ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Справа № 915/1908/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: не з`явився;

представника відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України

(01135, м.Київ, просп.Перемоги, буд.14, )

в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських

портів України (адміністрація Миколаївського морського порту)

(54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського

підприємства НІБУЛОН

(54002, м.Миколаїв, Каботажний спуск, буд.1, ;

поштова адреса: 54030, м.Миколаїв, вул.Фалєєвська, буд.9-Б)

про: стягнення заборгованості у розмірі 16986,33 грн, -

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Господарського суду Миколаївської області Алексєєва А.П. перебувала господарська справа №915/1908/18 за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) №18-01-02.01-7064 від 28.12.2018 (вх.№17896/18) до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 16986,33 грн за надані послуги з оформлення приходу, огляду суден відповідача, оформлення виходу суден із морського порту та завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у 2016 році відповідач отримав від позивача послуги з обслуговування суден відповідача (оформлення приходу, огляд судна, оформлення виходу та завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів тощо) на суму 16986,33 грн, за які відповідач не розрахувався.

Як на підставу свого позову позивач посилається в тому числі на приписи ст.85 Кодексу торговельного мореплавства України, Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 27.06.2013 №430, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.07.2013 за №1230/23762, ч.1 ст.181 Господарського кодексу України та ст.ст.205, 206, 207, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України.

16.01.2019 від відповідача на адресу суду надійшов відзив б/н від 16.01.2019 (вх.№703/19), в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити в позові у повному обсязі. Відповідач посилаючись на практику Верховного Суду, зазначив про наступне:

- оформлення приходу суден в морський порт і виходу з морського порту це законодавчо визначена функція капітана морського порту, який є посадовою особою, уповноваженою на здійснення державного нагляду за мореплавством у морському торгівельному порту України. Оскільки державний нагляд не є платним, встановлення плати за проведення таких дій законодавством не передбачено;

- відповідно до ст.4 Закону України Про морські порти України до основних принципів функціонування та розвитку морських портів відноситься розмежування адміністративних функцій щодо забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства і господарської (комерційної) діяльності;

- у позивача відсутні правові підстави застосування вільних тарифів на послуги з оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту, оскільки оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту, як різновид заходів пов`язаних з забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах, оплачено у складі корабельного збору. Встановлення договірної ціни на послуги служби капітана порту суперечать ст.11 Закону України Про ціни та ціноутворення, а стягнення плати в даному випадку є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг;

- щодо заявлених позивачем господарських послуг Завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів, Завірення копій судових регістраційних документів відповідач зазначає, що в цій частині вимоги позивача не підтверджені жодним допустимим та належним доказом. Відсутні документи, що підтверджують замовлення даної послуги з боку відповідача. Відсутні належні докази реальної господарської операції. В той же час довідки-рахунки не є первинним документом і тому не можуть кваліфікуватись як доказ реальної господарської операції. Справка-рахунок №100 від 13.01.2016 не містить підпису посадових осіб ТОВ СП НІБУЛОН та має підчистки. Лист з вимогою сплатити борг №18-02-03-6936 від 21.12.2018 був направлений відповідачу 27.12.2018, а позовна заява подана до суду вже наступного дня 28.12.2018.

28.01.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив №309/18-01-02/Вих/18 від 28.01.2019 (вх.№1360/19), в якій підприємство вважає позовні вимоги правомірними, а доводи та вимоги відповідача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що капітан морського порту не має повноважень здійснювати державний нагляд, оскільки межі морського порту не визначені; оформлення приходу у морський порт і виходу з морського порту не є державним наглядом; позивач та його структурний підрозділ (служба капітану порту) виступають у спірних відносинах не як органи влади, а виключно як суб`єкти організаційно-господарських повноважень щодо вимог безпеки судноплавства об`єктів портової інфраструктури загального користування при використанні їх суб`єктами господарювання, які здійснюють свою діяльність у морському порту; забезпечення вимог безпеки судноплавства на суднах відповідача є обов`язком суб`єкта господарювання та повинно проводитись за рахунок відповідача; корабельний збір є доходом позивача, а не Державного бюджету України, тому за рахунок коштів цього збору не може здійснюватися діяльність капітана морського порту з державного нагляду.

07.02.2019 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення б/н від 06.02.2019 (вх.№1897/19), в яких останній вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити в позові у повному обсязі. Відповідач у запереченнях, крім доводів вказаних ним у відзиві, зазначає:

- невірним є твердження позивача, що капітан морського порту не має повноважень здійснювати державний нагляд, оскільки межі морського порту не визначені, так як дане твердження суперечить нормативно-правовим актам, що регулюють діяльність капітана морського порту так як наказом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), яким визначені межі зон нагляду капітанів морських портів;

- невірним є твердження позивача, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства на морському транспорті та в морських портах на час спірних відносин (січень-березень 2016) здійснювала Укртрансбезпека, оскільки відповідно до п.1.2. Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту, капітан морського порту призначається на посаду та звільняється з посади Міністерством інфраструктури України за поданням Укртрансбеспеки, капітан морського порту підпорядковується Голові Укртрансбезпеки;

- невірним є твердження позивача, що оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту не є державним наглядом, оскільки це твердження спростовується нормами чинного законодавства, у тому числі: ч.2 ст.14 Закону України Про морські порти України, п.1.1., п.2.1. Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту;

- посилаючись на ч.4 ст.75 ГПК України відповідач зазначає, стороною господарського процесу є юридична особа ДП АМПУ, в даному випадку філія є лише представником в тому незалежно від того яка з філій приймала участь в судовому засідання, суд встановлює обставини відносно ДП АМПУ яке є стороною і в даній судовій справі. Таким чином рішення суду про неправомірність дій ДП АМПУ в частині вимог оплати за оформлення капітаном порту входу/виходу судна можуть не доказуватись в даній справі. Відповідач посилаючись на практику Верховного суду, п.4.9. Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, п.2.1. Порядку №316 відповідач вказує, що позивачем пред`явленні вимоги щодо оплати послуг СКМП які відображені в рахунках за січень 2016. На сьогоднішній день у ТОВ СП НІБУЛОН відсутня заборгованість по корабельному збору перед МФ ДП АМПУ ця обставина визнана обома сторонами і на сьогоднішній день практично є загальновідомою. Відповідач зазначає, що висновки Верховного суду вказують, що в складі корабельного збору вже включені витрати на безпеку судноплавства і тому вимоги щодо оплати дій СКМП як господарської послуги є незаконними.

28.02.2019 Господарським судом Миколаївської області постановлено ухвалу про проведення процедури врегулювання спору у справі №915/1908/18 за участю судді та зупинено провадження у справі.

У подальшому 18.04.2019 суддею Алексєєвим А.П. постановлено ухвалу про припинення врегулювання спору за участю судді і поновлення провадження у справі, та, у зв`язку з недосягненням сторонами мирного врегулювання спору і закінченням строку врегулювання спору за участю судді, передачу справи для визначення судді в порядку, встановленому ст.32 ГПК України.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №131 від 19.04.2019, на виконання вищевказаної ухвали господарського суду від 18.04.2019, здійснено повторний автоматизований розподіл справи №915/1908/18.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2019 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі №915/1908/18 Мавродієву М.В.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області (суддею Мавродієвою М.В.) від 24.04.2019 справу №915/1908/18 прийнято до свого провадження, розгляд справи визначено почати спочатку. Справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.05.2019.

30.05.2019 судом відкладено підготовче засідання на 18.06.2019.

18.06.2019 суд ухвалив продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 04.07.2019.

04.07.2019 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 23.07.2019.

19.07.2019 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву про збільшення позовних вимог б/н від 17.07.2019 (вх.№12129/19), в якій просить суд прийняти заяву про збільшення позовних вимог та вважати позовні вимоги заявленими в наступній редакції: стягнути з ТОВ СП НІБУЛОН на користь ДП „Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії ДП „Адміністрація морських портів України (адміністрації Миколаївського морського порту) суму основного боргу 206190,48 грн та 3092,86 грн судового збору.

Позивач, в обґрунтування заяви з посиланням на ст.ст.4, 12, 20, 24, 27, 46, 163, 185, 233 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та п.п.2.2, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зазначає, що у 2017 році ТОВ СП НІБУЛОН отримало від ДП „Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії ДП „Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) послуги по суднам на загальну суму 13984,83 грн, у 2018 році - 102787,32 грн, 2019 році - 72432,00 грн. Отже, сума заборгованості відповідача по наданим послугам, включеним до рахунків та актів наданих послуг за 2016 - 2019 роки становить 206190,48 грн. Оскільки вимоги за послуги 2016 - 2019 років мають однакові підстави виникнення та подані докази, тому можуть бути об`єднані в одну заяву та розглядатись в одному провадженні.

Відповідач у наданих до суду запереченнях проти заяви позивача про збільшення позовних вимог вказує, що ДП АМПУ в первісному позові заявлені вимоги щодо сплати послуг зазначених в рахунках №00231512 від 02.01.2016, №00241512 від 02.01.2016, №00231512 від 02.01.2016, №00401512 від 05.01.2016, №01051512 від 13.01.2016, №02731512 від 16.01.2016, №02741512 від 19.01.2016, №02751512 від 19.01.2016, №02771512 від 19.01.2016, №02781512 від 20.01.2016, №03471512 від 19.01.2016, №15761512 від 09.03.2016. В заяві від 17.07.2019 позивачем заявлено 103 нових самостійних вимоги з самостійними доказами по кожному судну якому надавалась послуга - фактично вже йдеться про подання іншого позову. Крім того заявлені вимоги щодо суден ТОВ СП НІБУЛОН, які не були в первісному позові. Таким чином, позивач фактично змінює підставу позову вимагаючи стягнення зборів, нарахованих іншим судам ТОВ СП НІБУЛОН та за інших обставин, ніж у позовній заяві.

23.07.2019 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 25.07.2019.

Ухвалою суду від 25.07.2019 повернуто позивачу заяву б/н від 17.07.2019 (вх.№12129/19 від 19.07.2019) про збільшення позовних вимог.

25.07.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.08.2019.

20.08.2019 суд ухвалив судовий розгляд відкласти на 10.09.2019.

10.09.2019 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 01.10.2019.

01.10.2019 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання б/н б/д (вх.№15303/19 від 01.10.2019), в якому він просить приєднати до матеріалів справи платіжні доручення про сплату 581,80 грн за засвідчення суднових журналів (рахунок №00251512 від 05.01.2016), 1163,59 грн за засвідчення копій суднових документів (рахунок №01051512 від 13.01.2016) та відповідно провадження в цій частині закрити. В клопотанні відповідач зазначив, щодо заявлених вимог в частині оплати за оформлення приходу/виходу судна» службою капітана морського порту вже склалась практика Верховного суду. Оскільки оформлення Службою капітана морського порту приходу суден у морський порт і виходу з морського порту, а також контрольний огляд судна, фактично є заходами з державного нагляду за безпекою мореплавства. Це законодавчо визначена функція капітана морського порту, який є посадовою особою, уповноваженою на здійснення державного нагляду за мореплавством у морському порту та є заходами, пов`язаними із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах - дані дії капітана морського порту не є господарською послугою. (Висновки Верховного суду України від 01.07.2015). Державний нагляд (контроль) не є платним, здійснення оплати за проведення таких дій законодавством не передбачено (Постанова Вищого господарського суду України по справі №908/3921/15 від 19.04.2016). За своєю правовою природою дані дії не відносяться до господарських послуг». Беручи до уваги, що саме в цій частині є принципова позиція ТОВ СП НІБУЛОН та те, що в частині оплати за засвідчення копій документів та журналів відповідач заперечував з інших підстав.

Відповідач також вказує, що ТОВ СП НІБУЛОН здійснило оплату позовних вимог в частині, яка не відносилась до принципової позиції підприємства підтвердженої практикою Верховного суду. 01.10.2019 ТОВ СП НІБУЛОН щоб не ускладнювати судовий процес, в якому поєднано декілька непов`язаних між собою позовних вимог сплатило 581,80 грн за засвідчення суднових журналів (рахунок №00251512 від 05.01.2016), 1163,59 грн за засвідчення копій суднових документів (рахунок №01051512 від 13.01.2016) та просить врахувати, що ТОВ СП НІБУЛОН заперечує в цій частині позовних вимог, але враховуючи, що позивачем об`єднано в одне провадження декілька вимог, які ускладнюють сумісний розгляд справи і на даній стадії процесу їх неможливо роз`єднати, ТОВ СП НІБУЛОН просить провадження у справі в цій частині позову закрити.

01.10.2019 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 07.10.2019.

07.10.2019 від позивача на адресу суду надійшло клопотання б/н від 07.10.2019 (вх.№15570/19), в якому він просить розглянути дану справу без участі його представника за наявними у матеріалах справи доказами, у зв`язку із зайнятістю його представника у розгляді справ №915/1947/19 та №915/1949/19, які призначенні на 07.10.2019 об 11 год 00 хв. 11 год. 20 хв. Позивачем підтримано позов.

07.10.2019 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання б/н б/д (вх.№15582/19), в якому він просить розглянути справу без участі його представника.

У судовому засіданні 07.10.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

Спірні правовідносини, зважаючи на їх правову природу, регламентуються нормами Кодексу торгівельного мореплавства України, Законом України "Про морські порти", наказом Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013 "Про портові збори", Правилами контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених наказом Міністерства транспорту України 17.07.2003 №545, Порядком оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.06.2003 №430 та відповідними нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно з статтею 3 Закону України "Про морські порти України" законодавство про морські порти ґрунтується на Конституції України та складається з цього Закону, Кодексу торговельного мореплавства України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Бюджетного кодексу України, Податкового кодексу України, Земельного кодексу України, Водного кодексу України, законів України "Про транспорт"; «Про природні монополії" та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Відповідно до статті 73 Кодексу торговельного мореплавства України (далі - КТМ України) правові, економічні, соціальні та організаційні основи діяльності в морських портах визначаються цим Кодексом та Законом України "Про морські порти України" . До функціонування морських рибних портів застосовуються норми цього Кодексу щодо морських портів з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів".

Статтею 74 КТМ України встановлено, що організація та забезпечення безпеки мореплавства у морському порту покладаються на адміністрацію морських портів України.

Згідно з ст.75 КТМ України державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях здійснюється капітаном морського порту. Межі зони нагляду, на яку поширюються повноваження капітана морського порту щодо здійснення ним державного нагляду за безпекою мореплавства, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському і річковому транспорті. Державний нагляд за безпекою мореплавства у морських терміналах, розташованих у межах територій та акваторій, відокремлених від основної території та акваторії відповідного морського порту, здійснює окремий підрозділ служби капітана морського порту. Капітан морського порту та служба капітана морського порту діють на підставі положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

До функцій капітана морського порту належить, зокрема, оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту (стаття 78 КТМ України).

Згідно з пунктом 6 статті 1 Закону України "Про морські порти України" морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про морські порти України" принципами функціонування та розвитку морських портів є розмежування адміністративних функцій щодо забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства і господарської (комерційної) діяльності; забезпечення безпеки мореплавства та господарської діяльності, що провадиться у морському порту.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про морські порти України" тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України. Тарифи на інші послуги, крім визначених у частині першій цієї статті, є вільними та визначаються договором між суб`єктом господарювання, який надає відповідні послуги, та їх замовником.

Згідно з ст.22 Закону України "Про морські порти України" у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об`ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

В частині першій статті 21 Закону України "Про морські порти України" зазначено: "Тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту".

Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316 було затверджено Порядок справляння та розміри ставок портових зборів (далі - Порядок справляння зборів №316), а також Порядок обліку та використання коштів від портових зборів (далі - Порядок використання коштів від зборів №316).

Відповідно до Порядку справляння зборів №316 портові збори справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку. Сплата портових зборів у морських портах здійснюється до виходу судна з морського порту.

Порядок використання коштів від зборів №316 регулює питання, пов`язані з обліком та використанням коштів від портових зборів, що справляються в установленому законодавством порядку, та є обов`язковим для застосування усіма суб`єктами господарювання різних форм власності, на користь яких справляються портові збори.

Міністерство інфраструктури України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Отже, визначення ставок портових зборів та послуг, які сплачуються у складі портових зборів, є виключною компетенцією держави. Портові збори установлюються по єдиних тарифах, носять цільовий характер і не можуть використовуватися з іншою метою.

У разі несплати портових зборів, капітан морського порту відмовляє судну у видачі дозволу на вихід з порту (стаття 91 Кодексу торговельного мореплавства України).

Відповідно до пункту 2.1 розділу II Порядку справляння зборів №316, корабельний збір справляється із суден груп А, Б і Г за одиницю умовного об`єму судна (за 1 куб. м об`єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Згідно із пунктом 2.3 розділу II Порядку справляння зборів №316, від сплати корабельного збору звільняються судна груп Д та Е.

Таким чином, оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту відноситься до заходів, пов`язаних із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах, при цьому, за кожний вхід суден у порт та вихід з порту нараховується та сплачується корабельний збір у розмірі, визначеному Порядком справляння зборів №316.

Процедура оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту передбачена Правилами контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 17.07.2003 №545, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 березня 2004 року за №353/8952 (далі - Правила №545), та Порядком оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.06.2013 №430, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 липня 2013 року за №1230/23762 (далі - Порядок №430).

Відповідно до Правил №545 та Порядку №430, оформлення приходу (виходу) в (із) порт (порту) судна та його перевірка (контроль) є заходами, пов`язаними із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах.

Вказаними нормативними документами плата за оформлення приходу (виходу) в (із) порт (порту) судна та його перевірку не передбачена.

Водночас, відповідно до Порядку використання коштів від зборів №316 заходи, пов`язані із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах, оплачуються коштами від корабельного збору.

Відповідно до Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту №430, оформлення приходу/виходу судна в/із порт(у) здійснюється наступним чином: до початку навантажувально-розвантажувальних операцій (або виходу із порту) усі судна, що прибули/відбувають до/із порту, оглядаються (перевіряються) уповноваженими особами служби капітана морського порту (далі - Служба); уповноважена особа Служби реєструє прихід кожного судна в Журналі реєстрації приходу суден, вихід судна - в Журналі реєстрації виходу суден; прихід та відхід суден, що плавають під Державним Прапором України, підтверджується штампом приходу/виходу, який проставляється на судновій ролі, що повертається капітану судна.

Таким чином, процедура оформлення приходу/виходу судна в/із порт(у) включає в себе як перевірку судна, його документів та реєстрацію кожного приходу/виходу судна в/з порт(у), що здійснюється службою капітана морського порту, так і проставляння капітаном порту відповідного штампа на судновій ролі.

Окрім того, Положенням про капітана морського порту та службу капітана морського порту, яке затверджено наказом Міністерства інфраструктури України від 27.03.2013 №190 (далі - Положення), встановлено порядок діяльності капітана морського порту та служби капітана морського порту в частині здійснення ними нагляду та забезпечення безпеки мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях. Капітан морського порту очолює службу капітана морського порту (далі - Служба), яка входить до складу адміністрації морських портів України.

Відповідно до пункту 1.2 Положення капітан морського порту виконує функції, які стосуються здійснення нагляду та забезпечення безпеки мореплавства.

Згідно з п.2.1.3 Положення капітан морського порту здійснює нагляд за дотриманням вимог щодо порядку заходження суден у морський порт і виходу з морського порту.

Отже, у позивача були відсутні підстави застосування вільних тарифів на послуги з оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту, оскільки оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту оплачено у складі корабельного збору.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 08.08.2018 у справі №916/2152/17, який в силу приписів ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України суди враховують при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Позивач у позові вказує, що у 2016 році Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське товариство НІБУЛОН отримало від Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) послуги по крановому судну Святий Миколай, буксирам: Баштанський, Лідіївський, Козацький, Кременчуцький, Прибужанівський, Переяславський, Нібулон-1, Нібулон-2, Нібулон-3, Нібулон-4, Нібулон-5, Нібулон-6 на загальну суму з ПДВ 16986,33 грн.

З метою отримання плати за оформлення приходу та виходу в/з порту Очаків, а також справляння необхідних портових зборів, позивачем були складені довідки-рахунки (т.1 а.с.20, 24, 27-28, 31, 34, 37, 40, 42, 44, 47, 49, 51) та виставлені рахунки Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарському підприємству НІБУЛОН на загальну суму 16986,33 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рахунку позивача №00231512 від 02.01.2016 (буксир Баштанський) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.19), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №00241512 від 02.01.2016 (Кранове судно Святий Миколай) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.23), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №00251512 від 05.01.2016 (буксир Нібулон-4) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.26), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1967,34 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів в сумі 484,83 грн, що разом з ПДВ складає 581,80 грн;

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №00401512 від 05.01.2016 (буксир Нібулон-5) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.30), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №01051512 від 13.01.2016 (буксири: Козацький, Кременчуцький, Переяславський) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.33), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1163,59 грн з ПДВ, з яких:

-за послуги з завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів в сумі 969,66 грн, що разом з ПДВ складає 1163,59 грн.

Згідно рахунку позивача №02731512 від 16.01.2016 (буксир Нібулон-6) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.36), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №02741512 від 19.01.2016 (буксир Нібулон-3) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.39), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №02751512 від 19.01.2019 (буксир Нібулон-2) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.41), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

-за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №02771512 від 19.01.2016 (буксир Лідіївський) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.43), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №03471512 від 19.01.2016 (буксир Кременчуцький) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.48), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №02781512 від 20.01.2016 (буксир Нібулон-1) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.46), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

Згідно рахунку позивача №15761512 від 09.03.2016 (буксир Прибужанівський) та розрахунку до вказаного рахунку (т.1 а.с.50), позивачем (як виконавцем) нараховано відповідачу (як замовнику) 1385,54 грн з ПДВ, з яких:

- за послуги з оформлення приходу, огляд судна із складанням акту перевірки (крім суден, що відносяться до групи Е), суден дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн;

- за послуги з оформлення виходу судна із морського порту із наданням дозволу на вихід судна у море (крім суден, групи Е), дедвейтом до 10000 т включно в сумі 577,31 грн, що разом з ПДВ складає 692,77 грн.

При дослідженні доказів судом встановлено, що згідно копії платіжного доручення №52400 від 01.10.2019, відповідачем сплачено 581,80 грн за послуги з засвідчення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів по виставленому позивачем рахунку №00251512 від 05.01.2016 на суму 1967,34 грн (т.1 а.с.26) та копії платіжного доручення №52401 від 01.10.2019, відповідачем сплачено 1163,59 грн за послуги з засвідчення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів по виставленому позивачем рахунку №01051512 від 13.01.2016 на суму 1163,59 грн (т.1 а.с.33).

Пунктом 2) ч.1 ст.231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, після відкриття провадження у справі, було частково сплачено основний борг в сумі 1745,39 грн (581,80 грн за послуги з завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів по рахунку №00251512 від 05.01.2016, що підтверджується платіжним дорученням №52400 від 01.10.2019 на вказану суму та 1163,59 грн за послуги з завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів по рахунку №01051512 від 13.01.2016, що підтверджується платіжним дорученням №52401 від 01.10.2019 на вказану суму).

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення 1745,39 грн основного боргу (581,80 грн за послуги з завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів згідно рахунку №00251512 від 05.01.2016 та 1163,59 грн за послуги з завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів згідно рахунку №01051512 від 13.01.2016) у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд виносить ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, господарський суд виходить з того, що відповідно до положень п.5) ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, питання щодо повернення судового збору з державного бюджету позивачу може буде вирішено господарським судом після надходження до суду відповідного клопотання позивача.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Однак в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують замовлення відповідачем даної послуги, натомість відповідач заперечує, що ним було замовлено вказані послуги.

Наведені обставини спростовують доводи позивача викладені у відповіді на відзив, а тому відхиляються судом.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні та керуються верховенством права. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів надання позивачем господарських послуг відповідачеві, доказів складання акту виконаних робіт (послуг), підписаного двома сторонами та доказів в підтвердження того, що відповідач замовляв відповідні послуги.

Натомість, з наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлені вимоги на підставі виписаних рахунків на оплату відповідачем послуг служби капітана порту за оформлення приходу судна у морський порт, надання дозволу на вихід судна у море, оформлення відповідних документів, тобто за послуги, які спрямовані на забезпечення безпеки судноплавства, та їх вартість входить до портових зборів, зокрема, корабельного збору, за яким у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, суд оцінивши відповідно до ст.86 ГПК України надані докази, дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги про стягнення заборгованості за надання послуг служби капітана порту, а отже позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 210, 220, п.2) ч.1 ст.231, ст.ст.232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В частині стягнення 1745,39 грн (581,80 грн за послуги з завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів згідно рахунку №00251512 від 05.01.2016 та 1163,59 грн за послуги з завірення суднового журналу з реєстрацією в реєстрі суднових журналів згідно рахунку №01051512 від 13.01.2016) провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва