РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2019 року м. Чернігів справа № 927/705/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Дубини О.М.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АШЕР",

, вул. Громадська, 47, м. Чернігів, 14037

Відповідач: Чернігівська міська рада,

, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про визнання пункту рішення недійсним та договору оренди земельної ділянки поновленим,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Підгорний К. Є., довіреність № 03/01 від 03.01.2017;

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АШЕР" звернулось до суду з позовом до Чернігівської міської ради, у якому просить суд:

- визнати недійсним пункт 3 рішення Чернігівської міської ради від 29.11.2018 № 36/VII-38 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам";

- визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 26.12.2011 № 1263, укладений між Чернігівською міською радою, як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "АШЕР", як Орендарем, щодо земельної ділянки площею 1,0256 га за адресою: м. Чернігів, вул. Громадська, 47 (кадастровий номер :01:011:5023) на тих самих умовах і на той саме строк 6 років 1 місяць 26 днів до 26 січня 2025 року;

- визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 № 1263 між Чернігівською міською радою та ТОВ "АШЕР" у відповідній редакції, вказаній в позовній заяві.

Дії суду, пов'язані з розглядом справи.

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про витребування від Чернігівської міської ради належним чином завіреної копії пункту 3 рішення Чернігівської міської ради від 29.11.2018 № 36-VII-38 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам", яким Товариству з обмеженою відповідальністю "АШЕР" поновлено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:011:5023), строком до 29.11.2023, площею 1,0256 га, по вул. Громадській, 47 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку) (для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину- складу).

Ухвалою суду від 20.08.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.09.2019; встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами; зобов'язано відповідача - Чернігівську міську раду у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали надати суду належним чином засвідчену копію витягу з рішення Чернігівської міської ради від 29.11.2018 №36-VII-38 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам» (пункт 3 цього рішення).

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву з доданими до нього документами, у тому числі з витребуваною судом копією витягу з рішення Чернігівської міської ради від 29.11.2018 №36-VII-38.

У підготовчому засіданні 10.09.2019 суд долучив до матеріалів справи наданий відповідачем відзив на позовну заяву з доданими до нього документами, як такий, що поданий у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з їх урахуванням.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України суд у цьому підготовчому засіданні встановив сторонам строки для подання заяв по суті, а саме: позивачу - п'ятиденний строк з моменту оголошення ухвали для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами та відповідачу - п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

У підготовчому засіданні 10.09.2019 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.09.2019.

Ухвалою суду від 10.09.2019 викликано у судове засідання з розгляду справи по суті, яке призначено на 24.09.2019, позивача та відповідача.

У встановлений судом строк позивач направив до суду відповідь на відзив з доданими до неї документами, а відповідач - заперечення з доданими до них документами.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 24.09.2019 суд долучив до матеріалів справи надані сторонами відповідь на відзив та заперечення з доданими до них документами, як такі, що подані у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з їх урахуванням.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 24.09.2019 суд оголосив перерву до 17.10.2019.

Представник відповідача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою від 24.09.2019, але у судове засідання з розгляду справи по суті 17.10.2019 не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, судове засідання 17.10.2019 проводилось за відсутності відповідача (його представника).

У зв'язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання для проголошення рішення, на підставі ч. 6 ст. 233 та ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України вступна та резолютивна частини рішення була підписана судом у нарадчій кімнаті без їх проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним:

- при ухваленні рішення від 29.11.2018 № 36/VII-38, пунктом 3 якого поновлено ТОВ «АШЕР» договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:011:5023, відповідач в порушення норм ст. 20, 123 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій» у п. 3 цього рішення змінив основне цільове призначення зазначеної земельної ділянки без розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, а відтак це рішення є незаконним та підлягає визнанню недійсним;

- відповідач в порушення норм ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк не розглянув лист-повідомлення позивача від 16.10.2018 №151 про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди; не узгодив з позивачем істотні умови договору оренди землі; не прийняв рішення про поновлення цього договору; не уклав додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, а натомість, після спливу місячного строку ухвалив рішення, у п. 3 Рішення якого без погодження з позивачем змінив істотні умови договору оренди, а саме фактично збільшив розмір орендної плати та зменшив строк оренди;

- відповідно до приписів ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" договір оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263 вважається поновленим на тих самих умовах і на той саме строк, проте відповідач ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення, чим порушує права позивача.

Відповідач проти позову заперечує та у своєму відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав:

- згідно з наданим ТОВ «АШЕР» витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.11.2018 цільове призначення спірної земельної ділянки по вул. Громадська, 47 у м. Чернігові не було визначено, оскільки відсутній код КВЦПЗ, а тому Чернігівською міською радою на підставі ст. 20 Земельного кодексу України відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 (далі - КВЦПЗ) визначено цільове призначення вказаної земельної ділянки - «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької ті іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку)» (03.10);

- питання про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки на підставі листа ТОВ «АШЕР» від 16.10.2018 №151 було винесено на розгляд сесії, яка відбулась 29.11.2018;

- відсоткова ставка розміру орендної плати застосована з урахуванням Положення «Про плату за землю», затвердженого рішенням міської ради від 30.01.2015 «Про місцеві податки» зі змінами та доповненнями.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач невірно визначив цільове призначення спірної земельної ділянки, оскільки:

- на момент укладення договору оренди земельної ділянки від 09.04.2002 ця земельна ділянка відносилась до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення;

- у Класифікації видів цільового призначення земель, якою визначені категорії земель та види використання земельної ділянки в межах певної категорії, код КВЦПЗ 03.10 «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької ті іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку)» відноситься до іншої категорії земель - земель житлової та громадської забудови.

Відповідач заперечує проти доводів позивача, викладених у відповіді на відзив, та вважає, що довідка 6-ЗЕМ від 17.10.2011 щодо землекористувача ТОВ «АШЕР» містить рядок за №52, до якого відносяться дані про заклади торгівлі. Відтак відповідач вважає, що ТОВ «АШЕР» не надало доказів віднесення товариства до категорії промислових підприємств та використання земельної ділянки за категорією земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; спірна земельна ділянка була надана в оренду для експлуатації склад, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу.

Також відповідач вказує, що проект додаткової угоди, доданий позивачем до листа-повідомлення від 16.10.2018 №151, та проект додаткової угоди, надісланий разом з заявою від 13.08.2019 №82, який фактично є, у тому числі, предметом звернення до суду, є відмінними за своїм змістом.

Як вказує відповідач, листом від 13.09.2019 №2199/19/вих управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради надало відповідь на заяву позивача від 13.08.2019 №82, у якій зазначено про те, що немає підстав для укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263, оскільки в проекті додаткової угоди відсутні такі істотні умови договору, як: цільове призначення земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки та розмір орендної плати за земельну ділянку.

Відповідач вважає, що запропонований позивачем проект договору оренди землі не відповідає Типовій формі договору оренди землі, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням двадцять четвертої сесії двадцять третього скликання Чернігівської міської ради від 28.02.2002 припинено право тимчасового, довгострокового користування земельними ділянками і надано їх в оренду, довгострокове користування, строком на 10 років: Товариству з обмеженою відповідальністю «АШЕР» по вул. Борисенка, 47, площею 1,0256 га, у тому числі: 0,0331 га під спорудами промисловості; 0,047 га під спорудами комерційного використання; 0,067 га під об'єктами транспорту; 0,0631 га під об'єктами технічної інфраструктури; 0,5472 га під благоустроєм; 0,2682 га під зеленими насадженнями (а. с. 128).

Відповідно до довідки від 28.03.2002 грошова оцінка земельної ділянки площею 10256 кв. м, яка розташована: м. Чернігів, вул. Борисенка, 47, землекористувач - ТОВ «АШЕР», категорія земель та цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення/ділянка змішаного використання, складає 554541,92 грн (а. с. 111).

09.04.2002 між Чернігівською міською радою (далі - Орендодавець) та ТОВ «АШЕР» (далі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір від 09.04.2002) (а. с. 107-108).

Відповідно до п. 1.1 Договору від 09.04.2002 Орендодавець передає, а Орендар бере у довгострокову оренду земельну ділянку згідно з рішенням сесії Чернігівської міської ради від 28.02.2002, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Борисенка, 47, площею 1,0256 га, у тому числі: 0,0331 га - під спорудами промисловості; 0,047 га - під спорудами комерційного використання; 0,067 га - під об'єктами транспорту; 0,0631 га - під об'єктами технічної інфраструктури; 0,5472 га - під благоустроєм; 0,2682 га - під зеленими насадженнями. Грошова оцінка зазначеної земельної ділянки в цілому становить 554541,92 грн (довідка Чернігівського міського управління земельних ресурсів від 28.03.2002).

Земельна ділянка передається в оренду для використання за цільовим призначенням земельних ділянок (п. 2.1 Договору від 09.04.2002).

Договір укладається на строк 10 років (п. 2.2 Договору від 09.04.2002).

У п. 3.1 Договору визначено, що за оренду земельної ділянки Орендарем вноситься орендна плата на рівні земельного податку до 10 числа місяця, наступного за звітним, на рахунок, визначений податковою інспекцією у м. Чернігові.

Згідно з розділом 9 Договору від 09.04.2002 цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Чернігівській міській раді.

Договір від 09.04.2002 посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Музикою Л.І. 09.04.2002 та зареєстрований у Чернігівській міській раді (управління земельних ресурсів), про що у книзі державної реєстрації договорів оренди вчинено запис 10.05.2002 №1263.

На підставі акту прийому-передачі від 10.05.2012 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду строком на 10 років земельну ділянку по вул. Борисенка, 47, площею 1,0256 га, у тому числі 0,0331 га під спорудами промисловості; 0,0470 га під спорудами комерційного використання; 0,0670 га під об'єктами транспорту; 0,0631 га під об'єктами технічної інфраструктури; 0,5472 га під проїздами, проходами та площадками; 0,2682 га під зеленими насадженнями (а. с. 109).

На вказаній земельній ділянці по вул. Борисенка, 47 у м. Чернігові розташовані нежитлові будівлі, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АШЕР» на праві власності, а саме: склад загальною площею 1230,6 кв. м, магазин-склад площею 426,4 кв. м, адмінбудівля та котельня площею 1429,0 кв. м, майстерні площею 243,2 кв. м, бокси для автомобілів (профілакторій) площею 354,2 кв. м, що підтверджується наданими свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 24.02.2003, від 24.09.2003, від 14.12.2007 та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.01.2009, від 30.09.2003, від 14.12.2007 (а. с. 35-40).

08.01.2009 між Орендодавцем та Орендарем укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, якою внесено зміни до Договору від 09.04.2002 в частині встановлення орендної плати: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3,0 відсотка нормативної грошової оцінки землі» (а. с. 110).

У 2011 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтей» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ТОВ «АШЕР», площею 1,0256 га, для обслуговування адмінбудівлі, складу, магазину-складу, котельної, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) в м. Чернігів, по вул. Борисенка, 47.

У вказаній технічній документації містяться, зокрема: довідка управління Держкомзему у м. Чернігові від 17.10.2011 №02-07/3260 про наявність земельних угідь за формою 6-ЗЕМ, станом на 01.07.2011, вул. Борисенка, 47, відповідної до якої землекористувачем земельної ділянки загальною площею 1,0256 га (графа 2), у тому числі землі промисловості - 1,0256 га (графа 37), є ТОВ «АШЕР»; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку цієї земельної ділянки станом на 06.04.2011, у якому зазначено назва земельної ділянки - для промислового використання (а.с. 112-120).

Рішенням п'ятнадцятої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 30.11.2011, враховуючи Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2003, від 24.09.2003 та від 14.12.2007, та у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки, Товариству з обмеженою відповідальністю «АШЕР» поновлено договір оренди земельної ділянки, строком на 7 років, площею 1,0256 га по вул. Борисенка, 47, для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу (Землі промисловості). Встановити розмір орендної плати на рівні 3-кратного розміру земельного податку. (а.с. 23).

26.12.2011 між Чернігівською міською радою (далі - Орендодавець) та ТОВ «АШЕР» (далі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки №1263 (далі - Договір від 26.12.2011) (а.с. 24-29).

Відповідно до п. 1 Договору від 26.12.2011 Орендодавець надає, а Орендар приймає у довгострокове платне користування земельну ділянку в м. Чернігові по вул. Борисенка, 47, для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу.

В оренду передається земельна ділянка площею 1,0256 га (п. 2 Договору від 26.12.2011).

На земельній ділянці знаходяться склад, адмінбудівля, котельня, майстерня, бокси для автомобілів (профілакторій) та магазин-склад (п. 3 Договору від 26.12.2011).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3371557,44 грн (328,74 грн за 1 кв. м) (п. 4 Договору від 26.12.2011).

Згідно з п. 6 Договору від 26.12.2011 договір укладено до 30.11.2018. Після закінчення дії Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію

За умовами п. 7, 8 Договору від 26.12.2011 орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 3,0 відсотка нормативної грошової оцінки землі, що становить 101146,72 грн (9,8622 грн за 1 кв. м) на рік. Орендна плата вноситься Орендарем щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати до 30 числа місяця, наступного за звітним, на рахунок, вказаний Орендодавцем.

У п. 14 Договору від 26.12.2011 зазначено, що цільове (функціональне) призначення земельної ділянки - землі промисловості (промислове використання).

Відповідно до п. 17 Договору від 26.12.2011 передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення, на підставі рішення Чернігівської міської ради від 30.11.2011 (15 сесія 6 скликання) п. 48.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його реєстрації згідно з чинним законодавством (п. 36 Договору від 26.12.2011).

Договір від 26.12.2011 зареєстрований у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис 26.12.2011 №1263 та зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Чернігові, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.10.2012 №00934.

Додатками до Договору від 26.12.2011 є: кадастровий план земельної ділянки, наданої в короткострокову оренду ТОВ «АШЕР», по вул. Борисенка, 47 (Додаток №1), акт прийому-передачі земельної ділянки (Додаток №2), акт визначення меж земельної ділянки в натурі/на місцевості (Додаток №3), розрахунок розміру орендної плати (Додаток №4).

Згідно з кадастровим планом земельної ділянки, наданої в короткострокову оренду ТОВ «АШЕР», по вул. Борисенка, 47, цій земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :01:011:5023, в експлікації земель зазначено загальну площу земельної ділянки - 1,0256 га, у тому числі землі промисловості - 1,0256 га.

На підставі акту прийому-передачі від 05.10.2012 Орендодавець передав, а Орендар прийняв земельну ділянку в довгострокову оренду, строком до 30.11.2018, площею 1,0256 га по вул. Борисенка, 47, для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу (а. с. 27).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 15.03.2018 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:011:5023, цільове призначення: для обслуговування адмінбудівлі та котельної, майстерні, бокси для автомобілів (профілакторій), за Договором від 26.12.2011 (а.с. 136).

16.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «АШЕР» звернулось до Чернігівської міської ради з листом-повідомленням від 16.10.2018 №151, у якому просило поновити на той же строк і на тих же умовах договір оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263 щодо земельної ділянки (кадастровий номер :01:011:5023) площею 1,0256 га у м. Чернігові по вул. Громадська (колишня назва Борисенка), 47 та укласти до нього додаткову угоду, проект якої додається (а. с. 30).

У наданому відповідачу проекті додаткової угоди було запропоновано перше речення п. 6 Договору від 26.12.2011 №1263 викласти у такій редакції: «Договір укладено терміном до 30 листопада 2028 року» (а. с. 135).

Листом від 26.10.2018 №01-08/1835 управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило позивача про те, що питання про поновлення договору оренди земельної ділянки буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради, пленарне засідання якої відбудеться орієнтовно у кінці листопада 2018 року. Також у листі зазначено про необхідність у найкоротший термін надати витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а. с. 31).

У відповідь на цей лист ТОВ «АШЕР» разом з листом від 20.11.2018 №1818 надало управлінню земельних ресурсів Чернігівської міської ради витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (дата формування витягу 09.11.2018) (а.с. 33).

У вказаному витягу щодо земельної ділянки площею 10256 кв. м з кадастровим номером :01:011:5023, яка розташована у м. Чернігові по вул. Громадській, 47, зазначено категорію земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення земельної ділянки - код КВЦПЗ відсутній; нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 12011622,08 грн (а.с. 33)

Також позивач надав витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (дата формування витягу 07.02.2018) щодо земельної ділянки площею 10256 кв. м з кадастровим номером :01:011:5023, яка розташована у м. Чернігові по вул. Громадській, 47, у якому зазначено категорію земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування адмінбудівлі та котельної, майстерні, бокси для автомобілів (профілакторій) - код КВЦПЗ - відсутній; нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 8007782,24 грн (а.с. 32).

29.11.2018 Чернігівська міська рада прийняла рішення №36/VII-38 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам», у п. 3 якого вирішила у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, Товариству з обмеженою відповідальністю «АШЕР» поновити договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:011:5023), строком до 29.11.2023, площею 1,0256 га, по вул. Громадській, 47, для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку) (для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу); встановити розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки (а. с. 74).

Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради на адресу ТОВ «АШЕР» направило лист від 05.08.2019 №2017/вих/02.08/4749/22/вх/03, у якому повідомило товариство про прийняте Чернігівською міською радою рішення від 29.11.2018 №36/VII-38 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам» та про необхідність терміново звернутись до управління для укладення договору оренди земельної ділянки (а. с. 22).

Позивач зазначає, що про прийняте відповідачем рішення від 29.11.2018 він дізнався лише з цього листа від 05.08.2019 №2017/вих/02.08/4749/22/вх/03.

Відповідач доказів того, що рішення Чернігівської міської ради №36/VII-38 від 29.11.2018 про результати розгляду звернення позивача про поновлення договору оренди було доведено до відома позивача раніше, у тому числі шляхом офіційного оприлюднення рішення органу місцевого самоврядування, суду не надав.

Позивач надав суду подану до Чернігівської ДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік, у якій визначив суму орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:5023, площею 10256,00 кв. м, яка підлягає сплаті за 2019 рік, у розмірі 360348,66 грн (3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки); копії платіжних доручень про сплату орендної плати за землю за грудень 2018 року - червень 2019 року (а.с. 41-46).

Згідно з довідкою Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області від 09.08.2019 №10932/10/25-01-53-07-10 заборгованість по сплаті орендної плати по платнику ТОВ «АШЕР» - відсутня (а.с. 47).

13.08.2019 ТОВ «АШЕР» звернулось до Чернігівської міської ради із заявою від 13.08.2019 №82, у якій просило відповідача укласти з товариством додаткову угоду до Договору від 26.12.2011 про його поновлення на тих самих умовах і на той самий строк - до 26.01.2025 (а.с. 49-50). До вказаної заяви позивач додав проект додаткової угоди, у якому зазначено, що сторони уклали цю додаткову угоду про наступне:

« 1. Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263, укладеного між Чернігівською міською радою, як Орендодавцем, та ТОВ «АШЕР», як Орендарем, щодо земельної ділянки (кадастровий номер :01:011:5023) площею 1,0256 га, яка знаходиться в м. Чернігові по вул. Громадська (попередня назва - Борисенка), 47, на 6 років 1 місяць 26 днів до 26 січня 2025 року.

2. Всі інші умови вищевказаного договору, які не зачіпаються даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263».

У відповідь на лист позивача від 13.08.2019 управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради направило ТОВ «АШЕР» лист від 13.09.2019 №2199/19/вих, у якому зазначено про те, що немає підстав для укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди від 26.12.2011 №1263, оскільки в проекті додаткової угоди відсутні такі істотні умови договору, як: цільове призначення земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки та розмір орендної плати за земельну ділянку (а. с. 137-138).

Також позивач звернувся до відділу у м. Чернігові Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з листом від 09.09.2019 №96, у якому просив повідомити, до якої категорії земель належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:011:5023, та про можливість внесення до Державного земельного кадастру відомостей про вид цільового призначення цієї земельної ділянки, а саме «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку)» без зміни категорії цієї земельної ділянки на «землі житлової та громадської забудови» та без розроблення проекту землеустрою щодо її відведення (а.с. 121-122).

У відповідь на лист позивача від 09.09.2019 відділ у м. Чернігові Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області листом від 13.09.2019 №19-25-0.36-81/109-19 повідомив позивача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:011:5023 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 05.10.2012 з цільовим призначенням «для обслуговування адмінбудівлі та котельної, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій)» та категорією земель «землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення»; підстави для внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру щодо присвоєння коду КВЦПЗ 03.10 без відповідно розробленого та погодженого проекту землеустрою відсутні (а.с. 123-124).

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частинами 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

За змістом ст. 144 Конституції України, ст. 12, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України, приписи якої кореспондуються зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», визначено, що засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, є правом оренди земельної ділянки.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (за змістом ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено ст. 124 Земельного кодексу України, за змістом ч. 1 якої (у редакції, чинній на момент прийняття Чернігівською міською ради від 28.02.2002) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Отже, прийнявши 28.02.2002 рішення про надання спірної земельної ділянки в оренду ТОВ «АШЕР», на підставі якого було укладено договір оренди 09.04.2002, Чернігівська міська рада діяла в межах повноважень, визначених чинним на той час законодавством.

Щодо цільового призначення спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Поділ земель за цільовим призначенням належить до числа найважливіших правових інструментів у питаннях забезпечення раціонального землекористування та охорони земель. У загальному розумінні під цільовим призначенням земельної ділянки слід розуміти визначений законодавством правовий режим її експлуатації (використання), який забезпечує реалізацію права користування земельною ділянкою у такий спосіб, що відповідатиме суспільним інтересам та не завдаватиме шкоди навколишньому природному середовищу.

Земельна ділянка, на відміну від інших об`єктів права власності, відносно яких власник вправі здійснювати дії на власний розсуд, має використовуватися виключно відповідно до її цільового призначення.

На момент прийняття Чернігівською міською радою рішень від 28.02.2002, від 30.11.2011 та укладання Договорів від 09.04.2002, від 26.12.2011 відомості про природний, господарський стан та правовий режим земель включались до Державного земельного кадастру, порядок ведення якого визначався Положенням про порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 №15 (далі - Положення №15).

Відповідно до п. 7 Положення №15 до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно- територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що перебувають у державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів, областях, Республіці Крим та Україні в цілому. Земельно-кадастрова документація включає книги реєстрації державних актів на право колективної, приватної власності на землю, право постійного користування землею, договорів на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди.

Земельно-кадастрова документація ведеться згідно з інструкцією ведення державного земельного кадастру, затверджуваною Держкомземом.

Згідно з п.п. «д» п. 9 Положення №15 облік земель за якістю проводиться за всіма категоріями земель і містить класифікацію земель населених пунктів, що проводиться за функціональним призначенням згідно з містобудівною документацією населених пунктів.

На підставі Положення №15 була розроблена Інструкція з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форма № 6-зем, ба-зем, 6б-зем, 2-зем), яка затверджена наказом Держкомзему України №377 від 05.11.1998 (далі - Інструкція №377), та була чинна до 31.12.2015.

Отже, дана статистична інформація з кількісного обліку земель повинна була формуватися саме на підставі даних державного земельного кадастру.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції №377 звіт за формою N 6-зем складається за станом на 1 січня кожного року і включає два розділи: землі, які входять до адміністративно-територіальних одиниць (розділ перший), у тому числі в межах населених пунктів (розділ другий).

У розділах форми N 6-зем розподіл здійснюється за рядками та графами.

Як встановив суд, рішенням Чернігівської міської ради від 28.02.2002 ТОВ «АШЕР» надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 1,0256 га, у тому числі: 0,0331 га під спорудами промисловості; 0,047 га під спорудами комерційного використання; 0,067 га під об'єктами транспорту; 0,0631 га під об'єктами технічної інфраструктури; 0,5472 га під благоустроєм; 0,2682 га під зеленими насадженнями.

На підставі вказаного рішення 09.04.2002 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди, відповідно до якого та згідно з актом приймання-передачі майна від 10.05.2002, ТОВ «АШЕР» отримало в оренду земельну ділянку площею 1,0256 га, у тому числі: 0,0331 га під спорудами промисловості; 0,047 га під спорудами комерційного використання; 0,067 га під об'єктами транспорту; 0,0631 га під об'єктами технічної інфраструктури; 0,5472 га під благоустроєм (під проїздами, проходами та площадками); 0,2682 га під зеленими насадженнями.

За умовами п. 2.1 Договору від 09.04.2002 земельна ділянка передається в оренду для використання за цільовим призначенням земельних ділянок.

Грошова оцінка цієї земельної ділянки зазначена у п. 1.1 Договору від 09.04.2002 відповідно до довідки Чернігівського міського управління земельних ресурсів від 28.03.2002 і становить 554541,92 грн.

Крім того, у довідці Чернігівського міського управління земельних ресурсів від 28.03.2002 вказані категорія земель та цільове призначення земельної ділянки як землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення/ ділянка змішаного використання.

Отже, позивач отримав в оренду земельну ділянку площею 1,0256 га, на якій знаходяться різні об'єкти, з метою використання за цільовим призначенням земельних ділянок.

При цьому у довідці Чернігівського міського управління земельних ресурсів від 28.03.2002 вказані категорія земель та цільове призначення спірної земельної ділянки як землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення/ ділянка змішаного використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Земельного кодексу України землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

За приписами ч. 1, 2 ст. 66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Землі промисловості можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до положень ст. 50, 51 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Враховуючи характер об'єктів, землі під якими було надано позивачу відповідно до рішення від 28.02.2002 та Договору від 09.04.2002, суд доходить висновку, що землі під спорудами промисловості у розмірі 0,0331 га, під об'єктами транспорту у розмірі 0,067 га, під об'єктами технічної інфраструктури у розмірі 0,0631 га та під благоустроєм (під проїздами, проходами та площадками) у розмірі 0,5472 га у розумінні ст. 65, 66 Земельного кодексу України фактично відносяться до земель промисловості.

Щодо цільового призначення інших земель, наданих позивачу в оренду, а саме: під зеленими насадженнями у розмірі 0,2682 га та під спорудами комерційного використання у розмірі 0,047 га, суд зазначає наступне.

З урахуванням визначення поняття та складу земель рекреаційного призначення, вказаних у ст. 50, 51 Земельного кодексу України, надані позивачу землі під зеленими насадженнями не відносяться до категорії земель рекреаційного призначення, оскільки не використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Поняття «комерційного використання землі» Земельний кодекс України взагалі не містить.

Враховуючи те, що на території спірної земельної ділянки знаходиться цілісний майновий комплекс, який належить позивачу на праві власності, відповідно до плану (додаток до Договору від 09.04.2002) визначено межі земельної ділянки саме площею 1,0256 га без поділу її на окремі частини, отже цю земельну ділянку необхідно розглядати як єдине ціле. У цьому випадку землі під спорудами комерційного використання та зеленими насадженнями також фактично відносяться до земель промисловості.

За наведених висновків суду, а також враховуючи дані щодо категорії земель та цільового призначення, вказані у довідці Чернігівського міського управління земельних ресурсів від 28.03.2002, суд вважає, що спірна земельна ділянка площею 1,0256 га на момент укладення Договору від 09.04.2002 за своїм цільовим призначенням відносилась до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Аналогічна правова позиція щодо встановлення цільового призначення земельної ділянки за фактичним її використанням викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №910/6641/18.

Згідно з довідкою управління Держкомзему у м. Чернігові від 17.10.2011 №02-07/3260 про наявність земельних угідь за формою 6-ЗЕМ станом на 01.07.2011 у державній статистичній звітності з кількісного обліку земель спірна земельна ділянка обліковується у рядку 65 та графі 37.

Відповідно до Інструкції №377 у рядку 52 ураховуються дані про заклади торгівлі: крамниці продовольчих, промислових товарів; гастрономи, універсами, спеціалізовані крамниці, біржі (які мають за предмет торгів товар, сировину тощо), універмаги, базари, аптеки, а також - бази та склади, що обслуговують заклади торгівлі; у графі 37 - землі промисловості: землі, на яких провадяться головним чином промислові види діяльності (вказані в додатку 1), включно зі всіма допоміжними територіями, зокрема, під'їзні дороги та проїзди, очисні споруди, поля фільтрації цукрових заводів, стоянки, складські площадки, території закладів управління і т. ін. Включати також землі будівельних організацій та підприємств, крім земель, зайнятих поточним будівництвом та відведених під будівництво, на яких будівництво не розпочате (відносити відповідно до граф 58 та 59). Не включати території портів і їхніх складських приміщень, навіть якщо вони є частинами промислових об'єктів. Не включати також землі, які використовуються для відкритих розробок, шахт, кар'єрів і відповідних споруд й інфраструктури (відносити до граф 39-41).

Таким чином, відповідно до вказаної довідки ТОВ «АШЕР» є закладом торгівлі, а спірна земельна ділянка станом на 01.07.2011 відносилась до земель промисловості.

Отже, зазначення у рядку 52 землекористувача - закладу торгівлі не означає неможливість використання таким землекористувачем земельної ділянки за категорією земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а тому суд відхиляє доводи відповідача у цій частині.

У зв'язку закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки рішенням Чернігівської міської ради від 30.11.2011 поновлено ТОВ «АШЕР» договір оренди земельної ділянки площею 1,0256 га по вул. Борисенка, 47 для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу (землі промисловості).

Також у Договорі від 26.12.2011, укладеному на підставі рішення Чернігівської міської ради від 30.11.2011, вказано, що спірна земельна ділянка для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу, цільове (функціональне) призначення земельної ділянки: землі промисловості (промислове використання).

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Отже, спірна земельна ділянка за рішенням від 30.11.2011 та Договором від 26.12.2011 надавалась позивачу з метою експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу, а за своїм цільовим призначенням відноситься до категорії земель промисловості.

При цьому під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки, зазначений у рішенні компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування чи передачу у власність, із урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що спірна земельна ділянка як на моменту укладення Договору від 09.04.2002, так і на момент укладення Договору від 26.12.2011 відносилась до категорії земель - земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Суд погоджується з доводами позивача, що станом на 2018 рік вже було встановлено цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, але не погоджується, що до цієї категорії земельну ділянку було віднесено саме рішенням Чернігівської міської ради від 30.11.2011. Таке цільове призначення вже було встановлено у 2002 році (інформації та доказів щодо використання спірної земельної ділянки до 2002 року сторонами суду не надано).

У рішенні від 30.11.2011 Чернігівською міською радою було визначено вид використання земельної ділянки - для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу.

Як вбачається з витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.02.2018 та 09.11.2018, категорія спірної земельної ділянки зазначена як землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а у витягу від 07.02.2018 вказано цільове призначення - для експлуатації адмінбудівлі та котельної, майстерні, бокси для автомобілів (профілакторій), код КВПЦЗ - відсутній.

29.11.2018 Чернігівська міська рада прийняла рішення №36/VII-38, у п. 3 якого вирішила у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, Товариству з обмеженою відповідальністю «АШЕР» поновити договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:011:5023), строком до 29.11.2023, площею 1,0256 га, по вул. Громадській, 47, для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку) (для експлуатації складу, адмінбудівлі, котельні, майстерні, боксів для автомобілів (профілакторій) та магазину-складу); встановити розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як зазначає відповідач, цим рішенням Чернігівська міська рада визначило цільове призначення спірної земельної ділянки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель спірну земельну ділянку до категорії - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку), оскільки відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку від 09.11.2018 код КВЦПЗ -відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 затверджено Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), яка визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів.

Так, відповідно до цієї Класифікації вид цільового призначення - «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку)» має код 03.10 та відноситься до категорії «землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об'єктів загального користування)», яка знаходиться у секції «землі житлової та громадської забудови».

За змістом п. 3 рішення Чернігівської міської ради від 29.11.2018 вид цільового призначення спірної земельної ділянки, зазначений у цьому рішенні, відноситься до категорії земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови.

При цьому рішення Чернігівської міської ради від 30.11.2011 та від 29.11.2018 є аналогічними за змістом, різниця полягає лише щодо зазначення цільового призначення спірної земельної ділянки - землі промисловості - у рішенні від 30.11.2011 та для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку), тобто землі громадської забудови - у рішенні від 29.11.2018.

Відтак суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що саме спірним рішенням відповідач прямо визначив цільове призначення цієї земельної ділянки.

Відсутність в земельних обліках коду КВЦПЗ спірної земельної ділянки не може означати невіднесення її до жодної категорії земель за цільовим призначенням.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що спірна земельна ділянка ще до прийняття спірного рішення відносилась до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, відповідач, прийнявши рішення від 29.11.2018, фактично змінив цільове призначення спірної земельної ділянки на землі житлової та громадської забудови.

Порядок зміни цільового призначення земельної ділянки визначений, зокрема у ч. 1-2 ст. 20 Земельного кодексу України.

За приписами ч. 1-2 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Аналіз норм ст. 20, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави дійти висновку, що зміна цільового призначення земель комунальної форми власності є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування, яка проводиться на підставі відповідних проектів землеустрою, що мають затверджуватись рішенням уповноваженої ради у встановленому законом порядку.

Проте проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для зміни цільового призначення не розроблявся, не погоджувався і не затверджувався у встановленому законом порядку, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач у п. 3 прийнятого ним Рішення від 29.11.2018 порушив порядок зміни цільового призначення спірної земельної ділянки.

Згідно зі ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Крім того, у п. 3 рішення від 29.11.2018 відповідач встановив позивачу розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 «Про місцеві податки» встановлено на території міста Чернігова місцеві податки та затверджено їх розміри.

Рішенням Чернігівської міської ради від 21.04.2017 №19/VII-16 внесено зміни до рішення Чернігівської міської від 30.01.2015 та встановлено розміри орендної плати, зокрема, за землі громадського призначення на рівні 3 відсотків нормативної грошової оцінки; за землі промисловості - на рівні 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

29.11.2018 на засіданні Чернігівської міської ради прийнято рішення №36/VII-30, яким внесено зміни до рішення Чернігівської міської від 30.01.2015 та визначено розмір орендної плати для земель - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку) на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки.

Отже, у п. 3 спірного рішення відповідач встановив позивачу розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки, який був визначений відповідно до прийнятого у цей же день іншого рішення №36/VII-30.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Доказів офіційного оприлюднення рішення Чернігівської міської ради №36/VII-30 від 29.11.2018 та набрання ним чинності до прийняття Чернігівської міської радою спірного рішення від 29.11.2018 №36/VII-38 відповідач суду не надав, а відтак суд доходить висновку, що відповідач неправомірно застосував нечинне на той момент рішення та встановив позивачу оренду плату на рівні 4% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

За приписами ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За наведених обставин у їх сукупності, суд доходить висновку, що п. 3 рішення Чернігівської міської ради від 29.11.2018 № 36/VII-38 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" підлягає визнанню недійсним.

Щодо поновлення Договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до ч. 2-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов'язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

З метою скористатись своїм переважним правом на поновлення Договору від 26.12.2011, позивач 16.10.2018, тобто не пізніше ніж за місяць до спливу цього договору, звернувся до відповідача з листом-повідомленням від 16.10.2018 №151 про поновлення Договору від 26.12.2011 на тих же умовах, на новий строк, та надав проект додаткової угоди.

Листом від 26.10.2018 №01-08/1835 управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило позивача про те, що питання про поновлення договору оренди земельної ділянки буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради та про необхідність у найкоротший термін надати витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Рішення про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки було прийнято Чернігівською міською радою 29.11.2018, тобто за межами строку, визначеного ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач зазначає, що питання поновлення договору оренди земельної ділянки було винесено на розгляд найближчої сесії, яка відбулась 29.11.2018, зокрема, з урахуванням необхідності надання товариством витягу з технічної документації, який був наданий ним листом від 20.11.2018.

Водночас Закон України «Про оренду землі» не передбачає обов'язкового надання орендарем інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Отже, управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради не мало права вимагати від позивача надання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

При цьому суд вважає, що отримання такого витягу безпосередньо управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради/Чернігівською міською радою могло відбутись у значно коротший строк ніж надання витягу позивачем, оскільки був витрачений час для направлення та отримання відповідних листів управління та ТОВ «АШЕР».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Враховуючи наведені правові норми, суд вважає, що сесія міської ради для розгляду питання щодо поновлення спірного договору оренди та прийняття відповідного рішення могла бути скликана протягом місяця з дня отримання листа-повідомлення позивача від 16.10.2018 №151, тобто з дотриманням вимог, встановлених ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо розгляду такого повідомлення та проекту додаткової угоди.

Суд керуюється однією з аксіом цивільного судочинства: «Nemo est supra leges», що означає «Ніхто не стоїть вище законів», тобто повагу до права та закону, підпорядкованість дер жави та влади закону та їх обмеженість законом.

Отже, призначення і проведення сесії у інший, ніж встановлений ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», місячний строк, не може нівелювати норм цього закону.

Таким чином, в передбачений законом місячний термін відповідач не розглянув лист-повідомлення позивача від 16.10.2018 №151 про поновлення договору оренди, не узгодив з позивачем (при необхідності) істотні умови, не прийняв рішення про поновлення договору, не уклав додаткову угоду про поновлення договору, не повідомив заявника про наявність законних та обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору та не надіслав лист-повідомлення про прийняте ним рішення, а тому має нести негативні наслідки у виді втрати можливості зміни умов договору.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 ст. 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов'язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов'язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Оскільки орендарем було дотримано процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, а орендодавцем, у свою чергу, невиконано установленого ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" обов'язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, таку поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Разом з тим, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому разі закон також вимагає обов'язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 7 статті 33 Закону України «Про оренду землі» укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Визначений наведеною нормою порядок є відмінним від передбаченого положеннями ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки передбачає право на поновлення договору оренди земельної ділянки, яке виникає після закінчення строку дії відповідного договору оренди земельної ділянки і орендар продовжує користуватись цією ділянкою, за відсутності заперечення орендодавця про поновлення цього договору, яке має бути надане протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди.

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно із цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною ст. 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту ч. 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у ч. 5 і ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не пов'язані одна з іншою.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, від 12.06.2019 у справі №917/67/18.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

У справі, яка розглядається, матеріально-правовою підставою позову ТОВ «АШЕР» є ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, передбачених договором.

З моменту закінчення терміну дії Договору від 26.12.2011 протягом місяця від Орендодавця не надходило письмового листа-повідомлення про відмову у поновленні договору оренди, позивач продовжував користуватися орендованою земельною ділянкою та сплачувати орендну плату, 13.08.2019 він звернувся до відповідача з заявою про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 26.12.2011 на тих самих умовах і на той самий строк. До вказаної заяви позивачем також було додано проект додаткової угоди, у якій запропоновано поновити строк дії Договору від 26.12.2011 - на 6 років 1 місяць 26 днів, до 26.01.2025.

Відповідач додаткову угоду не підписав та вважає, що в проекті додаткової угоди відсутні істотні умови договору, у тому числі: цільове призначення земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки та розмір орендної плати.

За змістом ч. 6, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк відбувається шляхом укладення додаткової угоди про його поновлення, а не нового договору оренди землі.

Відтак заперечення щодо неможливості укладення додаткової угоди у зв'язку з відсутністю у проекті істотних умов договору оренди є необґрунтованими, оскільки ці істотні умови містить сам договір оренди землі.

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача про невідповідність проекту Типовій формі договору оренди землі, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004, оскільки така форма встановлена саме для договорів оренди, а не для додаткових угод щодо їх поновлення.

Також відповідач вказує, що проект додаткової угоди, доданий позивачем до листа-повідомлення від 16.10.2018 №151, та проект додаткової угоди, надісланий разом з заявою від 13.08.2019 №82, який фактично є, у тому числі, предметом звернення до суду, є відмінними за своїм змістом.

Оскільки проект додаткової угоди, доданий позивачем до листа-повідомлення від 16.10.2018 №151, подавався у порядку, встановленому ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тобто щодо поновлення договору на новий строк (до 30.11.2028), а проект додаткової угоди, надісланий разом з заявою від 13.08.2019 №82, подавався у порядку, встановленому ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що передбачає поновлення договору оренди на тих самих умовах і на той самий строк (до 26.01.2025), ці обидва проекти додаткової угоди не повинні бути однаковими за своїм змістом.

За змістом ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно зі ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Як встановив суд, на спірній земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомості, які належать позивачу на праві власності

Отже, одностороння безпідставна відмова відповідача від продовження договору оренди землі у даному випадку нівелює правомірні, гарантовані законом та умовами договору сподівання позивача на продовження дії договору та фактично є втручанням у право власності останнього, оскільки відсутність правової підстави користування земельною ділянкою унеможливлює реалізацію позивачем правомочностей мирного володіння та користування розташованим на ній нерухомим майном.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №923/410/16.

Окрім вказаного, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у застосуванні статті 1 Першого протоколу до Конвенції щодо втручання держави у право на мирне володіння майном (зокрема, рішення у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року), якою напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Так, втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно - правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Враховуючи те, що ТОВ «АШЕР» продовжує користуватись спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, відсутність заборгованості зі сплати орендної плати, а також відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі, суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення Договору від 26.12.2011 відповідно до ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та укладення додаткової угоди до Договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України).

За змістом ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній як на час укладення Договору від 26.12.2011, так і на час його державної реєстрації) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Таким чином, перебіг строку дії Договору від 26.12.2011 починається з моменту його державної реєстрації, тобто з 05.10.2012.

Аналогічна правова позиція про початок перебігу строку дії договору оренди землі викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №917/67/18, від 29.01.2019 у справі №917/108/18.

З урахуванням терміну дії Договору від 26.12.2011 - до 30.11.2018, строк його дії становить 6 років 1 місяць 26 днів.

Отже, поновлення Договору оренди землі повинно відбуватись на тих самих умовах та на той самий строк, тобто на строк 6 років 1 місяць 26 днів, як і зазначено позивачем у проекті додаткової угоди.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з'ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 165, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним пункт 3 рішення Чернігівської міської ради від 29.11.2018 №36/VII-38 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам».

3. Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263, укладений між Чернігівською міською радою як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АШЕР» як Орендарем щодо земельної ділянки площею 1,0256 га за адресою: м. Чернігів, вул. Громадська, 47 (кадастровий номер :01:011:5023) на тих самих умовах і на той саме строк 6 років 14 місяців 26 днів - до 26 січня 2025 року.

4. Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263 між Чернігівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «АШЕР» у такій редакції:

Додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 № 1263

Чернігівська міська рада - у подальшому „Орендодавець", юридична адреса: 14000, місто Чернігів, вулиця Магістратська, 7, , з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «АШЕР», юридична адреса: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, 47, , у подальшому „Орендар", з другого боку, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263, укладеного між Чернігівською міською радою, як Орендодавцем, та ТОВ «АШЕР», як Орендарем, щодо земельної ділянки (кадастровий номер :01:011:5023) площею 1,0256 га, яка знаходиться в м. Чернігові по вул. Громадська (попередня назва - Борисенка), 47, на 6 років 1 місяць 26 днів до 26 січня 2025 року.

2. Всі інші умови вищевказаного договору, які не зачіпаються даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 №1263 та набирає чинності з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

5. Стягнути з Чернігівської міської ради (, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АШЕР" (, вул. Громадська, 47, м. Чернігів, 14037) 5763,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 28.10.2019.

Cуддя В.В. Шморгун