СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. Справа № 913/397/16

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від приватного виконавця:Стойка О.В. Істоміна О.А., Пушай В.І. Склярук С.І. Не з`явився ; Андрєєв А.М. за довіреністю (адвокат); Не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз м.Сєвєродонецьк, Луганська область

на ухвалу господарського суду Луганської області
від за скаргою23.08.2019р. Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз м.Сєвєродонецьк, Луганська область на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г.
у справі № 913/397/16 (суддя Іванов А.В.)
за позовом: до відповідача: проПублічного акціонерного товариства НАК Нафтогаз України м.Київ Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз м.Сєвєродонецьк, Луганська область стягнення заборгованості в розмірі 31 083 156, 21 грн.

В С Т А Н ОВ И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 25.05.2016 стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз (далі Відповідач) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі Позивач) суму основного боргу в розмірі 21 206 678,13 грн., 3% річних в розмірі 465 949,94 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 3 122 944,87 грн., судовий збір в розмірі 164 888,18 грн. В частині стягнення 3 % річних в розмірі 17 611,26 грн. та пені в розмірі 6 269 972,01 грн. - відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду Луганської області 07.06.2016 видано відповідний наказ.

До господарського суду Луганської області звернувся Відповідач зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука Віталія Григоровича (далі - Приватний виконавець), за змістом якої просив:

визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г., у виконавчому провадженні №59708237, щодо арешту рахунків ПАТ Луганськгаз та його філій відкритих у АТ Ощадбанк та його філіях;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59708237 про арешт коштів АТ Луганськгаз;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59708237 про арешт коштів Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії АТ Луганськгаз;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59708237 про арешт коштів Лисичанського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії АТ Луганськгаз;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59708237 про арешт коштів Сватівського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії АТ Луганськгаз;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59708237 про арешт коштів Новопсковсього міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії АТ Луганськгаз;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59708237 про арешт коштів Марківського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії АТ Луганськгаз;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59708237 про арешт коштів Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії АТ Луганськгаз;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59708237 про стягнення з боржника основної винагороди;

звільнити з-під арешту грошові кошти відповідача, що знаходяться на рахунках зі спеціальними режимами використання;

зняти арешт з поточних рахунків ПАТ Луганськгаз та його філій відкритих у АТ Ощадбанк та його філіях.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 23.08.2019 по справі № 913/397/16 скаргу Відповідача на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука Віталія Григоровича щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 07.06.2019 у справі № 913/397/16 залишено без розгляду за мотивами звернення з даною скаргою поза межами десятиденного строку, визначеного ст. 341 ГПК України. За висновками суду першої інстанції, про порушення своїх прав заявник дізнався 10.08.2019, коли отримав копії відповідних постанов приватного виконавця, а тому останнім днем строку для звернення зі скаргою до суду є 20.08.2018р. Судом першої інстанції зазначено, що заявником не подано заяви про поновлення строку для подання вищезазначеної скарги, та не наведено поважності причин його пропуску.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу господарського суду скасувати та направити матеріали до Господарського суду Луганської області для продовження розгляду справи.

Зокрема, скаржник вважав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про час фактичного отримання копій оскаржуваних постанов, оскільки такою датою є 12.08.2019 року, відповідно до листу підприємства поштового зв`язку, що доданий ним до апеляційної скарги.

За наведених підстав Відповідач вважав, що він звернувся зі скаргою без пропущення відповідного строку, отже суд безпідставно залишив скаргу без розгляду.

Позивач на адресу суду надіслав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи правомірним висновок суду першої інстанції про звернення Відповідача зі скаргою поза межами десятиденного строку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Відповідача надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі, підтримавши свої вимоги. Він також заявив усне клопотання про долучення до матеріалів справи доданих до апеляційної скарги копій звернення та відповіді поштового органу стосовно часу отримання спірного поштового відправлення, яке судовою колегією було задоволено за мотивами очевидної неможливості подання їх заявником до суду першої інстанції.

Позивач та Приватний виконавець у судове засідання не з`явились, про причини неявки судову колегію не повідомили, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності зазначених учасників справи, оскільки вони не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала охоплюється межами п.25 ч.1 ст.255 ГПК України, як така, що може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, оскільки ухвалена судом першої інстанції внаслідок розгляду скарги заявника на рішення, дії приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Пунктом «а» частини першої статті 341 ГПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Друга частина норми містить правило, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Реалізуючи своє право, передбачене статтею 339 Господарського процесуального кодексу України, Відповідач 21.08.2019р. звернувся зі скаргою на дії та рішення Приватного виконавця щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 07.06.2016р. у справі № 913/397/16 що підтверджується поштовим штемпелем ПАТ Укрпошта на описі вкладення у цінний лист та дати оформлення експрес накладної №462.

За змістом зазначеної скарги, про порушення свого права заявник дізнався 12.08.2019 року, коли отримав відповідне поштове відправлення від Приватного виконавця з копіями його постанов, що містять відтиск реєстраційного штампу Відповідача із зазначеною датою. Заявник вважав встановлений ст.341 ГПК України процесуальний строк не пропущеним, отже заяв про його поновлення не додавав.

Вимогами ст.ст.340, 342 ГПК України передбачений певно визначений порядок розгляду скарг зазначеної категорії, згідно до якого:

- про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду;

- скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

- неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже проведення додаткових процесуальних дій з боку господарського суду поза межами визначеного порядку, вимогами процесуального закону не передбачено.

Крім того, згідно до ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За принципами змагальності та диспозитивности господарського процесу (ст.ст.13.14 ГПК України):

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

-суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках;

- збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.73 ГПК України з урахуванням норм ст.341 цього Кодексу, день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, є обставиною, що підлягає встановленню в межах розгляду цієї скарги.

Змістом ст.74 ГПК України передбачений випадок, коли суд може витребовувати (збирати) докази з власної ініціативи, а саме - коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції в день надходження скарги до суду -23.08.2019 року - з власної ініціативи без повідомлення учасників справи та за межами судового засідання були зібрані та долучені до матеріалів справи додаткові докази-роздруківка з електронного сайту оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», яким спірне поштове відправлення було доставлено на адресу заявника. Відомості з цього сайту й були покладені судом в основу висновку про пропуск заявником встановленого ст. 341 ГПК України процесуального строку та залишення скарги без розгляду, проте підстави до збирання доказів судом в ухвалі ніяким чином не обґрунтовані.

Отже судом порушені не тільки вищенаведені норми ст.ст.73,74, а також шостого розділу ГПК України, а й принципи змагальності та диспозитивності господарського процессу, оскільки судом не надано учасникам справи, зокрема-заявнику, можливості довести або заперечити обставини фактичного отримання спірного поштового відправлення, з якого й має відраховуватися встановлений законом процесуальний строк на подання даної скарги.

За таких підстав доводи заявника щодо позбавлення його права спростувати добуті судом докази підтверджуються матеріалами справи.

На підтвердження дотримання ним строку подання скарги до суду, Відповідачем до апеляційної скарги було надано довідку заступника директора з операційної діяльності ЛД АТ Укрпошта № 108/2340 від 28.08.2019р., зміст якої підтверджує доводи заявника щодо фактичного отримання спірного поштового відправлення від Приватного виконавця 12.08.2019 року та спростовує достовірність розміщених на електронному сайті відомостей, що були покладені судом в основу ухвали про залишення скарги без розгляду.

Отже зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвели до передчасного висновку про пропущення заявником процесуального строку та постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч.1 ст.280 ГПК України, а матеріали справи зі скаргою на дії органу ДВС - направленню на розгляд до Господарського суду Луганської області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз м.Сєвєродонецьк, Луганська область на ухвалу господарського суду Луганської області від 23.08.2019р. у справі № 913/397/16 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 23.08.2019р. у справі № 913/397/16 скасувати.

Справу №913/397/16 направити для розгляду до Господарського суду Луганської області.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 22.10.2019

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя В.І. Пушай