ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1385/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт»

на рішення господарського суду Одеської області від 22.07.2019, ухвалене суддею Літвіновим С.В., м. Одеса, повний текст складено 26.07.2019

у справі № 916/1385/19

за позовом Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт»

до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство»

про стягнення 34259,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Державне підприємство «Ізмаїльський морський торговельний порт» (далі ДП «ІМТП») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (далі ПрАТ «УДП»), в якому просило суд стягнути з останнього 34259,13 грн., з яких: 26926,57 грн. пені, 2243,89 грн. 3% річних та 5088,67 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів №35 КВ-П/438 КФО від 08.12.2016 та №51 КВ-П/805 СЕФ від 14.12.2018 про надання послуг з обслуговування флоту в частині своєчасної сплати виставлених позивачем рахунків на оплату наданих послуг.

У відзиві на позову заяву відповідач частково визнав позов на суму 7922,10 грн. Зазначив про те, що він повністю оплатив надані позивачем рахунки, проте з невеликою затримкою, а також, що позивачем невірно зазначені періоди прострочення.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.07.2019 у справі №916/1385/19 позов ДП «ІМТП» задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «УДП» 7922,10 грн., з яких: 3288,97 грн. пені, 4359,04 інфляційних втрат, 274,09 грн. 3% річних та 441,83 грн. в витрат по сплаті судового збору.

Частково задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем невірно здійснено розрахунок штрафних санкції за неналежне виконання відповідачем умов договорів.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга ДП «ІМТП» мотивована тим, що судом першої інстанції невірно встановлено строк на який нараховуються штрафні санкції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 за апеляційною скаргою ДП «ІМТП» відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено ПрАТ «УДП» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 10.09.2019 та роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 10.09.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.

09.09.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення господарського суду Одеської області від 22.07.2019 у справі №916/1385/19 лише в частині розрахунку штрафних санкцій.

Відповідачем не заперечується факт несвоєчасної сплати виставлених позивачем рахунків за договорами.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходи з того, що відповідальність відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов договору №35КВ-П/438КФО від 08.12.2016 виникає на 31 (тридцять перший) робочий день прострочення строків оплати, а за неналежне виконання умов договору №51КВ-П/805 СЕФ від 14.12.2018 на 21 (двадцять перший) робочий день прострочення строків оплати.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ДП «ІМТП» (Підприємство) та ПрАТ «УДП» (Судновласник) укладені договори №35КВ-П/438КФО від 08.12.2016 та №51КВ-П/805 СЕФ від 14.12.2018 про надання послуг з обслуговування флоту, предметом яких є надання Підприємством послуг суднам, що належать Судновласнику, або знаходяться в його оперуванні.

Договорами визначено порядок сплати ПрАТ «УДП» послуг, що надані ДП «ІМТП».

Зокрема, умовами абз. 3 п. 4.3. договору №35КВ-П/438КФО від 08.12.2016 (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей до нього від 30.12.2016) визначено, що оплата здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Судновласника на поточний рахунок Підприємства протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання рахунку.

За порушення Судновласником більш ніж на 20 (двадцять) робочих днів строків оплати, вказаних у цьому договору, Підприємство має право стягнути з Судновласника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 5.2. договору №35КВ-П/438КФО від 08.12.2016).

Згідно абз. 2 п. 4.3. договору № 51КВ-П/805 СЕФ від 14.12.2018 оплата здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Судновласника на поточний рахунок Підприємства протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання рахунку.

За порушення Судновласником більш ніж на 15 (п`ятнадцять) робочих днів строків оплати, вказаних у цьому договору, Підприємство має право стягнути з Судновласника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 5.2. договору №51КВ-П/805 СЕФ від 14.12.2018).

Колегія суддів зазначає, що пункти 5.2. вказаних договорів встановлюють право Підприємства стягнути з Судновласника пеню, а не збільшують строк на оплату рахунку.

Отже, наступний день після закінчення строків оплати, визначених п. 4.3. договорів, є першим днем прострочення, а саме 6 (шостий) день, як за договором №35КВ-П/438КФО від 08.12.2016, так і за договором № 51КВ-П/805 СЕФ від 14.12.2018.

Колегія суддів також вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що розмір пені обчислюється за кожен робочий день. Умовами п. 5.2. договорів чітко визначено, що пеня стягується за кожен день прострочення.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про наступне прострочення відповідача по сплаті рахунків за договором №35КВ-П/438КФО від 08.12.2016:

- рахунок №1445/6 від 27.12.2018 на суму 20000 грн. (а.с.99) був отриманий ПрАТ «УДП» 03.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 11.01.2019 включно, проте сплачений 22.02.2019 (а.с.20), тобто з простроченням на 41 день;

- рахунок №1458/6 від 27.12.2018 на суму 6903,36 грн. (а.с.100) був отриманий ПрАТ «УДП» 03.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 11.01.2019 включно, проте сплачений 22.02.2019 (а.с.20), тобто з простроченням на 41 день;

- рахунок №1446/6 від 28.12.2018 на суму 12346,99 грн. (а.с.101) був отриманий ПрАТ «УДП» 03.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 11.01.2019 включно, проте сплачений 22.02.2019 (а.с.20), тобто з простроченням на 41 день;

- рахунок №1447/6 від 28.12.2018 на суму 12324,31 грн. (а.с.102) був отриманий ПрАТ «УДП» 03.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 11.01.2019 включно, проте сплачений 22.02.2019 (а.с.20), тобто з простроченням на 41 день;

- рахунок №1459/6 від 28.12.2018 на суму 6940,08 грн. (а.с.103) був отриманий ПрАТ «УДП» 04.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 14.01.2019 включно, та був сплачений 22.02.2019 (а.с.20), тобто з простроченням на 38 днів;

- рахунок №1451/6 від 29.12.2018 на суму 664,51 грн. (а.с.104) був отриманий ПрАТ «УДП» 03.01.2019 (а.с.31), повинен був сплатити до 11.01.2019, проте сплачений 22.02.2019 (а.с.20), тобто з простроченням на 41 день.

- рахунок №1461/6 від 31.12.2018 на суму 13784,09 грн. (а.с.105) був отриманий ПрАТ «УДП» 03.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплатити до 11.01.2019, проте сплачений 22.02.2019 (а.с.20), тобто з простроченням на 41 день.

Колегія суддів при цьому враховує, що ДП «ІМТП» у позовній заяві та апеляційні скарзі помилково трактує абз. 2 п. 4.3. договору №35КВ-П/438КФО від 08.12.2016, зазначаючи, що оплата здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів від дати отримання рахунку. Не звернув на це увагу і суд першої інстанції. Разом з тим, незважаючи на це, ДП «ІМТП» у позовній заяві зазначені правильні періоди прострочення ПрАТ «УДП».

З матеріалів справи вбачається наступне прострочення відповідача по сплаті рахунків за договором № 51КВ-П/805 СЕФ від 14.12.2018:

- рахунок №16/6 від 11.01.2019 на суму 41489,71грн. (а.с.106) був отриманий ПрАТ «УДП» 15.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 22.01.2019 включно, проте був сплачений 22.02.2019 (а.с.19), тобто з простроченням на 30 днів;

- рахунок №18/6 від 16.01.2019 на суму 61270,15 грн. (а.с.107) був отриманий ПрАТ «УДП» 17.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 24.01.2019 включно, проте був сплачений 22.02.2019 (а.с.19), тобто з простроченням на 28 днів;

- рахунок №20/6 від 16.01.2019 на суму 41237,62грн. (а.с.108) був отриманий ПрАТ «УДП» 17.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 24.01.2019 включно, проте був сплачений 22.02.2019 (а.с.18), тобто з простроченням на 28 днів;

- рахунок №24/6 від 21.01.2019 на суму 38389,34грн. (а.с.109) був отриманий ПрАТ «УДП» 22.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 29.01.2019 включно, проте був сплачений 28.02.2019 (а.с.21), тобто з простроченням на 29 днів;

- рахунок №25/6 від 21.01.2019 на суму 66810,91грн. (а.с.110) був отриманий ПрАТ «УДП» 22.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 29.01.2019 включно, проте був сплачений 28.02.2019 (а.с.21), тобто з простроченням на 29 днів;

- рахунок №26/6 від 21.01.2019 на суму 69567,46грн. (а.с.111) був отриманий ПрАТ «УДП» 22.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 29.01.2019 включно, проте був сплачений 28.02.2019 (а.с.21), тобто з простроченням на 29 днів;

- рахунок №30/6 від 21.01.2019 на суму 97739,71грн. (а.с.112) був отриманий ПрАТ «УДП» 22.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 29.01.2019 включно, проте був сплачений 28.02.2019 (а.с.21), тобто з простроченням на 29 днів;

- рахунок №34/6 від 21.01.2019 на суму 335,76грн. (а.с.113) був отриманий ПрАТ «УДП» 22.01.2019 (а.с.31), повинен був бути сплачений до 29.01.2019 включно, проте був сплачений 28.02.2019 (а.с.21), тобто з простроченням на 29 днів;

- рахунок №42/6 від 24.01.2019 на суму 26981,52грн. (а.с.114) був отриманий ПрАТ «УДП» 25.01.2019 (а.с.32), повинен був бути сплачений до 01.02.2019 включно, проте був сплачений 28.02.2019 (а.с.21), тобто з простроченням на 26 днів;

- рахунок №44/6 від 25.01.2019 на суму 25811,35грн. (а.с.115) був отриманий ПрАТ «УДП» 28.01.2019 (а.с.32), повинен був бути сплачений до 04.02.2019 включно, проте був сплачений 28.02.2019 (а.с.21), тобто з простроченням на 23 дня;

- рахунок №59/6 від 31.01.2019 на суму 41448,05грн. (а.с.118) був отриманий ПрАТ «УДП» 05.02.2019 (а.с.32), повинен був бути сплачений до 12.02.2019 включно, проте був сплачений 07.03.2019 (а.с.22), тобто з простроченням на 22 дня;

- рахунок №66/6 від 04.02.2019 на суму 63302,88 грн. (а.с.119) був отриманий ПрАТ «УДП» 05.02.2019 (а.с.32), повинен був бути сплачений до 12.02.2019 включно, проте був сплачений 07.03.2019 (а.с.22), тобто з простроченням на 22 дня;

- рахунок №67/6 від 04.02.2019 на суму 78855,17грн. (а.с.120) був отриманий ПрАТ «УДП» 05.02.2019 (а.с.32), повинен був бути сплачений до 12.02.2019 включно, проте був сплачений 07.03.2019 (а.с.22), тобто з простроченням на 22 дня;

- рахунок №73/6 від 05.02.2019 на суму 77971,97грн. (а.с.121), був отриманий ПрАТ «УДП» 06.02.2019 (а.с.32), повинен був сплачений до 13.02.2019 включно, проте був сплачений 13.03 2019 (а.с.23), тобто з простроченням на 27 днів;

- рахунок №75/6 від 06.02.2019 на суму 67632,34грн. (а.с.122) був отриманий ПрАТ «УДП» 07.02.2019 (а.с.32), повинен був сплачений до 14.02.2019 включно, проте був сплачений 13.03.2019 (а.с.23), тобто з простроченням на 26 днів;

- рахунок №79/6 від 07.02.2019 на суму 61803 грн. (а.с.123) був отриманий ПрАТ «УДП» 11.02.2019 (а.с.32), повинен був сплачений до 18.02.2019 включно, проте був сплачений 13.03.2019 (а.с.23), тобто без простроченням на 22 дня;

- рахунок №82/6 від 11.02.2019 на суму 50710,37грн. (а.с.124) був отриманий ПрАТ «УДП» 12.02.2019 (а.с.32), повинен був сплачений до 19.02.2019 включно, проте був сплачений 13.03.2019 (а.с.23), тобто з простроченням на 21 день.

- рахунок №83/6 від 11.02.2019р на суму 49171,78грн. (а.с.125), був отриманий ПрАТ «УДП» 12.02.2019 (а.с.32), повинен був сплачений до 19.02.2019 включно, проте був сплачений 13.03.2019 (а.с.23), тобто з простроченням на 21 день.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені (26926,57 грн.), 3% річних (2243,89 грн.) та інфляційних втрат (5088,67 грн.), колегія суддів зазначає про їх правильність, у зв`язку з дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову ДП «ІМТП» у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що рішення господарського суду Одеської області від 22.07.2019 у справі № 916/1385/19 в частині відмови у задоволенні позову підлягає скасуванню, із прийняттям нового рішення в цій частині про задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-283 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 22.07.2019 у справі № 916/1385/19 в частині відмови у задоволенні позову скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на користь Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» заборгованість в загальному розмірі 34259,13 грн., з яких: 26926,57 грн. пені, 2243,89 грн. 3% річних та 5088,67 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на користь Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» 1921 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на користь Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» 2881,50 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази, із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України, у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук