ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року м.Дніпро Справа № 912/2358/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 (суддя Бестаченко О.Л.) у справі № 912/2358/16

за позовом: Заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області м. Кіровоград

до відповідача: Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд", м. Долинська

про стягнення 9 987 820,48 грн

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

До господарського суду 02.09.2019 надійшла заява Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області № 04-4/2054 від 02.09.2019 про поновлення строку пред`явлення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 23.09.2019 по справі № 912/2358/16 про стягнення з Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області збитків, завданих внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в частині охорони та раціонального використання водних ресурсів, обумовленого самовільним - за відсутності дозвільних документів, використанням водних ресурсів, в сумі 9 763 959,48 грн та видати дублікат вказаного наказу.

Заява обґрунтована зокрема тими обставинами, що накази у даній справі були отримані Прокуратурою Кіровоградської області, в т.ч. і про стягнення 9 763 959,48 грн на користь Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області. В подальшому прокуратурою Кіровоградської області наказ від 23.09.2016 року було направлено до Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області листом від 07.11.2016 року, який в інспекції відсутній.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 у справі № 912/2358/16 у задоволенні заяви Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області № 04-4/2054 від 02.09.2019 про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу Господарського суду Кіровоградської області від 23.09.2016 по справі № 912/2358/16 відмовлено.

Ухвала обґрунтована тим, що відсутні поважні причини пропуску строку на пред`явлення наказу до виконання, а тому заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання задоволенню не підлягає. Також суд відмовив у видачі дублікату наказу, оскільки видача дублікату наказу можлива лише до закінчення, строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 у справі № 912/2358/16, до Центрального апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою звернулась Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 по справі № 912/2358/16 та прийняти нове судове рішення, яким поновити строк пред`явлення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 23.09.2016 по справі № 912/2358/16 та видати дублікат вказаного наказу.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд не врахував, що вказаний строк пропущений із ряду об`єктивних причин, які не залежали від волі Інспекції.

Скаржник вважає, що судом не було взято до уваги, що наказ від 23.09.2016 був отриманий прокурором прокуратури Кіровоградської області 04.10.2016, після чого 07.11.2016 він був скерований до Інспекції. У зв`язку з цим було втрачено 49 днів для пред`явлення наказу до виконання.

Скаржник зазначає, що судом не було враховано, що в Інспекції в цей час, тобто в юридичному секторі, який згідно штатного розпису налічував 2 працівника, всю роботу сектору виконував 1 працівник - завідувач юридичного сектору, який із об`єктивних причин, внаслідок надмірного навантаження і не зміг вчасно пред`явити наказ до виконання.

У судовому рішенні зазначено, що Інспекція не здійснювала контроль за власною заявою про визнання поточних грошових вимог в сумі 9 763 959,48 грн., починаючи з 15.12.2016 (направлення заяви керуючому санацією з поточними грошовими вимогами) до 30.07.2019 (направлення заяви керуючому санацією про надання результатів розгляду заяви з поточними грошовими вимогами).

Скаржник не погоджується з зазначеним твердженням суду та зазначає, що дійсно після подання заяви Інспекції про визнання поточних кредиторських вимог по справі про банкрутство від 15.12.2016 № 04-4/2643 по справі № 05-01/184/6-12а/10, представник Інспекції знайомився з матеріалами вказаної справи та 20.07.2017 Інспекція зверталася з відповідними листами, які містяться в матеріалах справи до Господарського суду Кіровоградської області та керуючого санацією відповідача про результати розгляду заяви про визнання поточних кредиторських вимог по справі про банкрутство від 15.12.2016 № 04-4/2643 по справі № 05-01/184/6- 12а/10.

При ознайомленні з матеріалами справи було встановлено, що керуючий санацією у відзиві щодо результатів розгляду вимог кредитора від 12.01.2017 № 02-1829 повідомив, що він звернувся до Верховного суду України про перегляд судового рішення у справі № 912/2358/16, і після розгляду справи судом касаційної інстанції кредитора буде повідомлено письмово.

У матеріалах справи міститься лист голови Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 № 05-01/184/6-12а/10, в якому прокуратурі Кіровоградській області надана відповідь про результати розгляду заяви щодо вимог прокуратури на суму 146 459,39 грн., від 28.10.2016 № O5-1552 вих. 16, яка є аналогічною заяві Інспекції від 15.12.2016 № 04-4/2643 про визнання поточних кредиторських вимог на суму 9 763 959,48 грн.

Про зміст листа Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2018 № 05-01/184/6-12а/10 Інспекції стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи, тому Інспекція чекала повідомлення керуючого санацією відповіді на свою заяву від 15.12.2016 №04-4/2643 після розгляду справи № 912/2358/16 Верховним судом України.

На думку скаржника вказане свідчить, що висновок суду про те, що Інспекція не здійснювала контроль за власною заявою про визнання поточних грошових вимог в сумі 9 763 959,48 грн. не відповідає обставинам та матеріалам справи.

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, погоджуючись, зокрема, з висновками суду першої інстанції

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного Господарського суду від 30.09.2019 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 у справі № 912/2358/16 та призначено розгляд справи на 21.10.2019 року.

Ні підставі розпорядження керівника апарату суду від 21.10.2019 року, у зв`язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А., у справі №912/2358/16 призначено повторний автоматизовану розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №912/2358/16 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Білецька Л.М. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.

21.10.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 у справі № 912/2358/16 слід залишити без змін з огляду на наступне.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.08.2016 у справі № 912/2358/16 набрало законної сили 19.09.2016.

На виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.08.2016 та ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 у справі №912/2358/16, господарським судом видано відповідні накази, які в свою чергу, були отримані прокурором Прокуратури Кіровоградської області 04.10.2016 на підставі заяви від 06.09.2016 № 02-1182вих-16 про видачу судового наказу (а.с. 55, 68-69).

30.07.2019 до господарського суду звернулась Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області з листом від 30.07.2019 № 04-4/1762 про видачу наказу у справі № 912/2358/16 (а.с. 88 т. 2).

Листом від 31.07.2019 № 912/2358/16 господарський суд повідомив Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області про те, що 23.09.2016 було видано у справі № 912/2358/16 відповідні накази та вручено нарочно Прокуратурі Кіровоградської області згідно заяви від 06.09.2016 (а.с. 90 т. 2).

Як вбачається з матеріалів справи, строк пред`явлення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 23.09.2016 № 912/2358/16 (про стягнення 9 763 959,48 грн на користь Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області) до виконання, відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону станом на дату видачі наказу) - протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

З врахуванням вищезазначених положень та дати набрання законної сили рішенням від 29.08.2016 № 912/2358/16, наказ від 23.09.2016 № 912/2358/16 дійсний для пред`явлення до 20.09.2017.

Матеріалами справи підтверджується та позивачем (стягувачем) не заперечується, що накази від 23.09.2019 № 912/2356/16 отримані прокурором Прокуратури Кіровоградської області 04.10.2016 на підставі заяви від 06.09.2016 № 02-1182вих-16 про видачу судового наказу (а.с. 55, 68-69 т. 2).

6. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Положення статті 329 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Водночас можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання безпосередньо пов`язана із наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього. Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Так, в силу норм ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Тому, в даному випадку тягар доказування викладених у заяві фактів та обов`язок доведення наявності фактичних обставин, котрі підтверджують поважність причин пропуску процесуального строку, покладено саме на заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.08.2016 у справі № 912/2358/16 набрало законної сили 19.09.2016.

На виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.08.2016 та ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 у справі №912/2358/16, господарським судом видано відповідні накази, які в свою чергу, були отримані прокурором Прокуратури Кіровоградської області 04.10.2016 на підставі заяви від 06.09.2016 № 02-1182вих-16 про видачу судового наказу (а.с. 55, 68-69).

30.07.2019 до господарського суду звернулась Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області з листом від 30.07.2019 № 04-4/1762 про видачу наказу у справі № 912/2358/16 (а.с. 88 т. 2).

Листом від 31.07.2019 № 912/2358/16 господарський суд повідомив Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області про те, що 23.09.2016 було видано у справі № 912/2358/16 відповідні накази та вручено нарочно Прокуратурі Кіровоградської області згідно заяви від 06.09.2016 (а.с. 90 т. 2).

Як вбачається з матеріалів справи, строк пред`явлення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 23.09.2016 № 912/2358/16 (про стягнення 9 763 959,48 грн на користь Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області) до виконання, відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону станом на дату видачі наказу) - протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

З врахуванням вищезазначених положень та дати набрання законної сили рішенням від 29.08.2016 № 912/2358/16, наказ від 23.09.2016 № 912/2358/16 дійсний для пред`явлення до 20.09.2017.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 вказаного Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Враховуючи вищезазначенні положення, трьохмісячний строк для пред`явлення наказу від 23.09.2016 № 912/2358/16 до виконання сплив 20.12.2016, тоді як позивач (стягувач) звернувся із даною заявою до господарського суду 02.09.2019, тобто майже після 2 років та 9 місяців після спливу строку пред`явлення наказу до виконання.

Матеріалами справи підтверджується та позивачем (стягувачем) не заперечується, що накази від 23.09.2016 № 912/2358/16 отримані прокурором Прокуратури Кіровоградської області 04.10.2016 на підставі заяви від 06.09.2016 № 02-1182вих-16 про видачу судового наказу (а.с. 55, 68-69 т. 2).

В свою чергу, Прокуратурою Кіровоградської області з листом від 07.11.2016 № 05-1597вих-16 було направлено до Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області оригінал наказу Господарського суду Кіровоградської області від 23.09.2016 у справі № 912/2358/16 про стягнення з Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області 9 763 959,48 грн (а.с. 97 т. 2).

Зазначений лист Прокуратури Кіровоградської області було отримано 10.11.2016 завідувачем сектору правового забезпечення Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області - ОСОБА_1., що підтверджується Журналом вхідної кореспонденції Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (а.с. 99-101 т. 2).

Таким чином, у Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області залишався 41 день для пред`явлення наказу від 23.09.2016 № 912/2358/16 до виконання.

Однак, не зважаючи на факт отримання вищезазначеного наказу уповноваженим представником заявника, а також достатністю часу для пред`явлення наказу від 23.09.2016 № 912/2358/16 до виконання, 16.12.2016 Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області подано до Господарського суду Кіровоградської області заяву про визнання поточних кредиторських вимог у справі № 05-01/184/6-12а/10 про банкрутство Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" в сумі 9 763 959,48 грн, із зазначенням про те, що судом у справі 912/2358/16 було видано наказ від 23.09.2016 та направлено до прокуратури.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі № 05-01/184/6-12а/10 про банкрутство Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" було порушено ухвалою Арбітражного суду Кіровоградської області від 04.06.1998, а ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 16.06.2009 введено процедуру санації боржника Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд", яка триває і на даний час.

З огляду на положення ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI), грошові вимоги Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області до боржника в сумі 9 987 820,48 грн є поточними, а відтак, вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

За викладених обставин, керуючим санацією Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" в листі від 01.08.2019 № 02-03/19 було запропоновано звернутись в межах та у спосіб, встановлений Законом, а саме звернутись із заявою про визнання поточних вимог після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі № 05-01/184/6-12а/10.

Як вбачається з листа Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 30.07.2019 № 04-8/1763 (адресованого керуючому санацією Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд", арбітражному керуючому Биковському М.Ю.), міститься повідомлення, що Інспекцією 15.12.2016 було направлено заяву про визнання поточних кредиторських вимог, однак на момент звернення з вище зазначеним листом (30.07.2019) Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області письмового повідомлення від керуючого санацією Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" про результати розгляду заяви про визнання поточних кредиторських вимог не отримувала.

Тобто, у вищезазначеному листі, Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області фактично підтвердила факт не здійснення контролю, зокрема за власною заявою про визнання поточних грошових вимог в сумі 9 763 959,48 грн, починаючи з 15.12.2016 (направлення заяви керуючому санацією з поточними грошовими вимогами) до 30.07.2019 (направлення заяви керуючому санацією про надання результатів розгляду заяви з поточними грошовими вимогами).

Крім того, Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, констатуючи факт відсутності в неї, як органу державної влади, оригіналу наказу від 23.09.2016 № 912/2358/16 про стягнення 9 763 959,48 грн збитків, завданих внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в частині охорони та раціонального використання водних ресурсів, не вживала будь-яких заходів щодо отримання його дубліката в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу (в редакції до 15.12.2017) до закінчення строку, встановленого для пред`явлення наказу до виконання.

Згідно висновку Комісії Державної екологічної інспекції за результатом проведення перевірки від 28.08.2019 № б/н щодо втрати наказу Господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/2358/16 про стягнення з Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" 9 763 959,48 грн, комісія дійшла висновку, що наказ Господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/2358/16 про стягнення збитків з Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" втрачено, з`ясувати обставини при яких його було втрачено не представилося можливим, а тому необхідно звернутись до суду з заявою про видачу дубліката цього наказу та поновлення строків його пред`явлення.

Зокрема, у висновку комісією також зазначено, що встановити подальший рух наказу Господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/2358/16 не вдалося, оскільки ОСОБА_1 , яка його отримала звільнена з посади 31.01.2017 (а.с.104-105 т. 2).

Колегія суддів зазначає, що поважні причини пропуску пов`язані з обставинами, в силу яких стягувач був позбавлений можливості у передбачений строк реалізувати власне волевиявлення, тобто звернутися до виконавчої служби з наказом. Вказані причини є об`єктивними обставинами і не залежать від дій стягувача, а навпаки - обмежують здійснення ним дій щодо виконання рішення суду.

Проте, всупереч вимог статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України стягувачем належними та допустимими доказами не доведено обставин, які могли б бути підставою для відновлення строку для пред`явлення наказів до виконання.

Відповідно ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Слід зазначити, що законодавцем недаремно встановлено спеціальний скорочений строк у три місяці для пред`явлення для примусового виконання виконавчих документів, стягувачами у яких є держава або державний орган (ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження"), тим самим покладено на них підвищену відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків.

Саме такий скорочений строк визначений для пред`явлення до виконання наказів по справі № 912/2358/16 від 23.09.2016 (до 20.12.2016).

Відповідно п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. №275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно вимог п. 3, 4 вказаного Положення до основних завдань Держекоінспекції, зокрема, відноситься: 1) реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; 2) здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр.

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань також здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону земель, надр.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважє правомірним висновок суду, про те, що не може вважати виправданою бездіяльність органу державної влади протягом такого тривалого періоду (майже 2 роки та 9 місяців), яка проявилася в не опікуванні долею пред`явлення ним від імені держави до примусового виконання наказу суду від 23.09.2016 № 912/2358/16, зокрема, пов`язаного із стягненням збитків, завданих внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в частині охорони та раціонального використання водних ресурсів.

Так, закріплений в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також в Конституції України та Господарському процесуальному кодексі України принцип обов`язковості судового рішення та відповідальності за його невиконання, в даному випадку стосується не тільки особи-боржника, а й особи, на яку відповідно до законодавства покладено здійснення державного нагляду (контролю) у відповідній сфері.

Колегія суддів вважає, що дії (бездіяльність) Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області є такими, що не відповідали покладеним на неї, як стягувача та як орган державної влади, обов`язкам, зокрема, щодо належного контролю за виконанням наказу (а відтак і рішення) суду про стягнення збитків, завданих внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в частині охорони та раціонального використання водних ресурсів, а відповідно, строк для пред`явлення наказу від 23.09.2016 № 912/2358/16 був пропущений з неповажних причин, внаслідок неналежного здійснення Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області контролю за виконанням судового рішення.

Так, після звільнення з посади відповідального працівника Інспекції - ОСОБА_1 (31.01.2017), контроль за виконанням даного наказу повинен був здійснюватися іншим відповідальним працівником Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області.

Однак, такий контроль було здійснено лише в серпні 2019 року, коли головному спеціалісту Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області - Братухіну О.В. стало відомо, що наказ від 23.09.2016 по справі № 912/2358/16 до органів ДВС не пред`являвся.

Тобто, фактично контроль за виконанням наказу від 23.09.2016 по справі № 912/2358/16 Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області не здійснювався починаючи з 10.11.2016 по серпень 2019.

За викладених обставин, посилання Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області на неможливість встановити подальший рух наказу через звільнення відповідального працівника Інспекції (який отримав наказ під розписку), як на поважну підставу для поновлення строків для пред`явлення наказу до виконання, є необгрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що перебування Державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" в процедурі банкрутства, а саме в процедурі санації, не обмежує право позивача (стягувача) звертатись в межах строку для пред`явлення наказу господарського суду до виконання з врахуванням положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Закон України "Про виконавче провадження".

Судова колегія зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

На переконання колегії суддів, в оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зробив правомірний висновок про те заявник не реалізував своє право у строк, визначений законом, так само як і не надав суду належних та допустимих доказів існування обставин, які об`єктивно, незалежно від волі стягувача, утруднили чи зробили неможливим подання наказу до органу ДВС для його примусового виконання у такий строк.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин та норм чинного законодавства, судова колегія погоджується із правильним висновком суду першої інстанції, що заявником не наведено поважні причини, що зумовили пропуск строку для пред`явлення наказів від 23.09.2016 для виконання, а тому підстави для його поновлення відсутні.

7. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника не порушено.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірного висновку суд першої інстанції, а ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 у справі № 912/2358/16 винесена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.

9. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 у справі № 912/2358/16 - залишити без задоволення

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2019 у справі № 912/2358/16 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 23.10.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді Ю.Б. Парусніков

А.Є. Чередко