ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3110/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши заяву Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67770, Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Шабо, вул. Центральна, буд. 63) про забезпечення позову відносно Товариства з додатковою відповідальністю „Цегельний завод (67725, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Салгани, вул. Шабська, буд. 25)

ВСТАНОВИВ

21.10.2019р. Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю „Цегельний завод в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 284 930,20 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 4273,95 грн. Між тим, у прохальній частині позовної заяви позивачем також заявлено вимогу: накласти арешт на майно та рахунки відповідача в межах позовних вимог, що фактично є заявою про забезпечення позову.

Згідно з ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 139 Господарського процесуального кодексу України унормовано зміст та форму заяви про забезпечення позову.

Так, згідно з ч.1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, за результатом розгляду заявлених позивачем в позовній заяві заходів забезпечення позову, судом встановлено, що в порушення вимог ч. 1 та ч. 5ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, матеріли позовної заяви, яка фактично також є заявою про забезпечення позову, не містять обґрунтування необхідності забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а також доказів сплати судового збору за подання відповідної заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням встановлених обставин, на підставі ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про повернення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, в зв`язку з недодержанням вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України щодо наведення позивачем обґрунтування необхідності забезпечення позову, пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, а також доказів сплати судового збору за подання відповідної заяви.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду із відповідною заявою, усунувши визначені судом недоліки.

Водночас, суд зауважує про неможливість повернення паперового примірнику вказаної заяви, оскільки така заява фактично міститься у позовній заяві, яка перебуває на розгляді у суду.

Керуючись ст.139, п.7 ст.140 , 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя Ю.М. Невінгловська