РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 м. КиївСправа № 910/10466/19

За позовом: приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ";

до: комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙОНУ" М. КИЄВА;

про: стягнення 10.190,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙОНУ" М. КИЄВА про стягнення 10.190,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 10.190,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку ст. 1172 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 07.08.2019 № 910/10466/19 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 8 ч. 3 ст. 162 ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду, в межах строку, надійшла заява позивача з якої вбачається, що позивачем усунуті недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі господарського суду від 07.08.2019 № 910/10466/19.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10466/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням наступного; позивач не надав суду необхідних належних доказів на підтвердження обставин, які зазначені в позові про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу; постанова Оболонського районного суду м. Києва від 14.03.2019р. не може бути достатнім доказом, оскільки обставина щодо невідповідності технічного стану ТЗ «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 не досліджувалася судом.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказав на належність і допустимість постанови Оболонського районного суду м. Києва.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, зокрема, про недостатність та необґрунтованість доказів на які посилається позивач.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як страховиком, та відповідачем, як страхувальником (далі - відповідач) укладено договір у формі полісу № АМ/8651728 від 26.11.2018 (далі - Договір).

Відповідно до предмету Договору, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "МАЗ 6501В5", із державним номерним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ).

21.01.2018 о 21:10 в м. Києві по просп. Оболонський, поблизу буд. 16 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "Volkswagen", із державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.03.2019 у справі № 756/2486/19 встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_2 , який керував "МАЗ 6501В5", із державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Також вказаною постановою встановлено, що " ОСОБА_2 у судовому засіданні вину не визнав. Додатково зазначив, що виконував посипку проїзної частини просп. Оболонський, Коли зупипився за станцією метро "Героїв Дніпра", то до нього підійшов невідомий на той час йому чоловік та повідомив, що з його автомобіля "Маз" вилетів камінь та пошкодив автомобіль вказаному чоловіку. Після цього вони викликали поліцію та проїхали до місця, де зі слів того чоловіка відбулося пошкодження. Чоловік стверджував, що його автомобхіль був припаркований з правої сторони проїзної частини в напрямку руху в сторону станції метро "Мінська", коли в його автомобіль влетів камінь з автомобіля технічної служби. ОСОБА_2 вважає, що камінь не міг вилетіти із бункера його автомобіля, оскільки механізм посипача обладнаний захисним кожухом. Крім того, механізм розсипання протижеледових матеріалів здійснює обертання за годинковою стрілкою, тому за законами фізики камінь не міг вилетіти на праву частину проїзної частини".

Внаслідок зазначеного вище ДТП транспортний засіб "Volkswagen", із державним номерним знаком НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Згідно страхового акту № ОЦ/219/000/19/0004 від 25.03.2019 підлягає перерахуванню страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 10.190,00 грн. на підставі заяви про страхове відшкодування від 29.01.2019р.

Позивач на підставі Договору та з страхового акту № ОЦ/219/000/19/0004 від 25.03.2019, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 10.190,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.03.2019 № 3727, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до п.г. ч.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Позивач звернувся до відповідача із претензійним листом від 14.05.2019 вих. № 1768/17 про відшкодування страхової виплати в розмірі 10.190,00 яка залишена відповідачем без виконання.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Враховуючи вказані норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 10.190,00 грн. підлягає задоволенню повністю.

Заперечення відповідача викладені в поданих до суду заявах судом відхилені з урахуванням наступного:

- у постанові Оболонського районного суду м. Києва від 14.03.2019 у справі № 756/2486/19 встановлено, що " ОСОБА_2 28 січня 2019 року о 21:10 год. у м. Києві по просп. Оболонський, поблизу буд. 16, керуючи автомобілем "Маз" д.н.з. НОМЕР_1 , під час проведення обробки дорожнього покриття проїзної частини протиожеледними матеріалами (сіллю), не вжив необхідних заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, в результаті чого з механізму обробки дорожнього покриття вилетів камінь солі та пошкодив автомобіль марки "Volkswagen", д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження вказаного транспортного засобу".

- вину гр. ОСОБА_2 встановлено у постанові Оболонського районного суду м. Києва від 14.03.2019 у справі № 756/2486/19, що не потребує доказування в розумінні ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відносно вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3.000,00 грн. суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Виходячи зі ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокати не можуть займатися підприємницькою діяльністю. Їх діяльність відповідно віднесена до незалежної діяльності.

До матеріалів справи позивачем додано договір № 1/05 про надання правової допомоги від 21.05.2019, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Юхименко та партнери»; Акт про надання правової допомоги №8 від 25.07.2019 до Договору про надання правової допомоги № 1/05 від 21.05.2019; а також платіжне доручення № 5847 від 29.07.2019 про перерахування на користь адвокатського бюро «Юхименко та партнери» грошових коштів в сумі 3.000,00 грн., в якості оплати договору № 1/05 про надання правової допомоги від 21.05.2019.

При цьому, судом враховано, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами відповідачем не заявлялось.

З огляду на наведене, витрати на правову допомогу адвоката, згідно із приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача у сумі 3.000,00 грн.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙОНУ" М. КИЄВА (04073, м.Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 15-А, ідентифікаційний код: 05465258) на користь приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ КИРИЛІВСЬКА, будинок 40, ідентифікаційний код: 20602681) страхове відшкодування в сумі 10.190 (десять тисяч сто дев`яносто) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 3.000 (три тисячі) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац