ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року м.Дніпро

Справа № 908/1590/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2019 (прийняте суддею Гороховим І.С., повний текст складено 04.09.2019) у справі № 908/1590/19

за позовом Приватного підприємства "Мельнік"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Приватне підприємство "Мельнік" звернулось до господарського суду Запорізької області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення заборгованості за договором поставки № 1515СТМ від 01.05.2015 та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду 13.08.2019, просить стягнути 726 722,86 грн основного боргу та 42 162, 16 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті за поставлений товар за договором поставки від 01.05.2015 № 1515СТМ.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.09.2019 у справі № 908/1590/19 позов задоволено у повному обсязі; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на користь Приватного підприємства "Мельнік" основний борг у розмірі 726 722 грн. 86 коп, пеню у розмірі 42 162 грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 11 815 грн. 69 коп.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що відповідач, в порушення умов договору, за отриманий товар належним чином з позивачем не розрахувався, в зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 726 722, 86 грн

На момент розгляду справи доказів сплати заборгованості за поставлений за договором поставки № 1515СТМ від 01.05.2015 товар на суму 726 722, 86 грн сторонами до матеріалів справи не надано.

За порушення строків оплати відповідачем поставленого товару позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 42 162, 16 грн.

В пункті 8.10 договору поставки № 1515СТМ від 01.05.2015 сторони визначили, що при порушенні строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент порушення, від суми несплаченого товару, за кожний день прострочення платежу.

Розрахунок пені, наданий позивачем, перевірено судом за допомогою комп`ютерної програми "Законодавство", він є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягає 42 162, 16 грн пені.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, винесене з порушенням норм матеріального права, при недотриманні норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити повністю Приватному підприємству "Мельнік" у задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що позивачем у якості доказів поставки товару були надані видаткові накладні за період з 03.08.2018 по 27.08.2018. Проте, у наданій позивачем видатковій накладній у графі "Отримав" міститься підпис та печатка ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ", а посаду та дані особи, яка вчинила підпис не зазначено.

В той же час, позивачем не надано доказів того, що особа, яка підписувала видаткову накладну, мала відповідні повноваження. Таким чином, на думку скаржника, з видаткової накладної неможливо встановити, хто саме її підписав, а отже, встановити особу, яка відвантажила товар. Також не можливо встановити повноваження особи, яка підписала документи.

Також скаржник зазначає, що позивачем не надано Товарно-транспортних накладних.

На думку скаржника, суд першої інстанції не виконав покладених на нього процесуальним законом завдань, не повно і не всебічно дослідив обставини справи та фактичні дані, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення безпідставного рішення.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання, призначене для розгляду справи, не забезпечив; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (копія ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження у справі отримана представником відповідача за довіреністю 04.10.2019). Про поважність причин не прибуття у судове засідання повноважного представника відповідач суд не повідомив.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату час та місце проведення судового засідання у справі повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (копія ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження у справі отримана позивачем 07.10.2019.

За наведених вище обставин щодо повідомлення сторін у справі про судове засідання, неявка представника позивача та відповідача у судове засідання, яке відбулося 17.10.2019, не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення господарського суду Запорізької області.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2019 у справі № 908/1590/19; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 17.10.2019 о 10:30 год.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.10.2019, вступна та резолютивна частина постанови не оголошувалась, у зв`язку з відсутність учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.

01.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (покупець) та Приватним підприємством "Мельнік" (постачальник) укладено договір поставки № 1515СТМ (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та строки, встановлені договором, виготовити та передати товар у власність покупця, в певній кількості, відповідної якості та по обумовленій ціні, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у цьому договорі.

Найменування, асортимент та ціна поставленого товару вказується в додатку № 2 до цього договору "Специфікація", який є невід`ємною частиною даного договору. (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, товар поставляється постачальником окремими партіями у відповідності з замовленнями на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, в кількості та на дату, вказану у замовленні, власними транспортними засобами та за власний рахунок. У випадку підписання сторонами графіку поставок (Додаток № 7), строк поставки визначається відповідно обумовленому графіку.

Замовлення передаються покупцем нарочно, по факсимільному зв`язку або електронному зв`язку, а у випадку відсутності таких - телефонограмою. При використанні сторонами засобу передачі замовлення шляхом електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції, сторони підписують Додаток № 3. Замовлення повинно містити таку інформацію: номер та дату замовлення; номер та дату договору; найменування постачальника; найменування покупця; асортимент товару; кількість та ціну товару; дату доставки товару постачальником на склад або магазин, вказаний покупцем; адресу складу або магазину, вказаного покупцем. (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару в момент отримання товару від постачальника відповідно до супровідних документів. Покупець має право прийняти товар без спеціальної перевірки за якістю, якщо товари находяться у спеціальній тарі та упаковці без явних видимих дефектів.

Як зазначено у п. 3.2 договору, якщо при передачі товару покупцю буде виявлено невідповідність товару вимогам цього договору, покупець має право відмовитись від отримання даного товару, зробивши відповідну відмітку в накладній. Даний випадок трактується як невиконання обов`язків по поставці товару в установлений строк.

У п. 6.1 договору сторони визначили, що ціна на товар визначається відповідно до обумовленої сторонами специфікації та може бути змінена виключно за попереднім узгодженням з покупцем не менше ніж за 60 календарних днів до зміни. Постачальник зобов`язується не змінювати ціни, вказані у специфікації протягом 2 місяців з моменту першої поставки або змінювати виключно за письмовим узгодженням сторін.

Відповідно до п. 6.4 договору, оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 65 (шістдесяти п`яти) календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Пунктом 8.10 договору встановлено, що при порушенні строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент порушення, від суми несплаченого товару, за кожний день прострочення платежу.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору ні одна із сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік (п 12.1 договору).

Сторонами доказів розірвання договору поставки суду не надано.

На виконання умов договору ПП "Мельнік" поставлено ТОВ "Український Рітейл" товар на загальну суму 768 976,83 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- Видаткова накладна № 1 від 02.01.2019 на суму 198 144,00 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 2 від 02.01.2019 на суму 20 681,28 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 15 від 09.01.2019 на суму 14 796,17 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 29 від 16.01.2019 на суму 19 542,77 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 40 від 23.01.2019 на суму 27 024,01 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 54 від 30.01.2019 на суму 36 308,30 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 66 від 06.02.2019 на суму 21 229,43 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 79 від 13.02.2019 на суму 70 422,35 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 91 від 20.02.2019 на суму 11 118,94 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 103 від 27.02.2019 на суму 46 619,81 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 115 від 06.03.2019 на суму 51 632,76 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 131 від 13.03.2019 на суму 24707,52 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 145 від 20.03.2019 на суму 38 219,58 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 160 від 27.03.2019 на суму 36 381,37 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 172 від 03.04.2019 на суму 71 301,89 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 189 від 10.04.2019 на суму 47 093,11 грн з ПДВ;

- Видаткова накладна № 213 від 17.04.2019 на суму 33 753,54 грн з ПДВ.

Товар було отримано відповідачем, що підтверджується підписами представників відповідача та печаткою товариства на зазначених накладних.

Відповідач, в порушення умов договору, за отриманий товар за вказаними накладними належним чином з позивачем не розрахувався, в зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 726 722, 86 грн.

19.04.2019 позивачем було направлено відповідачу претензію вих. № 51 від 19.04.2019 з вимогою сплатити заборгованість за договором поставки № 1515СТМ від 01.05.2015, яку було отримано відповідачем 23.04.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копію якого позивачем долучено до позову.

Доказів сплати заборгованості за поставлений товар за договором поставки № 1515СТМ від 01.05.2015 у повному обсязі матеріали справи не містять.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого йому позивачем товару стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості по оплаті за поставлений товар в примусовому порядку.

Крім того, за порушення строків оплати відповідачем поставленого товару позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 42 162, 16 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

З аналізу спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд доходить висновку, про наявність правовідносин з постачання товару, та відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти його і сплатити за нього певну грошову суму.

Як було досліджено судом, на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 768 976, 83 грн, з яких оплачено 42 253, 97 грн., що відповідачем не було спростовано належними та допустимими доказами. Борг становить 726 722, 86 грн.

Поставка товару оформлена видатковими накладними, підписаними обома сторонами та скріпленими відбитками печаток підприємств, жодних претензій відповідачем не заявлялось.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що печатка підприємства відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

Враховуючи, що на видаткових накладних міститься печатка відповідача та той факт, що відповідач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів, у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, відсутні підстави вважати, що печатка товариства використовувалась проти волі відповідача.

З огляду на викладене, факт отримання товару є доведеним, а позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 726 722, 86 грн - правомірними та обґрунтованими.

За порушення строків оплати відповідачем поставленого товару позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 42 162, 16 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що при порушенні зобов`язання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Приписами ч. 6 вказаної статті унормовано, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законодавством або договором.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 8.10 договору при порушенні строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент порушення, від суми несплаченого товару, за кожний день прострочення платежу.

Врахувавши встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати товару, поставленого за договором поставки № 1515СТМ від 01.05.2015, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені заявлено позивачем обґрунтовано.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки предметом оскарження рішення є лише неналежне дослідження судом доказів первинних документів, які, на думку апелянта, оформлено з порушенням приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не у відповідності до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги про неналежне дослідження судом першої інстанції доказів первинних документів, які оформлено з порушенням приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" колегія суддів відхиляє у зв`язку з наступним.

Умовами договору поставки №1515СТМ від 01.05.2015 (п. 2.6.) сторони визначили, що зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Пунктом 2 ст. 9 Закону також встановлено, що первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну № 88 від 24.05.1995.

Колегією суддів встановлено, що спірні видаткові накладні дійсно підписані та скріплені печатками відповідача без застережень, і містять зазначення на них прізвищ осіб, яка вчинили дані підписи, хоча й не містять зазначення посади особи підписанта.

Умовами Договору сторони визначили порядок приймання товару.

Згідно п. 3.1. договору, приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару у момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів.

У відповідності до п. 2.15. підписанням цього договору постачальник підтверджує наявність у особи, яка здійснює фактичну передачу товару покупцю, усіх необхідних повноважень, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю, у т.ч. права підпису будь-яких актів чи інших документів, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю, а також право отримання від покупця яких-небудь повідомлень та/чи претензій, які відносяться до даного договору та/чи його виконання.

Відповідно до п. 2.16. договору, постачальник зобов`язався зазначити у всіх документах, пов`язаних з поставкою (у тому числі у товарній накладній, рахунках-фактурах та інших супровідних документах), своє найменування, номер та дату договору, номер та дату замовлення. У податковій накладній постачальник повинен зазначити номер та дату договору.

Згідно з п. 3.2 договору, якщо при передачі товару покупцю виявиться невідповідність товару вимогам даного договору, покупець має право відмовитися від отримання даного товару, зробивши відповідну відмітку у накладній.

Якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів поставленому товару, умовам договору чи вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець вправі відмовитися від приймання товару або прийняти товар, якщо якість товару відповідає вимогам договору (п. 3.4).

Якщо при прийманні товару виявилась невідповідність (помилки) у супровідних документах або невідповідність товару, що приймається, супровідним документам, у момент приймання складається акт розбіжностей за участі представника покупця та особи, яку здійснювала доставку (передачу) товару, у якому зазначаються виявлені при прийманні невідповідності. На товарній накладній ставиться відмітка про складення акта розбіжностей (п. 3.5).

Згідно п. 3.6 разом із товаром постачальник зобов`язаний пред`явити такі супровідні документи: замовлення на поставку з відміткою постачальника (підписом та печаткою) про отримання замовлення; товарну накладну; товарно-транспортну накладну; податкову накладну; посвідчення якості товару; інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України; довіреність на представника постачальника чи перевізника, яка надає право передачі товару, фіксації фактів невідповідності товару та/або супровідних документів умовам договору чи законодавства, отримання листів та документів від покупця.

Якщо супровідні документи не будуть надані разом із товаром, покупець має право відстрочити дату розрахунків з постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів (п. 3.8). У разі відмови від приймання товару складається акт розбіжностей у порядку, передбаченому п. 3.5 даного договору, із зазначенням причини відмови від приймання (п. 3.10).

При цьому, колегія суддів зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію (в первинних документах), зокрема відсутність зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, за наявності на документі підпису матеріально-відповідальної особи, відомостей про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо, не є підставою для визнання господарської операції такою, що не відбулась, за умови, що достовірність здійснення господарських операцій за такими первинними документами підтверджена іншими належними доказами у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 908/733/16.

Крім того, колегія суддів враховує, що прийняття товару відповідачем підтверджується видатковими накладними, Актами звіряння взаємних розрахунків.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає недоведеними апелянтом факти неналежного оформлення сторонами первинних документів, які б підтверджували факти здійснених позивачем поставок товару, оскільки, неістотні недоліки у видаткових накладних, про які зазначив відповідач, не роблять дані накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2019 у справі № 908/1590/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2019 у справі № 908/1590/19 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.10.2019

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко