позовної заяви, на загальну суму 798085,00 грн., що на праві власності належить позивачу, та про зобов`язання відповідача передати позивачу рухоме майно, що залишилось за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька (кол. вул. 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60 згідно з переліком, наведеним у п. 2 прохальної частини позовної заяви, на загальну суму 798085,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 залишено позовну заяву ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" без руху; встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

03.04.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2019).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3278/19, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 20.05.2019 о 10:00 год., залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - третя особа, Національне агентство).

15.04.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого позивач просив суд витребувати у ТОВ "ЖК Воздвиженка" документи, що підтверджують інвентаризацію рухомого майна, що залишилося на об`єкті нерухомого майна за адресою: м. Чернігів , вул . КОЗАЦЬКА ( кол . вул. 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60.

18.04.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 09.04.2019.

24.04.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

26.04.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, згідно якого відповідач проти позову заперечив повністю, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача, вказуючи, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження існування у нього права володіння та користування майном, фактичне існування в натурі цього майна, як предметів матеріального світу, на момент звернення до суду з позовом, факту вибуття майна з володіння позивача та факту наявності цього майна у незаконному володіння відповідача.

26.04.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення доказів, в якій позивач просив зобов`язати ТОВ "ЖК Воздвиженка" провести повну інвентаризацію майна за адресою: м. Чернігів, вул. КОЗАЦЬКА ( кол . вул. 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60 з обов`язковим залученням представників ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів".

02.05.2019 через відділ діловодства суду від представника третьої особи надійшли пояснення з приводу даної справи та щодо інституційного статусу Національного агентства як центрального органу виконавчої влади із спеціальним статусом.

06.05.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про залишення заяви про забезпечення доказів без розгляду.

07.05.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 заяву Дочірнього підприємства ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" про забезпечення доказів повернуто заявнику.

11.05.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява від 10.05.2019 б/н про забезпечення позову, відповідно до якої Дочірне підприємство ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" просило суд зобов`язати ТОВ "Житловий комплекс Воздвиженка" вчинити дії, а саме провести повну інвентаризацію рухомого майна за адресою: м . Чернігів , вул. Козацька ( кол. вул. 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60 з обов`язковим залученням представників ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 відмовлено Дочірньому підприємству ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" у забезпеченні позову шляхом проведення повної інвентаризації рухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька (кол. вул. 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60 з обов`язковим залученням представників ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів".

У підготовче засідання, призначене на 20.05.2019, з`явилися представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у підготовче засідання 20.05.2019 не з`явився.

У підготовчому засіданні, призначеному на 20.05.2019, суд розпочав вчинення дій, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 20.05.2019 суд долучив до матеріалів справи заяви по суті спору, подані учасниками справи через відділ діловодства суду.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 20.05.2019 повідомив суд про необхідність ознайомлення з наявними в матеріалах справи доказами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 відкладено підготовче засідання у справі на 03.06.2019 о 10:20 год.

20.05.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

29.05.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення з наданням судової практики щодо компенсації учасникам судового процесу витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

03.06.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування наведеного клопотання, позивач зазначив що 03.06.2019 буде перебувати в терміновому відрядженні в іншому місті.

У підготовче засідання, призначене на 03.06.2019, з`явився представник відповідача. Представники позивача та третьої особи у підготовче засідання, призначене на 03.06.2019 не з`явилися.

У підготовчому засіданні 03.06.2019 здійснювався розгляд клопотання позивача про відкладення розгляду справи. Представник відповідача залишив вирішення цього клопотання на розсуд суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі на 08.07.2019 о 09:20 год.

У підготовче засідання, призначене на 08.07.2019, з`явилися представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у підготовче засідання 08.07.2019 не з`явився.

У підготовчому засіданні, призначеному на 08.07.2019, суд продовжив вчинення дій, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Представник позивача у підготовчому засіданні звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, яким просив витребувати у відповідача носії з фото та/або відеофіксацією.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення наведеного клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 відкладено підготовче засідання у справі на 05.08.2019 о 14:20 год., зобов`язано позивача надати до суду та направити іншим учасникам справи нотаріально засвідчений переклад на українську мову документів, що були додані позивачем до позовної заяви, та відхилено клопотання позивача про витребування доказів.

30.07.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 08.07.2019.

05.08.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Підготовче засідання, призначене на 05.08.2019 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Гумеги О.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2019 призначено підготовче засідання на 16.09.2019 о 10:00 год.

У підготовче засідання, призначене на 16.09.2019, з`явилися представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у підготовче засідання 16.09.2019 не з`явився.

У підготовчому засіданні 16.09.2019 представники позивача та відповідача зазначили, що повідомили всі обставини справи, які їм відомі, та надали всі докази, на які вони посилаються у позові та відзиві.

У підготовчому засіданні, призначеному на 16.09.2019, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.09.2019 о 11:40 год.

30.09.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування наведеного клопотання позивач посилався на стан здоров`я представника позивача, у зв`язку з яким останній не може брати участь у судовому засіданні, призначеному на 30.09.2019.

У судове засідання, призначене на 30.09.2019, з`явився представник відповідача. Представники позивача та третьої особи у судове засідання 30.09.2019 не з`явилися.

У судовому засіданні 30.09.2019 здійснювався розгляд клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача проти задоволення зазначеного клопотання заперечував.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ГПК України, суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 відкладено судове засідання у справі на 21.10.2019 о 15:20 год.

У судове засідання, призначене на 21.10.2019, з`явилися представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у судове засідання 21.10.2019 не з`явився.

У судовому засіданні 21.10.2019 судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 21.10.2019 судом заслухано вступне слово представників позивача та відповідача.

Представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням відповіді на відзив, поданої 07.05.2019 через відділ діловодства суду.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому 26.04.2019 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 21.10.2019 судом з`ясовано обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 21.10.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Житловий комплекс Воздвиженка" про витребування з чужого незаконного володіння відповідача рухомого майна згідно з переліком, наведеним у п. 1 прохальної частини позовної заяви, на загальну суму 798085,00 грн., що на праві власності належить позивачу, та про зобов`язання відповідача передати позивачу рухоме майно, що залишилось за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька (кол. вул. 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60 згідно з переліком, наведеним у п. 2 прохальної частини позовної заяви, на загальну суму 798085,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив:

- між позивачем та ТОВ "Укрбізнес ЛТД" і ТОВ "Легалплейс" укладено Договори оренди №УБ/А005-25, № УБ/А005-26, № УБ/А005-27, ЛП/А005-31 від 01.11.2014 щодо нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька (кол. вул. 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60, а саме нежитлові приміщення, загальною площею 3 568,4 кв. м;

- з метою обладнання вказаних приміщень в якості автосалону, між позивачем та ТОВ "НОВІ АВТО" укладено Договір суборенди № СА/НА-20 від 10.02.2017 майна, перелік якого визначено актами приймання-передачі основних засобів, серед якого, зокрема, але не виключно рухоме майно, яке позивач наводить на стор. 1-9 позовної заяви;

- позивачу стало відомо, що з 25.09.2018 ТОВ "ЖК Воздвиженка" на підставі Договору управління майном (активами) від 06.09.2018, укладеного з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від злочинів, зареєстрованого в реєстрі за № 442, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яковенко В.І. зі змінами, внесеними Додатковим договором про внесення змін до Договору управління майном (активами), зареєстрованим за № 454, засвідченим 11.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яковенко В.І., набуло право управління нерухомим майном, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька (кол. вул . 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60;

- з 23.10.2018 представники позивача намагалися вивезти належне йому майно з приміщень автосалону та СТО, однак натикались на перешкоди з боку відповідача;

- 10.12.2018 між ТОВ "НД-Україна" та позивачем укладено Договір купівлі-продажу № НД/П003-24 основних засобів, що раніше орендувалися позивачем у ТОВ "НОВІ АВТО" за Договором суборенди СА/НА-20 від 10.02.2017, тобто, позивачем придбано майно, яке, на твердження позивача, станом на дату його звернення до суду утримується відповідачем;

- позивач стверджує, що відповідач протиправно, без достатніх правових підстав, утримує рухоме майно, власником якого є позивач, у зв`язку з чим позивачем подано до суду даний позов про витребування визначеного рухомого майна з чужого незаконного володіння відповідача та про зобов`язання останнього передати позивачу це майно, що залишилось за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька (кол. вул. 50 років ВЛКСМ), б. 58, б. 60.

Відповідач згідно відзиву на позовну заяву проти позову заперечив повністю, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача, вказуючи, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження існування у нього права володіння та користування майном, факту придбання позивачем майна у власність, фактичного існування в натурі цього майна, як предметів матеріального світу, на момент звернення до суду з позовом в об`єктах, переданих в управління відповідачу, факту вибуття майна з володіння позивача та факту наявності цього майна у незаконному володінні відповідача.

Третя особа згідно наданих пояснень з приводу даної справи зазначила, що правомочності ТОВ "Укрбізнес ЛТД", ТОВ "Легалплейс" та ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (позивача) щодо реалізації права власності на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Чернігів , вул . 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 58, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, та м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 60, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, у порядку та на підставі ст. 170 КПК України обмежені в силу ухвал суду про накладення арешту на вказані об`єкти нерухомості та про передачу в управління вказаних об`єктів нерухомості Національному агентству.

Позивач у відповіді на відзив заперечив доводи відповідача, зокрема, зазначив:

- доводи відповідача з приводу речових прав на нерухоме майно не мають відношення до предмету даного позову (витребування рухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії), не є предметом доказування у межах даної справи і стосуються інших правовідносин (право власності на об`єкти нерухомого майна, арешт нерухомого майна) інших юридичних осіб, які не є сторонами у даній справі;

- лише 22.10.2018 (дата підписання відповідачем акту приймання-передачі нерухомого майна за адресою: м. Чернігів , вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), б. 58, б. 60 до Договору управління майном (активами) від 06.09.2018) позивач отримав докази фактичного набуття відповідачем права управління належним позивачу нерухомим майном, а тому доводи відповідача щодо обізнаності позивача з кінця серпня-початку вересня 2018 про передання активів в управління, а також щодо недобросовісної поведінки позивача, нанесення шкоди відповідачу, на думку позивача, є безпідставними;

- позивачем до позовної заяви додано докази на підтвердження права володіння (станом на 22.10.2018) та права власності (на день звернення з позовом до суду) позивача на спірне рухоме майно, а тому доводи відповідача про те, що позивач вводить суд в оману і надав документи з метою підтвердження права власності у не правовий спосіб, на думку позивача, є безпідставними та не підтвердженими належними та допустимими доказами;

- доводи відповідача про те, що демонтаж обладнання та повернення рухомого майна його власнику призведе до пошкодження або істотного знецінення об`єктів нерухомого майна, якими управляє відповідач, чи унеможливлення їх використання за призначенням, на думку позивача, є безпідставними та не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка кореспондується з частиною другою статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення ст. 20 ЦК України та принцип диспозитивності господарського судочинства, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Способи захисту права власності врегульовано главою 29 ЦК України, яка передбачає, зокрема, право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 Цивільного кодексу України).

Витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикація) є одним із речово-правових способів захисту права власності.

Цей спосіб захисту полягає у відновленні становища, що існувало до порушення права власності, шляхом повернення майна у володіння власника (титульного володільця) із метою відновлення у власника усього комплексу його правомочностей.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується якщо між власником і володільцем майна немає зобов`язальних (договірних) відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору.

За змістом частини 1 статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Аналіз норми статті 387 ЦК України та зміст позовних вимог за даним позовом свідчить про те, що даний позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння).

Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння, користування та розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами.

Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача, які і становлять предмет доказування.

Аналіз ст. 387 ЦК України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.

Згідно поданого позову позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння відповідача рухоме майно згідно з переліком, наведеним у п. 1 прохальної частини позовної заяви (у кількості 486 одиниці), на загальну суму 798085,00 грн. та зобов`язання відповідача передати йому зазначене майно.

Судом встановлено, що 01.11.2014 між ТОВ "Укрбізнес ЛТД" (орендодавець) та ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (орендар, позивач) укладено договори оренди нерухомого майна №УБ/А005-25, № УБ/А005-26, № УБ/А005-27, відповідно до пункту 1.1 яких орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне строкове користування нежитлові приміщення загальною площею 1814,8 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 58, з метою їх використання орендарем у власній господарській діяльності.

Також, 01.11.2014 між ТОВ "Легалплейс" (орендодавець) та ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (орендар, позивач) укладено договір оренди нерухомого майна №ЛП/А005-31 відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне термінове користування нежитлові приміщення загальною площею 1753,6 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 58, з метою їх використання орендарем у власній господарській діяльності.

У пунктах 1.4 вказаних договорів оренди нерухомого майна визначено, що об`єкт за відповідним договором передається в оренду за актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно пунктів 1.5 вказаних договорів оренди нерухомого майна визначено, що підписанням договору орендодавець (ТОВ "Укрбізнес ЛТД" - за договорами оренди нерухомого майна №УБ/А005-25, № УБ/А005-26, № УБ/А005-27; ТОВ "Легалплейс" - за договором оренди нерухомого майна №ЛП/А005-31) підтверджує, зокрема, наявність у нього належним чином оформлених прав власності на об`єкт за відповідним договором.

На підставі актів прийому-передачі нежитлових приміщень від 01.11.2014, складених відповідно до вказаних договорів оренди нерухомого майна №УБ/А005-25, № УБ/А005-26, № УБ/А005-27 та №ЛП/А005-31 від 01.11.2014, орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлові приміщення загальною площею 1814,8 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 58, та нежитлові приміщення загальною площею 1753,6 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 60.

У пунктах 1.3 вказаних договорів оренди нерухомого майна визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 30.09.2017.

26.11.2014 до вказаних договорів оренди нерухомого майна було укладено додаткові угоди, згідно яких пункти 6.1 цих договорів викладено в новій редакції, згідно якої якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про його припинення, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

Як зазначив позивач, з метою обладнання вказаних нежитлових приміщень в якості автосалону, між позивачем (суборендар) та ТОВ "НОВІ АВТО" (орендар) було укладено Договір суборенди № СА/НА-20 від 10.02.2017 (далі - Договір суборенди № СА/НА-20).

Матеріалами справи підтверджується факт укладення вказаного Договору суборенди № СА/НА-20, відповідно до п. 1.1 якого орендар надає, а суборендар приймає в оплатне користування майно, що оформляється актами прийому-передачі, які є невід`ємною частиною договору. В акті вказується найменування майна, кількість та вартість майна на день передачі в суборенду.

У п. 1.2 Договору суборенди № СА/НА-20 визначено, що майно переходить в користування суборендаря з моменту підписання сторонами акту його прийому-передачі.

Згідно актів приймання-передачі основних засобів № НА/ОЗ-ЧН_1 від 01.03.2017 , № НА/ОЗ-ЧН_2 від 07.03.2017 , № НА/ОЗ-ЧН_3 від 16.05.2017, № НА/ОЗ-ЧН_6 від 28.07.2017 № НА/ОЗ-ЧН_8 від 22.08.2017, № НА/ОЗ-ЧН_9 від 02.10.2017, № НА/ОЗ-ЧН_12 від 29.11.2017, № НА/ОЗ-ЧН_13 від 13.12.2017, № НА/ОЗ-ЧН_14 від 14.12.2017, № НА/ОЗ-ЧН_15 від 02.01.2018, № НА/ОЗ-ЧН_16 від 09.01.2018, № НА/ОЗ-ЧН_17 від 31.01.2018, № НА/ОЗ-ЧН_18 від 31.01.2018, № НА/ОЗ-ЧН_19 від 05.02.2018, № НА/ОЗ-ЧН_20 від 08.02.2018, № НА/ОЗ-ЧН_21 від 28.02.2018, № НА/ОЗ-ЧН_22 від 12.03.2018, № НА/ОЗ-ЧН_24 від 27.03.2018, № НА/ОЗ-ЧН_28 від 03.07.2018, № НА/ОЗ-ЧН_29 від 23.07.2018 (далі разом - акти приймання-передачі основних засобів) ТОВ "НОВІ АВТО" передало, а ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (позивач) прийняло матеріальні цінності згідно Договору суборенди СА/НА-20 на загальну суму 2386431,24 грн. Зі змісту вказаних актів вбачається, що в них визначено шифр, найменування, інвентарний номер, кількість та балансову вартість кожного об`єкта рухомого майна.

Пунктами 6.1, 6.2 Договору суборенди № СА/НА-20 передбачено, що даний договір набуває законної сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017. У випадку користування майном суборендарем після закінчення терміну договору, за відсутності заперечень з боку орендаря, договір вважається відновленим на невизначений термін і кожна зі сторін має право у будь-який час відмовитись від договору, попередивши про це іншу сторону за один місяць.

Після 31.12.2017 суборендар (позивач) продовжив користування майном за Договором суборенди № СА/НА-20, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Водночас, з матеріалів справи вбачається наступне.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.09.2017 у справі №752/19045/17, провадження № 1-кс/752/7255/17 накладено арешт та заборонено відчужувати нерухоме майно, що на праві власності належить ТОВ "Укрбізнес ЛТД" , а саме: об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 58, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.09.2017 у справі №752/19045/17, провадження № 1-кс/752/7258/17 накладено арешт та заборонено відчужувати нерухоме майно, що на праві власності належить ТОВ "Легалплейс" , а саме: об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 60, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

13.08.2018 року державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Сорокою В.М. проведено державну реєстрацію обтяження вищенаведених об`єктів нерухомості, що належать на праві власності ТОВ "Укрбізнес ЛТД" та ТОВ "Легалплейс", арештами та зазначено, що обтяжувачем є Голосіївський районний суд міста Києва. Вказані відомості підтверджуються інформаційними довідками № 141362356, № 141363144 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.04.2018 у справі №752/19045/17 /провадження № 1- кс/752/3256/18 передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління з метою забезпечення збереження або збереження їх економічної вартості речові докази, арештовані на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 22.09.2017 у справі № 752/19045/17, а саме: нерухоме майно, що на праві власності належить ТОВ "Укрбізнес ЛТД" (код за ), а саме: об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 58, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20.04.2018 у справі №752/19045/17, провадження № 1-кс/752/3258/18 передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління з метою забезпечення збереження або збереження їх економічної вартості речові докази, арештовані на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 22.09.2017 у справі № 752/19045/17, а саме: нерухоме майно, що на праві власності належить ТОВ "Легалплейс" (код за ), а саме: об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 60, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

06.09.2018 року між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (установник управління, третя особа) та ТОВ "ЖК Воздвиженка" (управитель, відповідач) укладено Договір управління майном (активами), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яковенко В.І., зареєстрований в реєстрі за № 442 (далі - Договір управління). 11.09.2018 року сторонами укладено Додатковий договір про внесення змін до Договору управління майном (активами) від 06.09.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яковенко В.І., зареєстрований в реєстрі за № 454 (далі - Додатковий договір).

Згідно преамбули Договору управління (з урахуванням внесених змін Додатковим договором) визначено, що сторони уклали Договір управління та договір про внесення змін до нього керуючись, в тому числі, ухвалами Голосіївського районного суду міста Києва від 20.04.2018 у справі №752/19045/17 - провадження № 1-кс/752/3258/18, від 24.04.2018 у справі №752/19045/17 - провадження № 1- кс/752/3256/18, виходячи із мети управління арештованими активами - їх збереження або збереження їх економічної вартості, а також відстоюючи інтереси законних власників арештованих активів та Держави Україна.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору управління (в редакції Додаткового договору) установник управління (Національне агентство) передає в управління управителеві (ТОВ "ЖК Воздвиженка") нерухоме майно (далі - актив, активи), а управитель приймає в управління об`єкти нерухомого майна та зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цими активами згідно наведеного у п.п. 1.1.1.1 п. 1 переліку у кількості 99 об`єктів нерухомості, зокрема: об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 60, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, ринковою вартістю згідно зі звітом про оцінку 4929854,00 грн. (№ 79 у переліку); об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 58, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, ринковою вартістю згідно зі звітом про оцінку 15557470,00 грн. (№ 80 у переліку).

16.10.2018 на підставі Договору управління майном (активами) від 06.09.2018 та Додаткового договору про внесення змін до вказаного Договору управління державним реєстратором приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. проведено державну реєстрацію права управління об`єктів нерухомості за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 60, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), 58, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, зазначено, що установником управління є Національне агентство, управителем - ТОВ "ЖК Воздвиженка" (відповідач), строк дії управління - 11.09.2019. Вказані відомості підтверджуються інформаційними довідками № 158365356, № 158395178 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

22.11.2018 ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" засобами поштового зв`язку звернулося до ТОВ "ЖК Воздвиженка" з листом від 22.11.2018 з вимогою організувати безперешкодний доступ до приміщень, що знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька, 58 та м. Чернігів, вул. Козацька, 60, на час, необхідний для звільнення приміщень від товарно-матеріальних цінностей, обладнання, запасних частин, тощо. До вказаного листа було додано інвентаризаційну відомість майна станом на 22.10.2018 року, копії договорів оренди нерухомого майна №УБ/А005-25, № УБ/А005-26, № УБ/А005-27, №ЛП/А005-31 від 01.11.2014 та перелік уповноважених осіб ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів".

27.11.2018 та 29.11.2018 представниками ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" складено акти про не допуск до офісних приміщень, що знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька, 58 та м. Чернігів, вул. Козацька, 60.

10.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НД-Україна" (продавець) та ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № НД/П003-24, відповідно до п. 1.1 якого, продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору (далі - Договір купівлі-продажу).

Асортимент, кількість та ціна товару визначається у специфікації (додатках), що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 Договору купівлі-продажу).

У п. 1.3 Договору купівлі-продажу визначено, зокрема, що покупець здійснив огляд товару та підтверджує свою згоду придбати товар у поточному стані.

Згідно з п. 2.1 Договору купівлі-продажу право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту укладення цього договору.

У пунктах 2.2, 2.3, 2.4 Договору купівлі-продажу визначено, що місцем поставки товару є склад покупця за адресою: фактична адреса, 14037, м. Чернігів, вул. Ремзаводська, 4. Товар фактично передано покупцю до моменту укладання цього договору, а факт приймання товару підтверджується підписанням сторонами цього договору. Акт приймання-передачі товару сторонами не складається. Перед продажем товару продавцем надана можливість покупцю візуального та технічного огляду товару.

У Додатку № 1 та № 2 до Договору купівлі-продажу № НД/П003-24 від 10.12.2018 сторонами затверджено специфікації товару, в яких визначено перелік товару, його кількість та ціну.

16.01.2019 ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" засобами поштового зв`язку звернулося до ТОВ "ЖК Воздвиженка" з листом від 16.01.2019 з вимогою організувати безперешкодний доступ до вищевказаних приміщень на час, необхідний для звільнення приміщень від товарно-матеріальних цінностей, обладнання, товарів, тощо. Згідно наведеного листа позивач звернув увагу ТОВ "ЖК Воздвиженка", зокрема, що відповідно до Договору управління ТОВ "ЖК Воздвиженка" передано в управління виключно нерухоме майно та відсутність у зв`язку з цим будь-яких повноважень на проведення інвентаризації та утримання належного позивачеві рухомого майна.

На виконання умов Договору купівлі-продажу № НД/П003-24 від 10.12.2018 ТОВ "НД-Україна" передало, а ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" прийняло товар на загальну суму 798085,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 14 від 22.01.2019 та № 26 від 18.02.2019.

Відповідно до п. 3.1 Договору купівлі-продажу сторони узгодили, що оплата товару здійснюється покупцем на підставі виставленого продавцем рахунку, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100% вартості товару на поточний рахунок продавця в строк до 28.02.2019.

Згідно платіжних доручень № 291 від 27.02.2019 та № 325 від 06.03.2019 позивач здійснив оплату товару за Договором купівлі-продажу № НД/П003-24 від 10.12.2018 в загальній сумі 798085,00 грн.

На твердження позивача, представників ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" так і не було допущено до приміщень, що знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька, 58 та м. Чернігів, вул. Козацька, 60, та не надано можливості для вивозу рухомого майна, що знаходилось у приміщеннях, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про витребування з чужого незаконного володіння відповідача рухомого майна згідно з переліком, наведеним у п. 1 прохальній частині позовної заяви та зобов`язання відповідача передати позивачу зазначене майно.

Відповідно до ч.ч. 1-3статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Проте, всупереч обов`язку доказування, позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що на момент взяття відповідачем в управління об`єктів нерухомості за адресою: м. Чернігів , вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), буд. 58 та буд. 60, рівно як і станом на час звернення позивача з даним позовом до суду, зазначене позивачем рухоме майно перебувало у приміщеннях за вказаною адресою.

Разом з цим, судом надано оцінку наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі основних засобів, складених Товариством з обмеженою відповідальністю "НД-Україна" та ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" в межах Договору суборенди № СА/НА-20 від 10.02.2017 та умов даного правочину. Вказаний правочин не містить умов стосовно місця (приміщення та його адреси), в якому суборендарем розташовується орендоване рухоме майно.

Водночас, у Договорі купівлі-продажу №НД/П003-24 від 10.12.2018 наявні умови стосовно того, що місцем передачі товару є склад покупця за адресою: фактична адреса, 14037 , м . Чернігів, Ремзаводська 4, що товар фактично передано покупцю до моменту укладання цього договору, а факт приймання-передачі товару підтверджується підписанням сторонами цього договору. Наведені умови договору купівлі-продажу жодним чином не свідчать про перебування спірного рухомого майна у приміщеннях за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ (вулиця Козацька), буд. 58 та буд. 60.

Крім того, у суду відсутні підстави достеменно вважати, що рухоме майно, яке було отримано позивачем в оплатне користування на підставі Договору суборенди № СА/НА-20 від 10.02.2017 та товар, придбаний згідно Договору купівлі-продажу № НД/П003-24 від 10.12.2018, є тотожним. Як встановлено судом, в актах приймання-передачі до вказаного договору суборенди визначено шифр, найменування, інвентарний номер, кількість та балансову вартість кожного об`єкта рухомого майна, тоді як у специфікаціях (Додатки № 1, № 2) та видаткових накладних до вказаного договору купівлі-продажу відомості щодо шифру та інвентарного номеру товару відсутні, що фактично унеможливлює ототожнення речей, які були предметом суборенди та товару за Договором купівлі-продажу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин перебування спірного рухомого майна у відповідача, як однієї з обов`язкових складових предмету доказування у спорах про витребування майна, що фактично унеможливлює задоволення позовних вимог. Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №760/21787/16-ц.

Суд також звертає увагу на те, що, предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №926/1288/18.

Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Статтею 184 ЦК України визначено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Поділ речей на речі, визначені індивідуальними ознаками, та речі, визначені родовими ознаками, пов`язаний як з природними властивостями речей, так і з способами їхньої індивідуалізації. Поряд із предметами, єдиними у своєму роді (наприклад, картиною), до речей, визначених індивідуальними ознаками, можуть бути віднесені речі, певним способом виокремлені учасниками правочину з маси однорідних речей. Якщо ж річ визначена тільки кількісно (числом, вагою, мірою) і характеризується ознаками, спільними для всіх речей такого роду, - це річ, визначена родовими ознаками.

Щодо рухомого майна, переліченого у позові, яке є предметом спору у даній справі, не зазначено індивідуально визначених ознак (колір, дата виготовлення, матеріал, власні параметри (висота, ширина, довжина), пакувальні, цифрові, номерні та інші характерні позначки, тощо).

Враховуючи, що позивачем не зазначено будь-які описи, ознаки та характеристики заявленого до витребування та повернення майна (що виключає можливість його ідентифікації та індивідуалізації), можливість встановлення і витребування такого майна із чужого незаконного володіння виключається.

Правова позиція стосовно відсутності підстав для витребування у порядку ст. 387 Цивільного кодексу України майна, яке не має індивідуально визначених ознак, за якими можливо було б його ідентифікувати та встановити його власника, міститься у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №922/3002/16.

Таким чином, позивачем не доведено індивідуальні ознаки майна, що витребовується, та наявність майна у незаконному володінні відповідача.

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

При ухваленні даного рішення судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"; рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України").

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази та пояснення сторін, суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" до ТОВ "Житловий комплекс Воздвиженка" про витребування з чужого незаконного володіння відповідача рухомого майна та про зобов`язання відповідача передати позивачу вказане майно, задоволенню не підлягають, з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст.123 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені норми ст. 129 ГПК України та відмову у задоволенні позову повністю, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 74, 76-80, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 25.10.2019

Суддя Гумега О.В.