РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.10.2019Справа № 910/557/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Укртрансгаз» про стягнення 2 925 957,25 грн., за участю представників позивача - Панченка Ю.В., довіреність № б/н від 09.10.19 року, відповідача - не з`явився, третьої особи - Глущенка В.В., довіреність №1-855 від 29.05.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 2 175 012,00 грн. основного боргу, 108 750,60 грн. штрафу, 366 474,63 грн. пені, 213 151,18 грн. інфляційних втрат та 62 568,84 грн. 3 % річних за договором купівлі-продажу природного газу №354/17 від 30.11.2017 року на підставі ст.ст. 15, 16, 526, 530, 610, 611, 612, 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 20.02.2019 року.

11.02.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити в позові. Вказує на недосягнення сторонами згоди щодо умови про якість газу, внаслідок чого, на думку відповідача, договір купівлі-продажу природного газу №354/17 від 30.11.2017 року є неукладеним, а також зазначає, що природний газ, який поставлений позивачем в газотранспортну систему України та який було продано відповідачеві не відповідає вимогам якості, встановленим в Кодексі ГТС, у зв`язку з чим, на думку відповідача, вартість газу має бути перерахована. Також, відповідач посилався на неправильне нарахування позивачем штрафних санкцій, інфляції та 3% річних.

18.02.2019 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

19.02.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування у позивача сертифікатів якості природного газу, який було завантажено до газотранспортної системи.

19.02.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання відповідача витребування у позивача обґрунтованого розрахунку ціни позову.

19.02.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про призначення у справі експертизи якості газу.

19.02.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про призначення економічної експертизи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Проте, суд має можливість самостійно перевірити здійснені позивачем розрахунки штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат без призначення судово-економічної експертизи, тому судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи

27.02.2019 року позивачем через канцелярію суду надано заперечення на клопотання про витребування у позивача сертифікатів якості природного газу.

27.02.2019 року позивачем через канцелярію суду надано заперечення на клопотання відповідача про витребування у позивача обґрунтованого розрахунку ціни позову.

01.03.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" про визнання недійсним договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 року зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернуто заявнику.

04.03.2019 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 2 175 012,00 грн. основного боргу, 108 750,60 грн. штрафу, 366 474,63 грн. пені, 200 101,10 грн. інфляційних втрат та 69 898,33 грн. 3 % річних, яка прийнята судом до розгляду.

04.03.2019 року в судовому засіданні були розглянуті клопотання відповідача про витребування у позивача сертифікатів якості природного газу та про витребування у позивача обґрунтованого розрахунку ціни позову.

Судом враховано, що відповідно до глави 1 розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493 визначення фізико-хімічних показників та інших характеристик природного газу проводиться в точках входу і виходу ГТС та при цьому місячні паспорти-сертифікати фізико-хімічних показників підлягають оприлюдненню на веб-сайті оператора газотранспортної системи, у зв`язку з чим вимоги відповідача про витребування сертифікатів у позивача є безпідставними і тому в задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

В задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача обґрунтованого розрахунку ціни позову судом відмовлено, з тих підстав, що такий розрахунок міститься в позовній заяві.

04.03.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 20.03.2019 року.

13.03.2019 року до канцелярії суду надійшов запит від Північного апеляційного господарського суду щодо направлення матеріалів справи до вказаного суду у зв`язку із надходженням апеляційної скарги.

15.03.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/557/19 до завершення розгляду Північним апеляційним господарським судом ухвали суду від 04.03.3019 року про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 року зупинено провадження у справі до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

20.03.2019 року відповідачем через канцелярію суду було подано клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ «Укртрансгаз».

Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Нафтогаз-Альянс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 року.

17.07.2019 року матеріали справи повернулись до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2019 року поновлено провадження у справі №910/557/19, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 09.09.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Укртрансгаз».

25.09.2019 року третьою особою через канцелярію суду надано письмові пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2019 року.

16.10.2019 року представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестпромгаз» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (покупець) укладено договір № 354/17 купівлі-продажу природного газу (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю в листопаді 2017 року природний газ код УКТЗЕД 2711 21 00 00 (газ) в обсязі 300,00 тис. куб. м, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 2.2 договору загальна вартість 300,00 тис. куб. м з урахуванням ПДВ складає 2 175 012,00 грн.

Згідно з пунктом 2.3 договору якість газу повинна відповідати ГОСТ 5542-87.

Пунктом 3.2 договору визначено, що приймання і передача газу, що постачається продавцем покупцеві у відповідному місяці, оформлюється актами прийому-передачі газу.

За умовами п. 4.3. договору, покупець здійснює оплату за газ в наступному порядку: 100 % загальної вартості газу, що передається за цим договором (2 175 012,00 грн.) не пізніше 31.01.2018 року.

Пунктом 9.1 договору погоджено, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.01.2018 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного здійснення розрахунків між сторонами.

Поясненнями позивача, актами приймання-передачі природного газу №685/04-17 від 30.11.2017 року та № 1 від 30.11.2017 року, які містяться в матеріалах справи, підтверджується факт того, що у листопаді 2017 року позивачем було поставлено відповідачу природний газ в обсязі 300,00 тис. куб. м. на загальну суму 2 175 012,00 грн. (з ПДВ).

Судом дана належна оцінка доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте доводи відповідача щодо недосягнення сторонами згоди про якість газу, внаслідок чого, на думку відповідача, договір купівлі-продажу природного газу №354/17 від 30.11.2017 року є неукладеним, а також доводи, що природний газ, який поставлений позивачем в газотранспортну систему України та який було продано відповідачеві, не відповідає вимогам якості, встановленим в Кодексі ГТС є безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі погодження сторонами в договорі поставки умов щодо якості продукції, яка поставляється, з посиланням в договорі на вимоги щодо якості, які визначені вимогами законодавства, постачальник здійснює поставку товару тієї якості, яка обумовлена сторонами в договорі.

В пункті 2.3 договору сторони погодили, що якість газу повинна відповідати ГОСТ 5542-87 («Газы горючие природные для промышленного и коммунально-бытового назначения. Технические условия»).

Тобто позивач та відповідач прямо передбачили поширення стандартів якості газу згідно з ГОСТ 5542-87 на правовідносини, що виникли з договору. У преамбулі ГОСТ 5542-87 прямо передбачається, що дійсний стандарт поширюється на природні горючі гази, призначені у якості сировини та палива для промислового та комунально-побутового використання. Тобто застосування вказаного ГОСТ не ставиться у залежність від того, чи газ поставляється на користь оптового покупця, чи кінцевого споживача.

Відповідно до частини 1 статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Згідно зі статтею 688 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов`язку, встановлені частиною першою цієї статті.

В пункті 3.2 договору сторони погодили, що приймання і передача газу, що постачається продавцем покупцеві у відповідному місяці, оформлюється актами прийому-передачі газу.

Як встановлено судом вище на виконання умов договору у листопаді 2017 року позивачем було поставлено відповідачу природний газ в обсязі 300,00 тис. куб. м на загальну суму 2 175 012,00 грн. (з ПДВ), що підтверджується актами прийому-передачі газу підписаними обома сторонами без зауважень та заперечень щодо обсягу та якості поставленого газу, а підписи представників покупця та продавця скріплені печатками господарських товариств.

Особливості заявлення заперечень щодо якості поставленого природного газу визначені в Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС).

Фізико-хімічні показники та інші характеристики природного газу (далі ФХП), що визначені в пункті 13 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГТС є вимогами до якості природного газу, відповідальним за яку є:

1) у точках входу (крім точок входу на міждержавному з`єднанні) - оператори суміжних систем, суміжні газовидобувні підприємства, які подають природний газ до газотранспортної системи в точці входу. У точках входу на міждержавному з`єднанні відповідальним є замовник послуг транспортування;

2) у точках виходу - оператор газотранспортної системи.

Визначення вказаних показників здійснюється у точках входу і точках виходу (пункт 2 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГТС).

Пунктами 15-18 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГТС визначені наслідки невідповідності якості природного газу, вимогам, визначеним Кодексом ГТС.

Оператор газотранспортної системи має право не приймати у точках входу в газотранспортну систему природний газ у випадках невідповідності ФХП газу параметрам, за недотримання яких типовим договором транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, передбачено сплату додаткових плат.

Якщо природний газ, що не відповідає вимогам пункту 13 цієї глави, був завантажений в газотранспортну систему з причин, незалежних від оператора газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи одержує від суб`єкта, який подав у газотранспортну систему неякісний газ, додаткову оплату, визначену в договорі транспортування.

ФХП транспортованого природного газу у точках виходу повинні відповідати вимогам пункту 13 цієї глави, за винятком вимог щодо вмісту меркаптанової сірки.

Якщо природний газ, що був переданий в точках виходу з газотранспортної системи, не відповідає встановленим вимогам пункту 17 цієї глави, оператор газотранспортної системи сплачує оператору газорозподільної системи, оператору газосховищ, прямому споживачу додаткову оплату, визначену в договорі транспортування.

Пунктом 2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГТС встановлено, якщо сторона, що приймає/передає природний газ, не погоджується з визначенням добового чи місячного обсягу та ФХП поданого газу, то вона повинна заявити про це іншій стороні, що приймає/передає природний газ, протягом п`яти днів з дати оформлення акта або іншого документа, що підтверджує значення обсягу та ФХП поданого (прийнятого) газу.

Отже претензії щодо якості та кількості поставленого газу мають бути заявлені протягом п`яти днів, тоді як судом не було встановлено обставин заявлення АТ «Укртрансгаз» (як оператором ГТС) у визначених порядку та строк претензій до позивача щодо якості завантаженого позивачем до ГТС в листопаді 2017 року природного газу.

Доказів повідомлення позивача або заявлення відповідачем претензій третій особі щодо поставки за договором у вказаний період природного газу, що не відповідає вимогам щодо якості (показників ФХП), визначеним в Кодексі ГТС або в договорі відповідачем суду не надано.

Неповідомлення відповідачем позивача про претензії щодо якості поставленого природного газу у порядку та строки, позбавляє відповідача права заявляти відповідні заперечення у подальшому.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачеві природного газу в обсязі 300,00 тис. куб. м. відповідно до умов договору, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з його оплати та має перед позивачем заборгованість в сумі 2 175 012,00 грн.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язань має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення 2 175 012,00 грн. заборгованості обґрунтовані, у зв`язку із чим позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем, у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого природного газу, позивачем нараховано відповідачеві 200 101,10 грн. інфляційних втрат та 69 898,33 грн. 3 % річних за період з 01.02.2018 року по 26.02.2019 року.

Позовні вимоги в частині стягнення 200 101,10 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та позов у цій частині вимог підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних підлягають задоволенню частково на суму 69 720,00 грн., за перерахунком суду. В іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних слід відмовити.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п пункту 5.2 договору за несвоєчасне проведення розрахунків, встановлених у п. 4.3, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 5 % від суми вартості заявлених обсягів газу та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості заявлених обсягів газу за кожен день затримання розрахунку.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості природного газу, на підставі п. 5.2. договору позивачем нараховано до стягнення з відповідача 108 750,60 грн. штрафу.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості природного газу, на підставі п. 5.2. договору позивачем нараховано до стягнення з відповідача 366 474,63 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково на суму 362 303,37 грн., за перерахунком суду. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, н/п № 43; код 34881820) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестпромгаз» (04073, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 160 літера «Р»; код 37885875) 2 175 012 (два мільйони сто сімдесят п`ять тисяч дванадцять) грн 00 коп. основного боргу, 362 303 (триста шістдесят дві тисячі триста три) грн 37 коп. пені, 108 750 (сто вісім тисяч сімсот п`ятдесят) 60 коп. штрафу, 69 720 (шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп. 3% річних, 200 101 (двісті тисяч сто одна) грн 10 коп. інфляційних втрат та 43 738 (сорок три тисячі сімсот тридцять вісім) грн 31 коп. судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 28.10.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна