ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3345/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Горовенко Л.М., ордер серія ДП № 2596/006 від 16.05.2019 р., адвокат;

від відповідача-1: Бєляєв Д.П., ордер серія КС № 484744 від 23.05.2019 р., адвокат;

представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2019, постановлену суддею Ліпинським О.В., повний текст якої складений 16.08.2019, у справі №904/3345/19

за позовом Компанії "Парсівал Бізнес Лімітед", м. Беліз, Беліз

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ

відповідача-2: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни, м. Дніпро

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2019 у справі №904/3345/19 задоволено заяву Компанії "Парсівал Бізнес Лімітед" про забезпечення позову.

Заборонено державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна - нежитлової будівлі (фруктосховище) літ. А-1, А1-1, А2-2, А3-1, А4-1 загальною площею 3879,4 кв.м., ганок з навісом літ. а, бокс для ремонту автомобілів літ. И-1, загальною площею 85,8 кв.м., склад літ. К-1, загальною площею 1834,1 кв.м., рампа з навісом літ. к1, бокс для ремонту автомобілів літ. Л-1, загальною площею 175,7 кв.м., нежитлова будівля літ. М-1, загальною площею 22,7 кв.м, навіс літ. О, споруди №1-12, ІІ, (після реконструкції нежитлових будівель та споруд (фруктосховища), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл. , м. Дніпро, вул. Верхня, буд. 44.

Заборонено Публічному акціонерному товариству акціонерний банк "Укргазбанк" та іншим особам розпоряджатися у будь-який спосіб нерухомим майном - нежитловою будівлею (фруктосховище) літ. А-1, А1-1, А2-2, А3-1, А4-1 загальною площею 3879,4 кв.м., ганок з навісом літ. а, бокс для ремонту автомобілів літ. И-1, загальною площею 85,8 кв.м., склад літ. К-1, загальною площею 1834,1 кв.м., рампа з навісом літ. к1, бокс для ремонту автомобілів літ. Л-1, загальною площею 175,7 кв.м., нежитлова будівля літ. М-1, загальною площею 22,7 кв.м, навіс літ. О, споруди №1-12, ІІ, (після реконструкції нежитлових будівель та споруд (фруктосховища), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Верхня, буд. 44 , у тому числі заборонити укладати з третіми особами правочини, спрямовані на відчуження та/або обтяження зобов`язаннями, укладати договори купівлі-продажу, міни, дарування, іпотеки, передавати майно в користування, управління, оренду, лізинг, шляхом укладення договорів або договорів про внесення змін до діючих договорів.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, просить ухвалу суду від 16.08.2019 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

При цьому, єдиним доводом заявника апеляційної скарги є те, що позовну заяву та заяву про забезпечення позову підписаною від підприємства позивача особою, що не має належних повноважень в розумінні ст.ст.58, 60 ГПК України.

А саме, заява від імені позивача Компанії Парсівал Бізніс Лімітед (Parsival Business Limited) підписана представником - адвокатом Зінченко Г . В. При цьому у додатках до позовної заяви як документ, що підтверджує повноваження адвоката, зазначена лише копія ордеру, яка Відповідачам надана не була.

З судових засідань по іншим провадженням, що розглядаються на даний час Господарським судом Дніпропетровської області між АБ "Укргазбанк" та Компанією Парсівал Бізніс Лімітед (Parsival Business Limited), де інтереси останньої представляє адвокат Зінченко Г.В., скаржнику відомо, що на підтвердження її повноважень як адвоката, нею надана копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5272 від 28.11.2018.

Представником скаржника вжито заходів для встановлення відомостей щодо підтвердження повноважень адвоката Зінченко Г.В. шляхом перевірки відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України. Відповідно до відкритого електронного Єдиного реєстру адвокатів України, відомості про адвоката Зінченко Г.В., який діє на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5272 від 28.11.2018 - відсутні. Усього в реєстрі перебуває 38 адвокатів із прізвищем ОСОБА_5 і лише один ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_1 , № свідоцтва: 1130.

При перевірці за номером свідоцтва, зазначеному в додатках до позовної заяви - №5272, встановлено, що за таким номером зареєстроване свідоцтво адвоката Гринь Олега Сергійовича.

Таким чином, повноваження адвоката Зінченко Ганни ( Анни ) не підтверджені відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України.

Разом з тим, до позовної заяви не долучений договір про надання правової допомоги, відомості про дату його укладення та особу, яка підписала від Компанії Парсівал Бізнес Лімітед (Parsival Business Limited), відсутні.

Досліджена судом при відкритті провадження у справі № 904/1419/19 копія генеральної довіреності директора Компанії Парсівал Бізнес Лімітед (Parsival Business Limited) від 21.03.2018, видана на ім`я ОСОБА_3 та / або ОСОБА_4 свідчить про те, що повноваження вказаних осіб на представництво інтересів Компанії сплинули 21.03.2019, тобто до дати звернення представником ОСОБА_1 до суду із позовом - 10.04.2019.

Наведені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 не має належних повноважень в розумінні ст. ст. 58, 60 ГПК України на звернення до суду та представництво інтересів Компанії Парсівал Бізнес Лімітед (Parsival Business Limited).

Щодо суті позовних вимог заявник апеляційної скарги зазначив, що банк скористався своїм правом та в законному порядку здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Однак, винесення оскаржуваної ухвали суду від 16.08.2019 з недотриманням норм матеріального та процесуального права призвело до грубого порушення норм чинного законодавства та законного гарантованого ст. 41 Конституції України права АБ "Укргазбанк", як єдиного власника вказаного нерухомого майна на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Оскільки заява про забезпечення позову розглядалась судом без повідомлення учасників справи та без виклику сторін, то невжиття господарським судом заходів до виклику представників сторін у судове засідання по розгляду заяви про забезпечення позову, всупереч вимогам ч. 4 ст. 140 ГПК України, не сприяло встановленню об`єктивних фактів у цій справі.

Позивач, Компанія "Парсівал Бізнес Лімітед", у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що належними доказами статусу та повноважень адвоката є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер. Копії цих документів на ім`я адвоката Зінченко Ганни Вікторівни були надані до матеріалів справи.

Метою ведення Єдиного реєстру адвокатів України є збирання, зберігання, облік та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності (ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, необґрунтованим є висновок про те, що повноваження адвоката ОСОБА_1 повинні бути підтверджені відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 (головуючий суддя Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" залишено без руху з підстав неподання доказів направлення скарги позивачу та доказів направлення скарги відповідачу-2; не зазначення дати з якої відповідачу-1 стало відомо про існування оскаржуваної ухвали суду, з наданням Відповідачу-1 строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Також вказаною ухвалою суду відхилено, як безпідставне, клопотання скаржника про зупинення виконання оскаржуваної ухвали, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачене зупинення виконання ухвал суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2019 у справі №904/3345/19; розгляд справи призначено на 23.10.2019.

В судовому засіданні 23.10.2019 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Компанія "Парсівал Бізнес Лімітед" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (Відповідач-1) та Приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни (Відповідач-2), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.07.2019 року, індексний номер 47966327, прийняте Відповідачем-2, про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Верхня, буд. 44 , за Відповідачем-1.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що спірне рішення Відповідача-2 про реєстрацію за Відповідачем-1 права власності на предмет іпотеки, було прийнято неправомірно, у зв`язку із чим, з метою відновлення порушеного права Позивача на відповідне майно, останній вимагає скасування оскаржуваного рішення в судовому порядку.

Ухвалою суду від 07.08.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/3345/19, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, в підготовчому засіданні на 05.09.2019 року.

14.08.2019 року Позивачем подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої він просить суд вжити наступні заходи забезпечення:

- Заборонити державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна - нежитлової будівлі (фруктосховище) літ. А-1, А1-1, А2-2, А3-1, А4-1 загальною площею 3879,4 кв.м., ганок з навісом літ. а, бокс для ремонту автомобілів літ. И-1, загальною площею 85,8 кв.м., склад літ. К-1, загальною площею 1834,1 кв.м., рампа з навісом літ. к1, бокс для ремонту автомобілів літ. Л-1, загальною площею 175,7 кв.м., нежитлова будівля літ. М-1, загальною площею 22,7 кв.м, навіс літ. О, споруди №1-12, ІІ, (після реконструкції нежитлових будівель та споруд (фруктосховища), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл. , м. Дніпро, вул. Верхня , буд. 44 ;

- Заборонити Публічному акціонерному товариству акціонерний банк "Укргазбанк" та іншим особам розпоряджатися у будь-який спосіб нерухомим майном - нежитловою будівлею (фруктосховище) літ. А-1, А1-1, А2-2, А3-1, А4-1 загальною площею 3879,4 кв.м., ганок з навісом літ. а, бокс для ремонту автомобілів літ. И-1, загальною площею 85,8 кв.м., склад літ. К-1, загальною площею 1834,1 кв.м., рампа з навісом літ. к1, бокс для ремонту автомобілів літ. Л-1, загальною площею 175,7 кв.м., нежитлова будівля літ. М-1, загальною площею 22,7 кв.м, навіс літ. О, споруди №1-12, ІІ, (після реконструкції нежитлових будівель та споруд (фруктосховища), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Верхня, буд. 44 , у тому числі заборонити укладати з третіми особами правочини, спрямовані на відчуження та/або обтяження зобов`язаннями; укладати договори купівлі-продажу, міни, дарування, іпотеки, передавати майно в користування, управління,оренду, лізинг, шляхом укладення договорів або договорів про внесення змін до діючих договорів.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Позивач послався на те, що відповідно до договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 27.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. за реєстровим №2790, компанією ПАРСІВАЛ БІЗНІС ЛІМІТЕД було придбано об`єкт нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Верхня, буд. 44 .

Але, як слідує із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №175971989 від 01.08.2019 року, 26 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганною Леонідівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47966327, про державну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" на підставі договору іпотеки №436/2018/ДнОД-МСБ-ГКД-І від 18.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А. за реєстровим №2211.

Крім того, 28 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем вчинено виконавчий напис, реєстровий №1214, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Верхня, буд. 44 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, власником якого є Компанія ПАРСІВАЛ БІЗНІС ЛІМІТЕД (Parsiva Business Limited). За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольни вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк".

Згідно з постановою ВП №58643697 від 15.03.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжела Геннадіївна відкрила виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1214, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О.

Приватним виконавцем також було винесено постанову про опис та арешт майна боржника та призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ КАПІТАЛ ГРУП" для підготовки висновку про визначення вартості нежитлової будівлі (фруктосховища) за адресою: м. Дніпро , вул . Верхня, буд 44 (постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19.03.2019 року).

Отже, звернення з даною заявою про забезпечення позову обґрунтоване можливістю передчасної реалізації майна, звернення стягнення на яке здійснено на підставі Іпотечного договору, шляхом продажу третім особам до закінчення розгляду зазначеного позову

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2019 у справі №904/3345/19 задоволено у повному обсязі заяву Позивача про забезпечення позову.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що заявником доведено наявність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, на відміну від ст. 66 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року) ст. 136 ГПК України підстави для забезпечення позову не обмежує лише утрудненням чи неможливістю виконання рішення суду, а доповнює такими підставами як ускладнення чи унеможливлення:

- ефективного захисту;

- або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У зв`язку з чим, абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16, відповідно до якого "Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви." є неактуальним, оскільки змінилося процесуальне законодавство в цій частині, а саме розширилися підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Як правильно враховано господарським судом, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Предметом позову Компанії "Парсівал Бізнес Лімітед" у даній справі є немайнові вимоги щодо оскарження рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя (Відповідача-1) на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, прийнятого в порядку ст. 36 Закону України "Про іпотеку".

Судове рішення у разі задоволення таких вимог, не вимагатиме примусового виконання. Тому, в даному випадку застосуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 28.11.2018 у справі №910/10504/18).

Реєстрація за Відповідачем-1 права власності на спірне нерухоме майно станом на сьогоднішній день свідчить про виникнення в останнього повноцінних правомочностей щодо розпорядження таким майном, у тому числі можливість його відчуження на користь третіх осіб, передання в користування, іпотеку тощо, як частинами, так і єдиним об`єктом.

Матеріалами справи підтверджено, що Відповідач-1 вже вчиняв спроби продати спірний об`єкт нерухомості третім особам. А за таких обставин, вжиття заходів до забезпечені позову - це реальна гарантія захисту законних прав позивача, виходячи із розумності, обґрунтованості та адекватності вимог і збалансованості інтересів сторін у справі.

Тобто, наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування обставин, щодо можливості вчинення Відповідачем-1 відчуження спірного нерухомого майна, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення позивача з ним, адже зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав власника на відповідне майно, звертатися до набувачів такого майна за інших підстав із новими позовами.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що у випадку задоволення позову, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду у справі, не сприятиме ефективному захисту та поновленню оспорюваних прав позивача на нерухоме майно, за захистом яких він звернувся до суду.

В свою чергу, суд першої інстанції, встановив наявність зв`язку між заявленими заходами по забезпеченню позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За таких обставин, вжиття заходів до забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення та задоволення законних вимог Позивача, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що заявником відповідно до вимог ст. 74 та ст. 136 ГПК України доведено наявність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі задоволення позову. При цьому, обрані позивачем заходи до забезпечення позову не містяться в переліку заборонених заходів забезпечення позову, визначених ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Колегія суддів вважає, що обрані позивачем заходами забезпечення позову у вигляді заборони вчинення відповідних дій щодо спірного майна, є співмірними із предмету спору щодо законності вибуття такого майна із власності позивача та набуття його у власність Відповідача-1, адже до вирішення даного спору по суті, відчуження спірного майна, його обтяження зобов`язаннями, чи передача в користування третім особам, у випадку задоволення позову, призведе до того, що позивач не зможе відновити своє право в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчинення відповідних дій зі спірним майном, жодним чином не обмежить права та законні інтереси Відповідача-1, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про те, що позовну заяву та заяву про забезпечення позову підписаною від підприємства позивача особою, що не має належних повноважень в розумінні ст.ст.58, 60 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Правову основу процесуального представництва у господарському судочинстві становлять ст.ст. 56 - 61 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 4 ст. 60 ГПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Позовна заява та заява про забезпечення позову у даній справі від імені Компанії Парсівап Бізнес Лімітед були підписані представником - адвокатом Зінченко Ганною Вікторівною на підставі ордеру ДН №062421 від 01.08.2019 року (оригінал ордеру оглянуто у судовому засіданні).

Вищевказаний ордер не містить застережень щодо обмеження повноважень представника, а отже представник Зінченко Ганна Вікторівна має весь спектр прав, наданих учаснику справи, в тому числі право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Крім того, до матеріалів справи були надані:

- копія генеральної довіреності від 21 березня 2019 року, яка містить спеціальний штамп апостиляції, що засвідчує дійсність підписів, статус осіб, печаток.

Отже, підтвердження підписів і печаток на генеральній довіреності від 21 березня 2019 року апостилем робить цю довіреність чинною в усіх країнах-учасницях Гаазької конвенції від 5 жовтня 1961 року.

Відповідно до вищезазначеної генеральної довіреності від 21 березня 2019 року уповноваженими особами Позивача, Компанії Парсівап Бізнес Лімітед, є Максимець Юрій та Шелепов Денис. Дана довіреність дійсна на строк дії повноважень до 21 березня 2020 року.

- копія договору про надання правової допомоги від 01 серпня 2019 року, укладеного між Компанією Парсівал Бізнес Лімітед в особі уповноваженого представника Максимця Юрія та Зінченко Ганною Вікторівною , яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5272 від 28.11.2018 року (оригінал договору оглянуто у судовому засіданні).

Вищенаведеним спростовуються доводи скаржника про не долучення до позовної заяви договору про надання правової допомоги, відсутність відомостей про дату його укладення та особу, яка підписала від Компанії Парсівал Бізнес Лімітед;

- копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5272 від 28.11.2018 року.

Колегія суддів констатує, що договір про надання правової допомоги від 01 серпня 2019 року та ордер ДН №062421 від 01.08.2019 року підписані до звернення позивача із позовною заявою (02.08.2019).

Відповідно до частини 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, належними доказами статусу та повноважень адвоката є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер. Копії саме цих документів на ім`я Зінченко Ганни Вікторівни були надані до матеріалів справи.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що при перевірці за номером свідоцтва, зазначеному в додатках до позовної заяви - №5272, встановлено, що за таким номером зареєстроване свідоцтво адвоката Гринь Олега Сергійовича, не спростовують того факту, що представник Позивача - Зінченко Ганна Вікторівна є адвокатом та діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5272 від 28.11.2018 року, оскільки скаржник у апеляційній скарзі посилається на співпадіння лише номеру свідоцтва, нехтуючи його серією - ДН.

Більш того, відповідно до інформації Ради адвокатів Донецької області від 26.06.2019 за № 114 Радою адвокатів Донецької області 28 листопада 2018 року було прийнято рішення № 15 про видачу гр. Зінченко Ганні Вікторівні свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5272, у зв`язку з чим 05.12.2018 на її адресу була надіслана ордерна книжка, яка містила ордери серії ДН від № 062401 до № 062450.

Отже, ордер ДН № 062421 від 01.08.2019 року, копію якого надано разом з позовною заявою, входив до складу ордерної книжки, надісланої адвокату Зінченко Г.В. Радою адвокатів Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" метою ведення Єдиного реєстру адвокатів України є збирання, зберігання, облік та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності (ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про те, що повноваження адвоката Зінченко Г.В. повинні бути підтверджені відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України, є необґрунтованими.

Більш того, за даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості щодо Зінченко Ганни Вікторівни містяться у Реєстрі, Зінченко Г.В. обліковується у Раді адвокатів Дніпропетровської області.

Доводи заявника апеляційної скарги про неналежність повноважень Зінченко Г.В. , як представника Компанії Парсівал Бізнес Лімітед в інших судових провадженнях, в тому числі у справі № 904/1419/19, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки, як зазначає сам скаржник, вони стосуються інших судових проваджень.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про те, що позовну заяву та заяву про забезпечення позову підписаною від підприємства позивача особою, що не має належних повноважень в розумінні ст.ст.58, 60 ГПК України, спростовані матеріалами справи.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув заяву без призначення судового засідання і без забезпечення можливості відповідачу надати свої доводи та заперечення з цього приводу, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи та лише у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч. 4 ст. 140 ГПК України).

Отже, приймаючи до уваги обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (зокрема, обраний захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та забезпечити ефективний захист його порушених прав та інтересів), імовірність ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, якщо позов буде судом задоволено, з метою запобігання порушення майнових прав позивача, господарський суд підставно задовольнив заяву Компанії Парсівал Бізнес Лімітед щодо забезпечення позову

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київна ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2019 у справі №904/3345/19 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2019 у справі №904/3345/19 - залишити без змін.

Судові витрати Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.10.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна