УХВАЛА

м. Київ

25.10.2019Справа № 910/14727/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс», м. Київ

про стягнення 14 335 525,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» про стягнення 14 335 525,60 грн заборгованості за договором № КГ/15-01 від 31.03.2016 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

При цьому, згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За приписами ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказів сплати судового збору позивачем надано платіжне доручення №465 від 29.12.2016 на суму 206 700,00 грн та №496 від 16.01.2017 на суму 33 300,00 грн.

Суд перед відкриттям провадження у справі здійснив перевірку зарахування судового збору до Державного бюджету України та встановив, що вказані вище платіжні доручення були використані Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» раніше при поданні до суду позовної заяви у справі № 910/948/17.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.04.2019 у справі № 910/948/17 закрив провадження у справі та повернув Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 120 000,00 грн, сплачений платіжними дорученнями №465 від 29.12.2016 та №496 від 16.01.2017.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва «Діловодство спеціалізованого суду» 06.05.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» було фактично повернуто судовий збір в розмірі 120 000,00 грн, що підтверджується відповідною випискою.

За таких обставин, подані до позовної заяви платіжні доручення №465 від 29.12.2016 на суму 206 700,00 грн та №496 від 16.01.2017 на суму 33 300,00 грн не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі за подання до суду даної позовної заяви, оскільки частина грошових коштів вже зарахована до Державного бюджету України в межах справи №910/978/17, а решта в розмірі 120 000,00 грн повернута з Державного бюджету України платнику.

Отже, судом встановлено, що позовну заяву подано до суду без додержання ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, відповідно позивачу слід усунути вказаний недолік позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 215 032,88 грн за подання позовної заяви про стягнення 14 335 525,60 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст. 233, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» про стягнення 14 335 525,60 грн залишити без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Бондарчук