ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2600/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику представників сторін

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1», 61010, м. Харків, вул. Аравійська, 24, корп. Б 2, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківській завод підйомно - транспортного устаткування», 61019, м. Харків, пр-т. Ново - Баварський, 118, ;

про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу № 5 від 25.03.2019 у розмірі 122556, 76 грн.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківській завод підйомно - транспортного устаткування» про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу № 5 від 25.03.2019 у розмірі 122556, 76 грн., з яких: борг у розмірі 115037, 86 грн., пеня у розмірі 5192, 77 грн., 3 % річних у розмірі 953, 56 грн., інфляційні у розмірі 1372, 57 грн.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі - продажу № 5 від 25.03.2019 в частині оплати вартості поставленої продукції на суму 115037, 86 грн., у зв`язку з чим позивачем здійснено нарахування відповідачу пені у розмірі 5192, 77 грн., 3 % річних у розмірі 953, 56 грн. та інфляційних у розмірі 1372, 57 грн. Крім того, просить стягнути 10000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Здійснюючи правове обґрунтування позову, посилається на ст. 693 ЦК України, ст. 20, 126, 232 ГК України, ст. 4, 5, 73, 74, 81, 123, 126, 162, 164 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Відповідач ухвалу господарського суду Харківської області від 19.08.2019 отримав 21.08.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 27.08.2019 та у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву вих. № 60-02-4/901 від 05.09.2019 (вх. № 21166 від 05.09.2019) в якому просив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» задовольнити частково, а саме: стягнути основний борг у розмірі 115037, 86 грн., пеню у розмірі 5192, 77 грн., 3 % річних у розмірі 953, 56 грн., в іншій частині позовних вимог, а також вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити. В обґрунтування зазначив, що визнає суму основного боргу за договором купівлі - продажу № 5 від 25.03.2019 у розмірі 115037, 86 грн. та розраховану суму пені у розмірі 5192, 77 грн. Разом з тим, заперечує про стягнення 3 % річних у розмірі 953, 56 грн., оскільки позивачем при розрахунку 3% річних за видатковими накладними № ВСК00002343, ВСК00002378 допущено арифметичні помилки, а саме: помилково розраховано за період з 27.02.2019 замість 03.06.2019, тобто невірно визначено кількість днів, замість 72 днів зазначено 168. Крім того, не погодився з розрахунком позивача інфляційних втрат та зазначив, що позивачем безпідставно в розрахунковий період включено місяць, в якому виникає обов`язок відповідача сплатити грошові кошти за отриманий товар, а також, невірно зазначено індекс інфляції за червень, який складає 99,5%, замість зазначених 100,5%, у зв`язку з чим, вважає інфляційні у розмірі 1372, 57 грн. безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Також вказав, що не погоджується з розміром витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000, 00 грн., оскільки при визначенні зазначених витрат позивач мав виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також балансу між правами позивача, захист яких необхідно забезпечити ті інтересам відповідача, який не має нести надмірний тягар, якщо позивач залучив адвоката до справи, вартість послуг якого за конкретних обставин не є ринковою, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні стягнення втрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000, 00 грн.

30.08.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» надійшло клопотання (вх. № 20750 від 30.08.2019) в якому останній просить приєднати до матеріалів справи докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката та врахувати їх при прийнятті рішення. Зазначив, що вказані докази не були долучені при поданні позову, оскільки на момент звернення до суду акт приймання - передачі правової допомоги не був підписаний позивачем та оплата не була здійснена.

05.09.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківській завод підйомно - транспортного устаткування» надійшло заперечення вих.. № 60-02-4/902 від 05.09.2019 (вх. № 21165 від 05.09.2019) в якому останній просив відмовити у задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, оскільки вказані докази не були подані у встановлений законом або судом строк, тому не відповідають вимогам ст. 80 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.10.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» про приєднання до матеріалів справи доказів та долучено до матеріалів справи докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Строк розгляду справи № 922/2600/19 закінчується 18.10.2019.

Водночас, відповідно до наказу № 56-вд від 16.10.2019 суддя Новікова Н.А. з 17.10.2019 по 19.10.2019 перебуває у відрядженні, у зв`язку з чим, днем підписання рішення є перший день після відрядження судді, а саме: 21.10.2019.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

25.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківській завод підйомно - транспортного устаткування» (покупець) укладено договір купівлі - продажу № 5, відповідно до умов якого продавець зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором передати у власність покупця товар а в асортименті та в кількості, визначених цим договором, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну).

Найменування (асортимент), ціна, кількість, загальна вартість цього товару вказується в специфікаціях (додатках), які додаються до договору і є його невід`ємною частиною (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору продавець передає товар на адресу покупця за договірними цінами, які вказуються в специфікаціях.

Сума цього договору складається із загальної вартості, вказаної в специфікаціях, що додаються до договору (п. 2.2. договору).

25.03.2019 сторони підписали специфікацію № 1 та специфікацію № 2 до договору купівлі - продажу № 5, якими визначили найменування, кількість та ціну товару (арк. справи 46-47).

Згідно з п. 3.3. договору датою постачання товару вважається дата, визначена в товаросупроводжувальних документах.

Відповідно до п. 3.4. договору разом з товаром продавець зобов`язаний надати покупцеві:

- рахунок;

- товарно - транспортну накладну;

- видаткову накладну;

- сертифікат якості;

- сертифікат відповідності.

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача товар на загальну суму 149633, 40 грн., що підтверджується:

- видатковою накладною № ВСК00002153 від 11.04.2019 на суму 127455, 84 грн. (арк. справи 54);

- видатковою накладною № ВСК00002155 від 11.04.2019 на суму 7812, 60 грн. (арк. справи 56);

- видатковою накладною № ВСК00002343 від 03.06.2019 на суму 5239, 80 грн. (арк. справи 53);

- видатковою накладною № ВСК00002378 від 03.06.2019 на суму 1899, 90 грн. (арк. справи 52);

- видатковою накладною № ВСК00002268 від 14.05.2019 на суму 5600, 16 грн. (арк. справи 50);

- видатковою накладною № ВСК00003014 від 15.05.2019 на суму 425, 10 грн. (арк. справи 50);

- видатковою накладною № ВСК00003186 від 28.05.2019 на суму 1200, 00 грн. (арк. справи 48).

Відповідно до п. 2.5. договору оплата за товар здійснюється шляхом відстрочки платежу терміном 1 місяць (30 днів) з моменту підписання товарної накладної покупцем.

Таким чином, оплата за товар повинна бути проведена:

- за видатковою накладною № ВСК00002153 від 11.04.2019 до 11.05.2019;

- за видатковою накладною № ВСК00002155 від 11.04.2019 до 11.05.2019;

- за видатковою накладною № ВСК00002343 від 03.05.2019 до 02.06.2019;

- за видатковою накладною № ВСК00002378 від 03.05.2019 до 02.06.2019;

- за видатковою накладною № ВСК00002268 від 14.05.2019 до 13.06.2019;

- видатковою накладною № ВСК00003014 від 15.05.2019 до 14.06.2019;

- видатковою накладною № ВСК00003186 від 28.05.2019 до 27.06.2019.

Разом з тим, відповідачем проведена оплата 27.05.2019 на суму 34595, 54 грн., інших доказів оплати товару до суду не надано (арк. справи 61).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За своєю правовою природою договір № 5 від 25.03.2019 є договором купівлі - продажу, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що передача товару позивачем підтверджується належними доказами, а саме: специфікацією № 1, № 2 до договору купівлі - продажу 5 від 25.03.2019 та видатковими накладними № ВСК00002153 від 11.04.2019, № ВСК00002155 від 11.04.2019, № ВСК00002343 від 03.05.2019, № ВСК00002378 від 03.05.2019, № ВСК00002268 від 14.05.2019, № ВСК00003014 від 15.05.2019, № ВСК00003186 від 28.05.2019, беручи до уваги те, що відповідач визнає позов в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 115037, 86 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі - продажу № 5 від 25.03.2019 у розмірі 115037, 86 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача пені за період з 12.05.2019 по 13.08.2019 у розмірі 3775, 58 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.3. договору сторони передбачили, що за прострочення остаточної оплати, передбаченої п. 2.5. договору, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов договору не оплатив прийнятий товар, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 12.05.2019 по 13.08.2019 у розмірі 3775, 58 грн., на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 549 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим, правомірним та правильно розрахованим, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 953, 56 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1372, 57 грн., суд виходить з наступного.

В ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом встановлено, що відповідач має заборгованість за договором купівлі - продажу 5 від 25.03.2019 у розмірі 115037, 86 грн., у зв`язку з чим має нести відповідальність, передбачену приписами ст. 625 ЦК України .

Разом з тим, долучений до матеріалів справи розрахунок 3 % річних за видатковими накладними № ВСК00002343 від 03.05.2019, № ВСК00002378 від 03.05.2019 на суму 98, 58 грн. є арифметично не вірним, оскільки позивач нараховує вказані суми з 27.02.2019 по 13.08.2019, замість 03.06.2019 по 13.08.2019 у розмірі 42, 25 грн.

Крім того, наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у розмірі 1372, 57 грн. є також арифметично невірним, оскільки позивач включає в розрахунковий період місяць, в якому виникає обов`язок відповідача сплатити грошові кошти за отриманий товар та невірно зазначає індекс інфляції за червень 2019 року 100,5%, замість вірного 99,5 %.

Відповідно до п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання.

Беручи до уваги вищезазначене, приймаючи до уваги, що розрахунки позивача є арифметично невірними, суд в порядку з`ясування обставин справи, пов`язаних з перевіркою правильності здіснення позивачем розрахунків, провів за допомогою програми «ЛЗ Підприємство 9.5.3.» перерахунок 3% річних та інфляційних і визначає, що їх розмір з урахуванням обставин справи становить 897,23 грн. - 3 % річних та 0 грн. - інфляційних втрат.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та з відповідача підлягають стягненню тільки 3 % річних у розмірі 897,23 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очкую понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, у позовній заяві позивач визначає орієнтовний розрахунок витрат пов`язаних із розглядом справи:

- судовий збір у розмірі 1921, 00 грн.;

- витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000, 00 грн.

За приписами ч. 3 ст. 123 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно з ч. 3 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Як вбачається з договору № 54 про надання правової допомоги від 06.08.2019 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» (клієнт) та Адвокатським бюро «Олександра Кулаковського» (бюро), клієнт доручає, а бюро, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання по наданню правової допомоги (професійної правничої допомоги), а також здійсненню представницьких повноважень, захисту права і законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін.

Відповідно до пп. 2.1.1., 2.1.4, 2.1.7 п. 2.1. договору на виконання доручення та за замовленням клієнта бюро надаватиме наступні види правової допомоги: усні і письмові довідки та консультації щодо законодавства, рекомендації та роз`яснення щодо суті та юридичних наслідків правочинів; приймає особисту участь та/або забезпечує участь осіб, які є його помічниками та відповідають вимогам ст. 16 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також інших залучених осіб, у вчиненні дій за місцем виконання доручення; представляти інтереси клієнта у правовідносинах з третіми особами, зокрема, але не обмежуючись, з підприємствами, установами, організаціями, правоохоронними органами, органами державної влади та управління, місцевого самоврядування, судах.

Згідно з п. 4.1. договору розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п. 2.1.1., 2.1.4, 2.1.7 цього договору встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін. Строк оплати гонорару, розмір та форма погоджуються сторонами у додатковій угоді.

Так, 06.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» (клієнт) та Адвокатським бюро «Олександра Кулаковського» (бюро) укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 54 від 06.08.2019 та визначено, що вартість послуг складає 8000, 00 грн. та складається:

- складання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу № 5 від 25.03.2019 у розмірі між клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківській завод підйомно - транспортного устаткування» - 4000, 00 грн.;

- ознайомлення з матеріалами справи. Складання та подання до суду відповіді на відзив - 2000, 00 грн.;

- представництво у господарському суді Харківської області (участь у судовому засіданні (за один судодень) - 2000, 00 грн.

Відповідно до акту приймання - передачі наданої правової допомоги від 19.08.2019 вбачається, що бюро надало, а клієнт прийняв послуги правової допомоги в об`ємі, виді та за ціною визначеною нижче, а саме:

- складання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу № 5 від 25.03.2019 у розмірі між клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківській завод підйомно - транспортного устаткування» вартістю 4000, 00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 6247 від 28.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» сплатило на користь Адвокатського бюро «Олександра Кулаковського» 4000, 00 грн., з призначенням платежу «оплата юридичних послуг за договором № 54 від 06.08.2019.

Беручи до уваги вищезазначене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вказує на те, що не знаходять документального підтвердження доводи представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи, оскільки останній не подавав такої заяви, крім того, від позивача не надходило до суду відповіді на відзив, також суд звертає увагу, що розгляд справи № 922/2600/19 здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, тому представник позивача не міг та не приймав участь у судовому засіданні, крім того, в орієнтовному розрахунку витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем заявлено до стягнення 10000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, однак з додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 54 від 06.08.2019 вбачається, що вартість послуг складає 8000, 00 грн., у зв`язку з чим дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем в розмірі 6000, 00 грн. є необґрунтованими та не доведеними.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги загальні засади законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає підтвердженим та обґрунтованим розмір судових витрат понесених позивачем на оплату послуг адвоката у розмірі 4000, 00 грн., однак враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, в порядку ст. 129 ГПК України, судові витрати на оплату послуг адвоката, що підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача становлять 3953, 36 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, враховує, що позов підлягає частковому задоволенню, а отже витрати зі сплати судового збору в розмірі 1898, 60 грн. покладає на відповідача, в іншій частині - 22, 40 грн. залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківській завод підйомно - транспортного устаткування» (61019, м. Харків, пр-т. Ново - Баварський, 118, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» (61010, м. Харків, вул. Аравійська, 24, корп. Б 2, ) заборгованість за договором купівлі - продажу № 5 від 25.03.2019 у розмірі 121127, 86 грн., з яких: борг у розмірі 115037, 86 грн., пеня у розмірі 5192, 77 грн., 3 % річних у розмірі 897, 23 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківській завод підйомно - транспортного устаткування» (61019, м. Харків, пр-т. Ново - Баварський, 118, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна сервісна компанія № 1» (61010, м. Харків, вул. Аравійська, 24, корп. Б 2, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1898, 60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3953, 36 грн.

В іншій частині відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 21.10.2019.

Суддя Н.А. Новікова