ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Справа № 923/798/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, м. Херсон,

до Благодійної організації "Благодійний Фонд "АРХАТ", м. Херсон,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна установа "Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України", м. Херсон

про звільнення незаконно займаного державного майна.

За участю представників сторін:

від позивача - Кірєєва Ю.В. - довіреність від 17.01.2019р.;

від відповідача - директор Оптовець В.П.;

від 3-ї особи - Шумкова Л.М., довіреність № 09-2/13-405 від 27.08.19.

У відповідності до ч.1 п.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: Регіональневідділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулось до суду з позовною заявою в якій просить зобов`язати Благодійну організацію "Благодійний Фонд "АРХАТ" звільнити незаконно займане державне майно - нежитлові приміщення площею 48,6 кв.м., розташоване на першому поверсі адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», за адресою м. Херсон, вул. К.Маркса, 96.

Позовні вимоги обґрунтовано посиланням на умови пунктів 10.1, 10.6, 10.10, 10.11 укладеного між сторонами договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1305-16-065 від 15.02.2016р., положення ст.ст. 526, 629, 763, 785 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 5, 10, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»,

Провадження у справі відкрито ухвалою від 17.09.2018 (суддя Задорожна Н.О.) за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням керівника апарату суду № 455 від 23.11.2018, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді ОСОБА_1 у відставку, справу призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2018 справу розподілено судді Павленко Н.А.

15.02.2019 відповідачем подано до суду пояснення (вх.№1517/19 від 15.02.2019) щодо доводів, наведених у позовній заяві, та додаткові докази.

Ухвалою від 21.02.2019р. суд, на підставі ч.2 ст. 118 ГПК України залишив без розгляду пояснення відповідача (вх.№1517/19 від 15.02.2019).

Ухвалою від 21.02.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У зв`язку із перебуванням судді Павленко Н.А. на лікарняному, розпорядженням керівника апарату суду № 111 від 19.03.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 923/798/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2019, справу розподілено судді Остапенко Т.А.

Ухвалою від 22.04.2019, справа прийнята суддею Остапенко Т.А. до свого провадження. Згідно з абз. 2 ч. 14 ст. 32 ГПК України ухвалено рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

12 липня 2019 року позивачем до суду подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державної установи "Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України", м. Херсон, яка є балансоутримувачем нерухомого майна, переданого у користування відповідачеві.

Ухвалою від 18.07.2019 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучена Державна установа "Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України", підготовче засідання відкладено на 12-00 21 серпня 2019 року.

В подальшому, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 , 25.07.2019 згідно розпорядження № 303, призначено повторний авторозподіл справи, за результатами якого справу розподілено судді Нікітенко С.В.

Ухвалою від 23.09.2019 суд закрив підготовче провадження у справі № 923/798/18 та призначити справу до судового розгляду по суті на 07.10.2019р.

Представник позивача у судовому засіданні 07.10.2019р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.10.2019 р. надав у сні пояснення, в яких позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, оскільки не отримував листа позивача від 13.03.2018 року за № 17-03-00921 про припинення строку дії договору.

Представник третьої особи у судовому засіданні 07.10.2019р. надав усні пояснення, в яких покладається на позицію суду при вирішені спору у даній справі.

У судовому засіданні 07.10.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про дату складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що 15 лютого 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі - позивач або орендодавець) і Благодійною організацією "Благодійний Фонд "АРХАТ" (надалі - орендар або відповідач) був укладений договір індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1305-16-065 (надалі - Договір), предметом оренди якого були нежитлові приміщення площею 48,6 кв.м. на першому поверсі адміністративної будівлі за адресою: м. Херсон, вул . К. Маркса , 96 , що перебуває на балансі Державної установи «Херсонській обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України.

Згідно Акта приймання-передавання державного майна від 15.02.2016р., який є додатком до Договору від 15.02.2016р. №1305-16-065, орендар прийняв у користування об`єкт оренди.

Крім того, 13.02.2017р. між орендодавцем і орендарем був укладений Додатковій договір №1 про внесення змін до договору оренди державного майна від 15.02.2016р. №1305-16-065.

Згідно з пунктом 10.1. Договору та пунктом 7 Додаткового договору від 13.02.2017р. №1 до Договору від 15.02.2016р. №1305-16-065, строк дії Договору сторонами було узгоджено до 16.02.2018 року включно.

Відповідно до пункту 10.6. Договору чинність Договору припиняться внаслідок закінчення строку на який його було укладено.

Листом від 13.03.2018 року за № 17-03-00921 позивач звернувся до відповідача, в якому повідомив останнього, що термін дії договору закінчився 16.02.2018р., з 17.02.2018р. припинено строк дії договору, у зв`язку з чим орендарю необхідно за актом приймання- передавання повернути об`єкт оренди.

Таким чином, у зв`язку з припиненням договору оренди, орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди.

Позивач вказує, що станом на 12.09.2018 відповідачем об`єкт оренди позивачу не повернуто, що свідчить про користування відповідачем державним майном без достатніх правових підстав.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до умов п.10.4. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі якщо за три місяці до спливу строку Договору не надійшло повідомлення від органу, уповноваженого управляти Майном, що знаходиться в оренді, про неможливість продовження дії Договору оренди у зв`язку з наміром використовувати це Майно для власних потреб, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються Додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору.

З огляду на викладене, вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому, такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дій договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Така ж правова позиції міститься у абзаці 2 пункту 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №12 «Про деякі питання застосування законодавства про оренду (найм) майна».

Волевиявлення орендодавця відносно припинення договору в зв`язку з закінченням строку його дії і неможливість продовжувати орендні відносини, підтверджується рекомендованим листом від 13.03.2018 року за № 17-03-00921, який надіслано на адресу відповідача.

Таким чином, враховуючи лист позивача від 13.03.2018 року за № 17-03-00921, орендодавець висловив заперечення щодо продовження терміну дії Договору.

Згідно з пунктом 10.1. Договору та пунктом 7 Додаткового договору №1 від 15.02.2016р., строк дії Договору сторонами було узгоджено до 16.02.2018 року включно.

Відповідно до пункту 10.6. Договору чинність Договору припиняться внаслідок закінчення строку на який його було укладено.

Відповідно до частини 2 статті 291 ГК України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1305-16-065 від 15.02.2016р. є таким, що припинив свою чинність з 17.02.2018р.

Згідно до п.п. 10.10., 10.11 Договору у разі припинення або розірвання Договору, майно протягом трьох робочих днів орендарем повертається орендодавцеві - Регіональному відділенню Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та балансоутримувачу - Державній установі «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» за актом приймання-передавання.

Правові наслідки припинення договору оренди визначені в ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якою встановлено, що у разі припинення, розірвання договору оренди, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, визначених в договорі.

Станом на час звернення позивача з даним позовом до суду, незважаючи на припинення дії договору та відмову позивача від продовження його дії, орендар приміщення не звільнив та продовжує його використовувати.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Благодійну організацію "Благодійний Фонд "АРХАТ" (73000, м. Херсон, вул. Благоєва, 4-Б, кв. 29, ) звільнити незаконно займане державне майно - нежитлові приміщення площею 48,6 кв.м., розташоване на першому поверсі адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Державної установи "Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" (73000, м. Херсон, вул. Уварова, 3, 0, за адресою: м. Херсон, вул. К.Маркса, 96.

3. Стягнути з Благодійної організації "Благодійний Фонд "АРХАТ" (73000, м. Херсон, вул. Благоєва, 4-Б, кв. 29, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 47, ) суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.10.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко