ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.2019 Справа № 908/2925/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченко М.В., розглянувши заяву (вих. № 2021 від 10.10.2019 р.) Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, адреса для листування: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2а, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Довженко Анжеліки Станіславівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) грошової заборгованості в розмірі 9777,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.10.2019 р. у Господарський суд Запорізької області надійшла письмова заява за вих. № 2021 від 10.10.2019 р. Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Довженко Анжеліки Станіславівни основного боргу за відпущену теплову енергію у розмірі 8311,49 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 102107 від 01.11.2007 р., 1036,77 грн. пені, 250,72 грн. інфляційних втрат, 178,37 грн. 3% річних.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2019 р. вказану заяву передано для розгляду судді Мірошниченко М.В.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що 01.11.2007 р. між Концерном «Міські теплові мережі» та ПП Довженко Анжелікою Станіславівною був укладений договір № 102107 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. В період з березня 2018 р. - квітень 2018 р., листопада 2018 р. - квітень 2019 р. Концерн «МТМ» відпустив боржнику теплову енергію на загальну суму 8341,49 грн., з яких сплачено 30,38 грн. (розрахунок додається). Факт постачання теплової енергії підтверджується рахунками та актами приймання-передачі теплової енергії (копії додаються).

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заяві заявлені вимоги, розмір яких не перевищує розміру, визначеного ст. 148 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також згідно ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

До заяви про видачу судового наказу заявником додано, зокрема, копію договору № 102107 від 01.04.2009 р., укладеного між Концерном «Міські теплові мережі» та Приватним підприємцем Довженко Анжелікою Станіславівною .

При цьому, як зазначено заявником у заяві, заборгованість у ФОП Довженко А.С . виникла за договором № 102107 від 01.11.2007 р.

До заяви заявником також додані акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки за вказаний у заяві період, а саме: Акт від 31.03.2018 на суму 1707,58 грн., Акт від 30.04.2018 на суму 262,85 грн., Акт від 30.11.2018 на суму 1250,10 грн., Акт від 31.12.2018 на суму 1570,98 грн., Акт від 31.01.2019 на суму 1322,95 грн., Акт від 28.02.2019 на суму 1315,45 грн., Акт від 31.03.2019 на суму 775,46 грн. та Акт від 30.04.2019 на суму 136,50 грн.

Також заявник в тексті заяви зазначав, що в період з березня 2018 р. по квітень 2018 р. та з листопада 2018 р. по квітень 2019 р. Концерн "МТМ" відпустив боржнику теплову енергію на загальну суму 8341,49 грн., з яких сплачено лише 30,38 грн. Тому, на думку заявника, до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 8311,49 грн. При цьому, якщо від суми 8341,49 грн. відмінусувати 30,38 грн., то різниця складе 8311,11 грн., а не 8311,49 грн., як зазначено заявником.

Суд зауважує, що подані заявником документи не підтверджують факт надання теплопостачальною організацією послуг з теплопостачання за вказаний у заяві період саме на заявлену до стягнення суму - 8341,49 грн. Оскільки за поданими до заяви документами заявником поставлено боржнику теплову енергію на загальну суму 8341,87 грн.

У доданому до заяви реєстрі № 1 надходження грошових коштів за теплову енергію значиться, що від ПП Довженко А.С. надійшли 06.08.2019 р. грошові кошти у сумі 500,00 грн. При цьому, як вказано судом, у заяві заявник зазначає про здійснену оплату боржником лише у сумі 30,38 грн.

Також у порушення п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу заявником не додано копії договору № 102107 від 01.11.2007 р., укладеного між Концерном «Міські теплові мережі» та Приватним підприємцем Довженко Анжелікою Станіславівною та за яким, згідно заяви, виникла заборгованість, стосовно якої заявник просить видати судовий наказ. У поданих актах приймання-передачі теплової енергії та рахунках, які виписувалися боржнику, міститься посилання на договір № 102107 від 01.04.2009 р., а не на договір № 102107 від 01.11.2007 р.

Враховуючи наведене, подана Концерном «Міські теплові мережі» заява (вих. № 2021 від 10.10.2019 р.) про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Довженко А.С. грошової заборгованості подана з порушенням вимог п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України; із поданої Концерном «Міські теплові мережі» заяви не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника до боржника ФОП Довженко А. С. на підставі поданих документів, наявності та безспірності грошової заборгованості.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє Концерну «Міські теплові мережі» у видачі судового наказу про стягнення грошової заборгованості у сумі 9777,35 грн. на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Концерну «Міські теплові мережі» у видачі судового наказу за заявою (вих. № 2021 від 10.10.2019 р.) про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала підписана 22.10.2019 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Копію даної ухвали направити стягувачу на вказану адресу для листування та боржнику.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Суддя М.В. Мірошниченко