ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"22" жовтня 2019 р. Справа№ 911/1521/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 22.10.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни

на рішення Господарського суду Київської області від 07.08.2019 (повний текст складено 09.08.2019)

у справі № 911/1521/18 (суддя Грабець С.Ю.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни

до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу

про скасування оперативно-господарської санкції,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець Петрик Лариса Олександрівна (далі, позивач) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу (далі, відповідач) про скасування оперативно-господарської санкції, оформленої протоколом комісії Білоцерківського районного підрозділу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» №001 від 20.11.2017 по розгляду Акту №К034856 від 24.07.2017 про порушення Правил користування електричною енергією позивачем.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.08.2019 у справі №911/1521/18 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 23.08.2019 (про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті) Фізична особа-підприємець Петрик Лариса Олександрівна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.08.2019 у справі №911/1521/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни на рішення Господарського суду Київської області від 07.08.2019 у справі №911/1521/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 у справі №911/1521/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни на рішення Господарського суду Київської області від 07.08.2018 у справі № 911/1521/18, розгляд справи призначено на 22.10.2019.

30.09.2019 від представника відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

30.09.2019 від представника відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття відповідного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №910/17955/17. Дане клопотання мотивоване тим що правовідносини у вказаних справах за характером спору та сферою правового регулювання є подібними, а висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №910/17955/17 матиме суттєве значення для вирішення спору в даній справі.

У судове засідання 22.10.2019 з`явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду була направлена судом на адресу Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни, зазначену у матеріалах справи, яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 , однак була повернута до суду поштою із відміткою "за терміном зберігання".

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Фізична особа-підприємець Петрик Лариса Олександрівна належним чином повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги на рішення суду в даній справі.

Також суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі, а відтак відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з текстом вказаної ухвали на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вирішила за можливе розпочати розгляд справи в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача, який про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.10.2019 підтримав подане ним 30.09.2019 клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття відповідного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №910/17955/17, просив його задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, встановила наступне.

У даній справі свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем складено акт про порушення за №К034856 від 24.07.2017, в якому зазначено, що споживач порушив пункти 6.40., 10.2.26. ПКЕЕ - виявлено ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів - вплив на лічильник №6542162 магнітного поля.

Позивач зазначає, що вказані обставини не відповідають дійсності.

Обґрунтовуючи невідповідність дійсності вказаних обставин, позивач посилається на те, що сторонами не складався акт про пломбування та встановлення індикаторів магнітного поля, як окремий документ, що, на думку позивача, є порушенням відповідачем ПКЕЕ. Крім цього, позивач послалась на те, що у відповідача відсутній сертифікат відповідності індикатора магнітного поля МПИ Феріт. Також, позивач послалась на те, що на засіданні комісії 07 серпня 2017 року вирішувалося питання про проведення експертизи лічильника, яку не було проведено з огляду на лист НКРЕ №9151/26/47-13 від 16.12.2013, а питання про відкладення засідання комісії не розглядалось. Крім цього, позивач послалась на те, що відповідачем порушені строки повідомлення позивача про проведення засідання комісії, а протокол засідання комісії від 20 листопада 2017 року та розрахунок величини вартості позивач не отримувала, тому не мала можливості його оскаржити. Також, на думку позивача, відповідач не мав права застосовувати Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, без проведення експертизи.

За результатами розгляду акту про порушення ПКЕЕ №К034856 від 24.07.2017 комісією ПрАТ «Київобленерго» було прийнято рішення, оформлене протоколом засідання комісії №001 від 20.11.2017, відповідно до якого на підставі пункту 2.1.3. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії, розраховано вартість необлікованої електроенергії, що становить 10 446,95 грн.

Як слідує з рішення, підставою для нарахування стали зазначені у акті №К034856 від 24.07.2017 порушення.

Під час розгляду справи колегією суддів апеляційного господарського суду з`ясовано, що згідно з ухвалою Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі №910/17955/17 у подібних за змістом правовідносинах за позовом фізичної особи - підприємця Омарової Фариди Абдулаївни до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про скасування рішення, вказану справу разом із касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на приписи частини 4 статті 302 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у зазначеній справі мотивовано, зокрема, тим, що згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 зі справи №522/12901/17-ц (за позовом фізичної особи до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про скасування протоколу засідання комісії Центральних районних електричних мереж ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» від 29.06.017 №67 щодо розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією від 16.05.2017 №036296 та визнання дій комісії ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» щодо розгляду зазначеного акта неправомірними) задоволено частково касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго»; постанову Апеляційного суду Одеської області від 28.03.018 скасовано, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2018 змінено в мотивувальній частині; з резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2018 виключено абзац про роз`яснення позивачу про його право на звернення з позовом до господарського суду. В іншій частині ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2018 залишено в силі.

У розгляді справи №522/12901/17-ц Велика Палата Верховного Суду, з посиланням, зокрема, на приписи статей 11, 15, 16 Цивільного кодексу України, 30 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), 1, 2, 4, 21 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), виходила з того, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але й взагалі не підлягають судовому розгляду.

Так, згідно з висновками Великої палати Верховного Суду у справі №522/12901/17-ц, складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил користування електричною енергією є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Водночас Суд, який розглядає справу №910/17955/17, у складі колегії суддів вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування статті 16 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні №522/12901/17-ц Великої Палати Верховного Суду, а саме щодо неможливості судового розгляду вимоги про визнання недійсним (скасування) протоколу, яким оформлене рішення комісії щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ, зокрема, з огляду на те, що у господарських відносинах рішення комісії щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ, оформлене протоколом, є оперативно - господарською санкцією, яка породжує правові наслідки для споживача, і можливість скасування якої прямо передбачена приписами законодавства.

У зв`язку з цим колегією суддів у справі №910/17955/17 на підставі частини 4 статті 302 Господарського процесуального кодексу України передано справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Право на справедливий суд, визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), також пов`язане з вимогами єдиного застосування закону. Розбіжності в тлумаченні правових норм можуть сприйматися як невід`ємна риса судової системи, що складається з певної мережі судів. Тобто різні суди можуть дійти неоднакових, але водночас раціональних та обґрунтованих висновків стосовно подібного юридичного питання, з подібними фактичними обставинами. Однак за певних обставин суперечливі рішення національних судів, особливо найвищих інстанцій, можуть становити порушення вимоги щодо справедливого суду, яку сформульовано в пункті 1 статті 6 Конвенції. У цьому контексті треба проаналізувати: чи глибинні та довготривалі розбіжності в судовій практиці національних судів, чи національне право пропонує засоби для подолання таких розбіжностей, чи ці засоби застосовуються, і якщо застосовуються, то якими є наслідки (рішення ЄСПЛ у справі «Томіч та інші проти Чорногорії», заява N18650/09, у справі «Шахін і Шахін проти Туреччини», заява N13279/05).

Верховний Суд повинен забезпечувати єдність судової практики, щоб виправляти непослідовності та в такий спосіб підтримувати громадську довіру до судової системи (рішення ЄСПЛ «Альбу та інші проти Румунії», заява N34796/09).

Наявність глибоких та довгострокових розходжень в судовій практиці, неспроможність правової системи держави подолати їх, призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Правовідносини у даній справі №911/1521/18 та у справі №910/17955/17 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними. Висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №910/17955/17 (щодо можливості судового розгляду у порядку господарського судочинства спору про визнання недійсним [скасування] рішення комісії постачальника електричної енергії з розгляду акту [актів] порушень Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом [як ефективного способу захисту прав]), має суттєве значення для вирішення спору в даній справі, враховуючи остаточність постанови Верховного Суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за доцільне зупинити апеляційне провадження у справі №911/1521/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/17955/17.

Судом також враховано, що Верховним Судом в аналогічній справі №910/16291/16 прийнято ухвалу про зупинення провадження до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/17955/17.

Керуючись статтями 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України , Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Зупинити апеляційне провадження у справі №911/1521/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/17955/17.

2. Зобов`язати сторони повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/17955/17, надати відповідні процесуальні документи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 23.10.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка