ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року Справа № 922/2875/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Тріус", с. Бабенівка Друга Каланчацького району Херсонської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврида-Плюс", с. Гаврилівка Друга Каланчацького району Херсонської області,

про стягнення 52379548,35 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - адвокат Геріх-Сльота Н.А.;

від відповідача - адвокат Корнелюк В.В., ордер ХС № 004025.

Судове засідання відбувається в режимі відеоконференції з Червонозаводським районним судом міста Харкова.

У відповідності до ч.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Тріус" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова група Лігал Фінанс" грошових коштів у розмірі 1359500,00 грн., а також стягнення суми сплаченого судового збору з відповідача за подання позову.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.11.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі.

У судовому засіданні 23.11.2017р. представником ТОВ «Агро-Тріус» було подано заяву (вх. №38756 від 23.11.2017р.) про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврида-Плюс" майнову шкоду у розмірі 52379548,35 грн., солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврида-Плюс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова група Лігал Фінанс" грошові кошти у розмірі 1359500,00 грн., судові витрати покласти на відповідачів.

Позовна заява про збільшення позовних вимог та залучення співвідповідача по справі аргументована тим, що у період з 10 по 15 червня 2017 року невстановлені особи з числа службових осіб та працівників ТОВ «Таврида-Плюс», умисно, шляхом використання літака АН-2 підприємства із застосуванням хімічної речовини вчинили отруєння рисових культур на полях ТОВ «Агро-Тріус» №№1-6, розташованих на території с. Бабенківка Друга Каланчацького району Херсонської області, в результаті чого відбулась загибель рисових культур, у зв`язку з чим спричинено майнову шкоду ТОВ «Агро-Тріус» в особливо великих розмірах. За даним фактом 21.06.2017р. в ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження № 0000194 за ч. 2 ст. 194 КК України - умисне знищення майна Товариства у особливо великих розмірах. Відповідно до Висновку попередньої судової економічної експертизи від 28.08.2017 № 15292, загальна сума збитків від пошкодження вегетуючих посівів рису, що були понесені ТОВ «АГРО-ТРІУС» у зв`язку з незаконними діями ТОВ "Таврида-Плюс" складає 53739048,35 грн. Про факти гибелі рисової культури, щодо яких триває досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000194 за ч. 2 ст. 194 КК України (умисне знищення майна Товариства у особливо великих розмірах) позивач дізнався від своїх працівників 16.06.2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України. Цивільного процесуального кодексу України. Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-УІІІ від 03.10.2017.

У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Приймаючи до уваги, що попередня редакція ГПК України передбачала розгляд справ після їх порушення лише в позовному провадженні, з огляду на те, що розгляд справи по суті у справі № 922/3787/17 станом на 15.12.2017р. не розпочато, суд прийшов до висновку про те, що справа № 922/3787/17 підлягала розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, при цьому початок попереднього провадження і відповідно облік процесуальних строків почався з дня винесення ухвали від 21.12.2017р..

Оскільки, відповідно до приписів частини 2 статті 177 ГПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, беручи до уваги неможливість повернення до стадії відкриття провадження у справі з огляду на приписи п.п.9 п.1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України, суд для забезпечення принципів змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві, керуючись приписами статей 177, 181, 182 ГПК України, вважав за необхідне почати підготовче провадження і призначив підготовче засідання у справі.

В засіданні суду 13.03.2018 р. представником позивача було заявлено клопотання про залучення до участі у справі ФОП Кривошеєва Олександра Івановича співвідповідачем, оскільки, за наявними в матеріалах справи документами, саме ФОП Кривошеєв О.І. виконував роботи з хімічної обробки полів ТОВ «Таврида-Плюс» у 2017 р.

Судом було задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі ФОП Кривошеєва О.І. у якості співвідповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.04.2018р. у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача першого грошових коштів у розмірі 1359500,00 грн. відмовлено, позовні вимоги за заявою про збільшення позовних вимог від 23.11.2017р. залишено без розгляду за заявою позивача.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2018р. рішення суду першої інстанції від 10.04.2018р. скасовано, справу направлено на розгляд до Господарського суду Харківської області.

В постанові Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 р. у справі № 922/3787/17, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції від 10.04.2018р. акцентував увагу на те, що суд першої інстанції не надав оцінки та не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, які понесли відповідачі у зв`язку з поданням заяви "про збільшення вимог" та тим, що ТОВ "Агро-Тріус" тривалий час не вчиняв дій щодо повідомлення суду про відкликання довіреності на свого представника.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.10.2018 р., на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2018р. у справі № 922/3787/17 та заяви представника ТОВ «Таврида-Плюс» вирішено питання щодо заяви позивача від 23.11.2017р. про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим відокремлено вказану заяву в окреме провадження, присвоєно новий номер справи № 922/2875/18 та відповідно направлено справу за належною підсудністю до Господарського суду Херсонської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 року, справу № 922/2875/18 розподілено судді ОСОБА_2

Ухвалою від 13.11.2018 року справа прийнята суддею ОСОБА_2 до свого провадження.

Ухвалою від 01.02.2019 підготовче засідання призначено на 20.02.2019, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування вимог та заперечень.

До дати підготовчого засідання,11.02.2019 року (вх. № 1357/19) відповідачем-2, із доказами надсилання іншим учасникам справи, подано відзив на позовну заяву, у якому, останній, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на його користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 457345,00 грн.

11.02.2019 року (вх. № 1356/19) до суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву, у якому викладено заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. У задоволені позову просив відмовити та стягнути із позивача на їх користь 1378068,00 грн. судових витрат на правову допомогу. До відзиву надано докази на обґрунтування доводів, викладених у ньому та докази надіслання його іншим учасникам справи.

У підготовчому засіданні, призначеному на 20.02.2019 до матеріалів справи, за клопотанням представника відповідачів долучено статистичні звіти ТОВ «Агро-Тріус» за 2017-2018 роки та копію дозволу слідчого щодо надання вказаних документів до суду.

За клопотанням представника позивача, підготовче засідання, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, відкладено на 04.03.2019. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Ухвалою від 20.03.2019 провадження у справі, в частині позовних вимог до ФОП Кривошеєва О.І., було закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку із відмовою позивача від позову у цій частині.

У підготовчому засіданні розглянуто клопотання позивача про призначення комплексної агрономічної та економічної експертизи, у задоволенні якого суд, з урахуванням заперечень ТОВ «Таврида-Плюс», відмовив.

Підготовче засідання, у зв`язку із встановленням позивачу строку для подання доказів в обґрунтування суми завданої шкоди, було відкладено на 04.04.2019.

28.03.2019 (вх. 2730/19) на запит суду отримано відповідь Господарського суду Харківської області щодо зарахування судового збору, сплаченого ТОВ «Агро-Тріус» при поданні даного позову.

03.04.2019 позивачем до суду надано реєстри валової урожайності рисової системи у селі Бабенівка, затверджені у листопаді 2017.

Також, 03.04.2019 позивачем до суду надано розрахунок збитків, разом із довідкою щодо розміру витрат на вирощування рису № 14 від 21.03.2019 та первинною бухгалтерською документацією ТОВ «Агро-Тріус». За наданим розрахунком, розмір збитків, завданих ТОВ «Агро-Тріус» складає 54964185,24 грн.

Ухвалою від 04.04.2019 закрито підготовче провадження, оскільки у підготовчому провадженні судом вирішені всі питання та справу призначено до судового розгляду по суті.

Судові засідання неодноразово відкладались за клопотаннями представника позивача та 18.07.2019 року він надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Надалі, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 , 25.07.2019 згідно розпорядження № 308 призначено повторний авторозподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2019 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 29 липня 2019 року суддя Нікітенко С.В. прийняв справу № 922/2875/18 до свого провадження та призначив розгляд справи по суті на 27 серпня 2019 року.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 27.08.2019р. по 30.08.2019р., розгляд справи призначений на 27.08.2019р. не відбувся.

Ухвалою від 02.09.2019р. суд продовжив строк розгляду справи 922/2875/18 по суті на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.09.2019р.

У судовому засіданні 23.09.2019р. суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 23.09.2019р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог. Також у судовому засіданні представник позивача просив зменшити розмір судових витрат відповідача, які він поніс у зв`язку з наданням йому правничої допомоги, надавши аналогічні поясненням тим, які містяться у клопотанні про зменшення розміру судових витрат заявлених відповідачем (т.13 а.с. 153-163).

Представник відповідача у судовому засіданні 23.09.2019р. позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні поясненням тим, які містяться у відзиві на позовну заяву. Також у судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити заяву про розподіл судових витрат (т.13 а.с. 67-89) та стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 1378068,00 грн.

23 вересня 2019 року суд оголосив перерву у засіданні суду до 10.10.2019р.

Представник позивача у судовому засіданні 10.10.2019р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.10.2019р. позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 10.10.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представників сторін про дату складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що у заяві про збільшення розміру позовних вимог, прийнятій судом 23.11.2017р. та відокремленій в окрему судову справу № 922/2875/18 позивач вказує, що у період часу з 10 по 15 червня 2017 р. невстановлені особи з числа службових осіб та працівників ТОВ "Таврида-Плюс", умисно, шляхом використання літаків АН-2 підприємства із застосуванням хімічної речовини вчинили отруєння рисових культур на полях ТОВ "Агро-Тріус" №№ 1-6, розташованих на території с. Бабенківка Друга Каланчацького району Херсонської області, в результаті чого відбулась загибель рисових культур та спричинено майнову шкоду ТОВ "Агро-Тріус" в особливо великих розмірах, а саме в розмірі 52379548,35 грн.

У заяві від 23.11.2017р. позивач посилається на приписи ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, як вбачається з матеріалів цієї справи, предметом спору у цій справі є наявність чи відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди внаслідок вчинення дій по знищенню посівів рисових культур.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Тріус" задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Сам по собі факт реєстрації повітряного судна у відповідному реєстрі та наявність повітряного судна у відповідача не є доказом підтвердження протиправної поведінки відповідача відносно майна позивача, як про те зазнає позивач. Тим більше, факт виконання польотів іншими повітряними суднами в цій місцевості доведено наданими сторонами доказами - пояснення, отримані в результаті адвокатського опитування.

Так, за результатами адвокатського опитування було встановлено факт наявності та використання ТОВ «Агро-Тріус» в червні 2017р. повітряного судна з метою авіаційної хімічної обробки полів. Літак, який здійснював авіаобробку полів Кременчуцької системи номер UR-62569, відповідно до наданих сторонами доказів не має льотної придатності, не внесений до жодного сертифікату експлуатанта та не має сертифікату технічного обслуговування. Крім того, польоти цього повітряного судна здійснювались без узгодження з ДП Обслуговування Повітряного Руху України.

З матеріалів справи слідує, що відповідач не є єдиним споживачем послуг з авіаобробки посівів. Так, відповідно до наданої до справи відповіді ДП «Обслуговування повітряного руху України» від 06.11.2017 року № 1-31-4437 в період часу з 28.05.2017 року по 20.06.2017 року в межах Каланчацького району виконувались польоти, крім судна за заявками ТОВ "Таврида-Плюс", ще двома зареєстрованими повітряними судами. Також наявне використання не зареєстрованих повітряних суден, польоти яких у період з 10-15 червня 2017р. підтверджуються результатами адвокатського опитування.

Позивач в заяві про збільшення позовних вимог, вказує на те, що саме повітряним судном відповідача було спричинено майнову шкоду. При цьому законодавство щодо стягнення майнової шкоди чітко визначає, що суд повинен встановити особу, яка її завдала. Позивач при цьому, не надає належного доказу причетності ТОВ «Таврида-Плюс», його працівників та повітряних суден до протиправних дій, внаслідок яких позивачу було заподіяно шкоду, або доказів причетності третіх осіб, дії яких могли б вплинути на посіви рисових культур.

Довідкою директора ТОВ «Таврида-Плюс» від 01.12.2017р. підтверджується, що в штаті підприємства в 2017р. були відсутні працівники з спеціальностями льотного екіпажу та з інших льотних спеціальностей, які відносяться до цивільної льотної авіації, з такими особами не укладалися контракти, ЦПД та інші будь-які угоди.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «Таврида-Плюс» і ФОП Кривошеєвим О.І. 16.01.2017р. був укладений Договір № 16/01/17-ТП відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню послуг і консультуванню з питань, що пов`язані з організацією авіаційних обробок посівів зернових культур і рису замовника, а також здійснює контроль проведення таких робіт. Виконавець зобов`язується надавати послуги в закінченому вигляді у встановлені терміни і з належною якістю.

За умовами вказаного договору, виконавець зобов`язаний забезпечити прибуття льотного екіпажу в терміни передбачені договором (п. 3.2.1. договору). Забезпечити контроль проведення авіа хімічних робіт в об`ємі, передбаченому договором і відповідність їх діючим технологіям (п. 3.2.2. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору виконавець несе відповідальність за наслідки льотних і не льотних подій, якщо вони сталися з його провини, або ж провини льотного екіпажу.

Підприємницька діяльність здійснюється фізичними особами-підприємцями на свій ризик, такі особи несуть встановлену законодавством відповідальність на загальних умовах, як окремі суб`єкти господарювання.

Виконання робіт з авіаційної хімічної обробки полів ТОВ «Таврида-Плюс» в 2017 році в тому числі і в червні місяці 2017 року здійснювалась працівниками ФОП Кривошеєва О.І. , під контролем і відповідальним наглядом ФОП Кривошеєва О.І. , на підставі договору № 16/01/17-ТП від 16.01.2017р., що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт за 2017р. Оригінал акту виконаних робіт за червень 2017 року. вилучено працівниками правоохоронних органів, під час обшуку 08.08.2017р., про що міститься відмітка на вказаному акті.

Ухвалою суду від 20.03.2019р. прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Тріус» від позову в частині вимог до Фізичної особи-підприємця Кривошеева Олександра Івановича про стягнення 52379 548,35 грн. Закрито провадження у справі № 922/2875/18 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Тріус» до Фізичної особи-підприємця Кривошеева Олександра Івановича про стягнення 52379548,35 грн. на підставі заяви позивача.

Фактично, позивач підтвердив, що не має претензій до фізичної особи-підприємця Кривошеєва Олександра Івановича , який в 2017 р. здійснював авіа хімічну обробку полів ТОВ «Таврида-Плюс».

З наданих відповідачем до матеріалів справи копій листів власників та користувачів суміжних з полями №№ 1-6 земельних ділянок, вони повідомили, що їхні земельні ділянки та врожай не зазнали впливу третіх осіб у період з 10-15 червня 2017 року.

Позивачем не доведено, що службові особи або працівники ТОВ «Таврида-Плюс» поводили себе неправомірно відносно позивача або його майна, не доведено, що саме повітряні судна ТОВ «Таврида-Плюс» були причетні до неправомірних дій, на які посилається позивач та що позивачу спричинена майнова шкода (збитки), оскільки, на підставі наявних у справі доказів вбачається, що ТОВ «Агро-Тріус» зібрало врожай рису з полів № 1-6 в 2017 році (вказана обставина підтверджується, крім інших доказів, також висновком товарознавчої експертизи № 3096 від 24.11.2017 року).

Відповідно до відомостей наданих ГУ статистики у Херсонській області № 19-14/64 від 20.04.2018р., які надані на запит Господарського суду Харківської області, ТОВ «Агро-Тріус» у власноруч поданій статичній звітності вказало, що посівна площа рису у 2017 році склала 601,49 га., а врожай рису зібрано із площі 535,32 га., тобто майже з 90% засіяних рисом полів.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 27.06.2018р. в рамках кримінального провадження ініційованого ТОВ «Агро-Тріус» щодо загибелі врожаю рису № 0000194, яке в подальшому було закрите, було проведено судову економічну експертизу, яка виконана експертами Херсонського НДКЕЦ МВС України. Відповідно до висновків експерта № 46-ЕК від 27.06.2018 р., ТОВ «Агро-Тріус» отримало в 2017 році прибуток від врожаю рису в сумі 11539153, 00 грн., з них пропорційно з площі 406 га. заявленої в цивільному позові в рамках кримінального провадження - 7788718, 00 грн., що спростовує всі доводи позивача щодо втрати врожаю рису в 2017 році та висновки попередньої судової економічної експертизи від 28.08.2017 р. № 15292 на яку посилається позивач в позовній заяві, як на обґрунтування позову та розрахунок вартості спричинених збитків позивачу у розмірі 52379548,35 грн.

Щодо доводів позивача про факт втрати врожаю рису в 2016 році, судом також встановлено, що відповідно до наданого відповідачем до справи листа Інституту Рису Національної Академії Аграрних Наук України від 22.11.2017 р. № 369 серед препаратів, що вказані у реєстрі лише 2М-4Х (750 г/л РК), Агрітокс (500г/л РК ), Базагран М в . р. (бентазон, 250 г/л + 125 г/л МЦПА), Грантокс, РК (500 г/л) та Дікопур МЦПА, РК (750 г/л) дозволені до використання на посівах рису, всі ці препарати, окрім Базагран М в . р., не застосовуються до фази повного кущення культури (ВВСН 20-29), що відповідає утворенню у рослин рису 7-9 листків. За умов високої забур`яненості посівів бульбоочеретом, ситтю чи іншими болотними бур`янами, згідно регламентів застосування, дозволяється обробка посівів рису починаючи від фази 2-х листків у культури гербіцидом Базагран М в . р. нормою 2,0-3,0 літа.

Доказів щодо умов вирощування рису позивач до матеріалів справи не надав, а тому суд не може встановити яким чином вирощувався рис позивачем, якими препаратами здійснював обробку посівів рису сирцю позивач, чи містили такі препарати діючу речовину МЦПА, оскільки оброблення посівів рису препаратом, який містить речовину МЦПА на певних стадіях вегетації є, по-суті, невід`ємною частиною технологічного процесу вирощування рису сирцю.

Позивачем також не спростовано факту самостійної обробки посівів рису сирцю препаратом, який містить діючу речовину МЦПА.

Наданими до позовної заяви копіями досліджень Української лабораторії якості і безпеки продукції агропромислового комплексу при Національному університеті біоресурсів і природокористування України не встановлено причини загибелі рослин рису.

В листі Української лабораторії якості і безпеки продукції агропромислового комплексу при Національному університеті біоресурсів і природокористування України № 9 0164 від 27.07.2017р. зазначено наступне: «зважаючи на те, що препарати на основі МЦПА згідно Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні дозволені для використання на посівах рису у фазу кущення, а також враховуючи обставини справи, які вказують на проведення заходів авіаобробки земельних масивів полів близько прилеглих до рисових чеків потерпілої сторони на момент часу, коли посіви рису перебували у фазі сходів, пропонуємо вийти з ініціативою до слідчих органів закласти модельний експеримент з вивчення дії препаратів на основі МЦПА (солей 2-метил-4- хлорфеноксиоцтової кислоти) на посіви рису відповідно регламентованій фазі вегетації нецільової культури. Це дозволить у конкретних грунтово-кліматичних умовах встановити фітотоксичну дію препаратів на основі МЦПА чи її відсутність за фізіологічним станом вегетуючих культур рису та у випадку виявлення ураження, за симптомами у ретроспективі зрівняти зразки рослинного матеріалу із зразками пригнічених рослин, відібраних в ході слідчих дій 22.06.2017 р. та 30.06.2017 року близько до моменту події.».

Лабораторія у листі вказує на те, що для встановлення причини ураження рослин необхідне проведення відповідного експерименту та на пригніченість рослин, а аж ні як на знищення.

Суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, в частині того, що Українська лабораторія якості і безпеки продукції агропромислового комплексу при Національному університеті біоресурсів і природокористування України не є спеціалізованою установою щодо вирощування рису та проведення досліджень в цій сфері (в даному випадку єдиною установою в Україні, яка спеціалізується на вирощуванні рису, на дослідженнях в цій сфері, що пов`язані із створенням нових сортів рису, розробкою агротехнологій, науковим супроводом процесів вирощування рису, виробництвом добазового та базового насіння та інше, є Інститут рису Національної Академії Аграрних Наук України).

Відповідачем надано висновок експертів Київського НДІ СЕ № 12993/17-34/20010-20030/17-34 від 27.07.2018р. виконаним за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, в рамках закритого кримінального провадження № 0000194, призначеної слідчим, яким проводилось розслідування кримінального провадження по факту потрави рису позивача.

За результатами вказаного дослідження експертами встановлено:

1. З урахуванням результатів дослідження об`єктів (рослин рису, бур`яну та ґрунтів) й вивчення додаткових матеріалів справи, наданих на експертизу, причинами ураження вегетуючих посівів рису в червні 2017 р. на полях №№ 1,2,4,5,6, що розташовані на території Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області та перебувають у користуванні ТОВ «Агро-Тріус» може бути:

- засоленість та часткова придатність ґрунтів для вирощування рису;

- гідрогеологічні умови, які не дозволяють використовувати вищезазначені рисові зрошувальні системи в якості інженерного заходу для захисту від підтоплення території ґрунтовими водами;

- відсутність фактичних даних щодо порядку проведення обробки пестицидами посівів рису на вищевказаній території.

А також, оскільки МЦПА (2-метил-4-хлорфеноксиоцтова кислота у формі диметиламіну калію, натрію) входить до складу препаратів, які занесені до Переліку пестицидів та агрохімікатів, дозволених до використання в Україні та зареєстровані для застосування на посівах рису, таких як Агрітокс, РК, Грантокс, РК, Базагран М, в.р., Діконур МЦПА, РК тощо, у різних концентраціях, тому не можливо вказати яким саме препаратом проводилась обробка полів рису.

У зв`язку з вищезазначеним, зробити остаточний висновок про причину ураження вегетуючих посівів рису не представляється можливим.

2. Вирішення питання, щодо встановлення загальної площі, яку займає рисова культура, що була пошкоджена та знаходиться на сільськогосподарських угіддях, що перебувають у користуванні ТОВ «Агро-Тріус» не входить до компетенції експертів- біологів. Але, з огляду на додаткові матеріали, надані на експертизу, в тому числі статистичних даних ТОВ "Агро-Тріус" за 2017р., не представилось можливим встановити площу пошкоджених посівів, а також встановити факт пошкодження врожаю рису взагалі.

1.2. У результаті проведеного слідчого експерименту, проведеного 04.08.2017 року, на експериментальних ділянках №№2-4, що розташовані на території Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області та перебувають у користуванні ТОВ «Агро-Тріус», у зразках рослин рису, які представлені на експериментальне дослідження, виявлено гербіцидну дію препарату «Агрітокс, РК» з діючою речовиною МЦПА (2-метил-4- хлорфеноксиоцтова кислота у формі солей диметиламіну натрію та калію). Причиною пошкодження вищезазначених рослин рису, у ході проведення експерименту, може бути вплив препарату «Агрітокс, РК» тільки у комплексі з іншими факторами (зовнішні умови, стан ґрунту та рослин тощо). Тому, зробити остаточний висновок щодо причин пошкодження вищезазначеної рисової культури не представилось можливим, у зв`язку з відсутністю інформації про якість посту рослин рису, хімічного складу ґрунтів, швидкості та ступеню розкладання діючої речовини МЦПА під впливом зовнішніх факторів у часі тощо.

3. У результаті дослідження змивів з літака АН-2 реєстраційний знак UR-17916 на визначення залишкових кількостей пестицидів скринінговими методами ГХ/МС та ВЕРХ/МС/МС виявлено залишки діючої речовини гербіциду МЦПА (2-метил-4- хлорфеноксиоцтова кислота у формі диметиламіну калію, натрію) у кількості 0,21 мг/л та інші пестициди.

4. За результатами випробувань встановлено, що у 10 літровій каністрі з прозорою рідиною світло-коричневого кольору з червоним відтінком, яка представлена на експертизу, виявлено МЦПА (2-метил-4-хлорфеноксиоцтова кислота у формі диметиламіну калію, натрію) у концентрації -508,0 г/л, який входить до складу препаратів, які занесені до переліку пестицидів та агрохімікатів, дозволених до використання в Україні та зареєстровані для застосування на посівах рису, таких як Агрітокс. РК. Грантокс. РК. та інші.

Отже, результати вказаної експертизи також спростовують доводи позивача щодо причин та факту пошкодженні (знищенні) врожаю рису в 2017 році.

Відповідно до листа Інституту рису НААН України від 22.11.2017 р. № 368 наданого до матеріалів справи, слідує, що пожовтіння листків чи рослин рису (хлорозу - захворювання рослин, при якому порушується утворення хлорофілу в листках та знижується активність фотосинтезу) може бути викликано низкою чинників як інфекційного характеру (ураження збудниками хвороб) так і неінфекційного характеру, тобто функціональний хлороз. Неінфекційний (функціональний хлороз) викликається дефіцитом поживних речовин у ґрунті, несприятливими агромеліоративними умовами в чеках (заболочування, відсутність ефективної роботи дренажної мережі) не відповідним рівнем pH ґрунту, а також дією хімічних сполук, що призначені для знищення рослин (гербіцидами). Застосування гербіцидів, наприклад, з діючою речовиною гліфосат може викликати пожовтіння рослин з верхівки із подальшою їх загибеллю. Симптоми фітотоксичності гербіцидів з діючою речовиною МЦПА не проявляються у пожовтінні рослин, оскільки фізіологічні зміни у рослинах, що обробляються гербіцидами даної групи, полягають у зменшенні вмісту в оброблених рослинах бур`янів ряду амінокислот, що пов`язане з гідролізом білків протоплазми клітин чи зупинкою синтезу азотовмісних сполук на стадії утворення амінокислот. В той же час, у рослин рису цей процес має неглибокий та обернений характер і не приводить до пожовтіння чи загибелі рослин.

Ушкодження у вигляді цяточок, плям, опіків можуть бути спричинені будь-якими гербіцидами лише контактної дії при застосуванні їх з порушеннями технологічних регламентів (збільшення норми, зменшення робочого розчину, порушення температурного режиму тощо).

Крім того, утворення цяточок жовтого кольору на листках рису може бути викликане застосуванням гранульованих азотних добрив (при потраплянні гранул на листки під час роси), пошкодження листових пластинок унаслідок живлення сисних комах та ураження листків фітопатогенними мікроорганізмами (грибами, бактеріями, вірусами). Для точного встановлення причин виникнення зазначеного явища необхідне своєчасне проведення ентомологічної та фітопатологічної експертиз.

Отже, вищенаведене вказує на не притаманність виявлених симптомів дії системного гербіциду який містить речовину МЦПА. Напроти, виявлені симптоми притаманні дії гербіцидам контактної дії або фітопатології рослин, або функціональному хлорозу, викликаються дефіцитом поживних речовин у ґрунті, заболочуванням, відсутністю ефективної роботи дренажної мережі.

Відповідно до наданого відповідачем висновку про можливість списання горизонтального дренажу площею 571 га, розміщеного на сільськогосподарських угіддях колишнього радгоспу «Ключовий» Каланчацького району Херсонської області (під Кременчук), наданого Каховською гідрогеолого-меліоративною експедицією від 30.07.2013 року № 10-6/510 експедиція дійшла до висновку про доцільність списання горизонтального дренажу площею 571 га який розміщений на сільськогосподарських угіддях колишнього радгоспу «Ключовий» Каланчацького району (под Кременчук).

Також, в рамках проведення досудового розслідування № 0000881 слідчим з орендованої ТОВ «Агро-Тріус» земельної ділянки вилучено та досліджено зразки ґрунту та посівів рису, проведені відповідні дослідження. Висновки експертів також підтверджують лише часткову придатність орендованих земель до вирощування рису.

Згідно Висновку щодо дослідження ґрунтових зразків від 29.11.2017 року, наданого Херсонською Філією Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України», встановлено:

- в кореневмісному шарі (0-30см) переважають токсичні солі: сульфати і хлориди натрію, втрати врожаю при цьому значні і будуть складати понад 51%;

- ґрунтовий покрив «Кременчуцької» рисової системи (Орендар земельної ділянки ТОВ «Агро-Тріус»), представлений лучно-каштановими солонцюватими важкосуглинковими і глинистими ґрунтами з плямами солончакових їх відмін (30-50 відсотків) та лучними, чорноземно-лучними і каштаново-лучними середньо- і сильносолонцюватими і засоленими ґрунтами в комплексі з солонцями (10-30%) дуже низькою забезпеченістю легкогідролізованими сполукам азоту. Для цих ґрунтів критичний рівень залягання ґрунтових вод складає 450-650см. Згідно Висновку «Каховської гідрогеологомеліоративної експедиції» від 30.07.2013 р. за період з 1977 року до даного часу п`єзометричні рівні пліоценового водоносного горизонту піднялися на 4,0-6.0 м зі швидкістю 0,1-0,3м на рік в середньому. Таке положення рівня підземних вод призводить до ще більшого соленцювання та засолення цих ґрунтів і втрат врожайності;

- враховуючи вище вказане і те, що поливні води цього регіону відносяться до II класу за небезпекою її токсичного впливу на рослини, це спричиняє розвиток процесів вторинного засолення та осолонцювання ґрунту, пригнічення рослин рису та зниження урожайності.

За таких хімічних показників ґрунту, умов зрошування та інших встановлених факторів, які призводять до пригнічення рослин, зів`ялення рослин, уповільнення росту, до хлорозу рослин (пожовтіння листків рослин рису), можна думати, що землі "Кременчуцької" рисової системи (Орендар земельної ділянки ТОВ «Агро-Тріус»), за таких агромеліоративних та ґрунтових показників якості можуть бути лише частково придатні для вирощування культури рису.

Вказане у висновку підтверджено також і висновками отриманими від Київського інституту захисту ґрунтів.

Зважаючи на наведені докази, при наявності несприятливого середовища для росту рослини, будь-яке її оброблення засобами захисту рослин в своїй сукупності може привезти до пригнічення, хвороби чи гибелі рослини.

Вказані обставини спростовують позицію позивача про існування причинного зв`язку між пошкодженням посівів рису та діями працівників ТОВ «Таврида Плюс».

Таким чином, позивач не довів факту знищення або пошкодження врожаю на полях №№ 1-6 в 2017 році, з участю або без участі стороннього впливу, вирощування врожаю за складних умов в яких опинився позивач, зважаючи на висновки компетентних установ, зводило до отримання мінімального врожаю позивачем. За таких обставин частина врожаю могла загинути зважаючи на умови в яких врожай вирощувався, при цьому, відповідно до відомостей статистики, позивач отримав значний прибуток від вирощування рису, що вказує на позитивний урожайний 2017 рік для позивача з отриманням прибутку від вирощування та продажу рису.

Предметом позову у даній справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Тріус" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврида-Плюс" 52379548,35 грн. майнової шкоди у вигляді реальних збитків та упущеної вигоди.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 147 Господарського кодексу України (далі ГК України), збитки, завдані суб`єкту господарюванні порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відшкодування збитків передбачено Цивільним та Господарським кодексами України, законами, іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду врегульовано ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала . Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини .

Необхідними елементами такої відповідальності (незалежно від вини цих органів та осіб) є: шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, наявність якої має бути доведена позивачем.

Для визначення юридичних підстав застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, суду необхідно з`ясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, вину відповідача.

Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 Роз`яснень Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів пов`язаних з відшкодуванням шкоди" від 01.04.94 № 02-5/215, крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Пунктом 6 Роз`яснень зазначено, що для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначене позивач повинен довести, що шкода заподіяна відповідачем, має безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розміром відшкодування. При цьому, встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Згідно зі змістом Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків" від 14.01.14 № 01-06/20/2014, відповідно до приписів ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на сторону обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані... Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Ст. 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків чи відшкодування завданої шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками (шкодою); вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач повинен довести наявність шкоди і неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням шкоди, розмір відшкодування. Також позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Разом з тим, позивачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 3, 33, 34, 173, 174, 175, 224 ГК України та на підставі обставин даної справи, факт спричинення шкоди (понесення збитків) позивач має підтвердити первинними документами. Разом з тим, таких доказів суду у цій справі позивач не надав.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Таким чином позивачем, належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду того, що саме відповідачем знищені посіви рисових культур. Відсутня ознака протиправності як необхідна складова для визначення наявності складу збитків.

Наведене вище у тексті цього рішення надає суду підстави для висновку про те, що позивач не обґрунтував та не довів належними і допустимими доказами того, що в наслідок неправомірних дій відповідача сталося знищення посіви рисових культур. Позивачем не доведено факту знищення врожаю рисових культур, оскільки вказана обставина, не знайшла відображення в доказах, які складають матеріали справи та відповідно не доведено наявність збитків понесених позивачем з вказаних підстав.

У відповідності до приписів статі 129 ГПК України, судові по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Щодо заяви відповідача про стягнення з позивача суми судових витрат на правову допомогу адвокатів у розмірі 1378068,00 грн., то суд зазначає наступне.

В підготовчому засіданні відповідно до ст. 124 ГПК України відповідачем у відзиві по справі № 922/3787/17 були подані попередні розрахунки судових витрат, які сторони понесли та очікують понести у зв`язку із розглядом справи по суті. У подальшому, під час відокремлення заяви позивача від 23.11.2017р. в окрему справу № 922/2875/18 відповідач збільшив розмір витрат.

Проаналізувавши розрахунок суми витрат відповідача на правову допомогу у розмірі 1378068,00 грн., суд дійшов до наступного висновку.

Так, адвокати відповідача дійсно приймали участь у розгляді справи, подавали письмові клопотання, пояснення, додаткові докази, не зловживали процесуальними правами, діяли на підставі укладених договорів про правову допомогу, сума правової допомоги частково відповідає сумі заявлених позовних вимог по складності справи.

В постанові Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 р. у справі № 922/3787/17 апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції від 10.04.2018р. зазначив, що судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції не надав оцінки та не вирішив питання щодо розподілу витрат, які понесли відповідачі у зв`язку з поданням заяви "про збільшення вимог" та тим, що ТОВ "Агро-Тріус" тривалий час не вчиняв дій щодо повідомлення суду про відкликання довіреності.

З метою захисту прав по справі відповідач - ТОВ «Таврида-Плюс» вимушене було укласти додаток № 2 та Додаткову угоду № 6 до договору з професійними адвокатами № 19/10/17 від 19.10.2017р., який був укладений раніше з метою захисту інтересів підприємства під час здійснення фінансово-господарської діяльності.

В заяві про розподіл судових витрат від 16.04.2019р. відповідач зазначає, про необґрунтованість дій позивача, які завдали витрат відповідачу ТОВ «Таврида-Плюс» свідчить надуманість позовних вимог, створення штучної підсудності у м. Харкові з метою розгляду справи саме в м. Харків, відкликання довіреності на власного представника, намагання накласти арешти у рамках справи на все майно ТОВ «Таврида-Плюс», блокування господарської діяльності відповідача, у зв`язку із наявністю відомостей про розгляд даної справи у ЄДРСР, відкликання позову в суді першої інстанції в м. Харкові, не явки представника позивача в судові засідання. ТОВ «Таврида-Плюс» вважає, що вказані факти є достатніми, які вказують на необґрунтованість дій позивача, відносно відповідача, у зв`язку з чим відповідач поніс значних матеріальних витрат, які підтверджуються відповідними доказами, наданими до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження обставин щодо понесення судових витрат на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Щодо наданих відповідачем доказів на підтвердження витрат на професійну адвокатську допомогу щодо ведення справи, то 01.12.2017 р. відповідач уклав додаток № 2 до договору з Адвокатським об`єднанням "Дудченко, Корнелюк та Партнери», відповідно до якого попередня орієнтовна сума витрат на адвокатську допомогу за супровід справи № 922/3787/17 склала - 1074781,00 грн.

В подальшому, в акті виконаних робіт № 77 від 31.07.2018р. сторонами було складено та узгоджено детальний розрахунок вартості послуг за додатком № 2 до договору а саме:

- 1 година роботи адвоката = 1500,00 грн. та 1080,35 грн. = 1 година роботи адвоката у відрядженні з розрахунку погодинної оплати враховуючи час на проїзд.

- Правовий терміновий аналіз документів під час вивчення ситуації (3 адвоката по 18 годин) = 81000,00 грн.;

- Участь у нарадах з Клієнтом та його працівниками (3 адв. по 12 год.) = 54000 грн.; Підготовка адвокатських запитів (22 години) = 33000,00 грн.;

- Проведення адвокатського опитування (2 адв. по 5 годин) = 15000,00 грн.;

- Підготовка заяв та клопотань (3 адвоката по 28 годин) = 126000,00 грн.;

- Підготовка до судових засідань (3 адвоката по 14 годин) = 63000,00 грн.;

- Участь у судових засіданнях у м. Харкові (відрядження адвоката до м. Харкова 05.12.2017 р.; 14.12.17 р.; 16.01.18 р.; 01.02.18 р.; 13.03.18 р.; 20.03.18 р.; 22.03.18 р.; 10.04.18 р. всього відбулося 8 засідань, з дорогою до м. Харкова та в зворотному напрямку займає 3 доби (72 години) 8x72 по 1080 грн. 35 коп.) = 622281,00 грн.;

- Витрати на відрядження до м. Харкова 1 поїздка мінімум 1000 грн. = 8000 грн.;

- Підготовка відзиву на позов, додатків до відзиву на позов, додаткових пояснень, заперечень на клопотання (29 годин) = 43500,00 грн.;

- Підготовка заяви про приєднання до апеляційної скарги (8 годин) = 12000 грн.;

- Відправка кореспонденції - 2000 грн.;

- Участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференцїї (2 адвоката, приблизно 5 годин) = 15000 грн.

Витрачено адвокатами об`єднання всього 871 годин на суму 1074781 грн. 00 коп., відповідно додатку № 2 від 01.12.2017 р. до договору.

В акті прийому-передачі виконаних робіт № 77 від 31.07.2018р. сторони чітко визначили найменування послуг, витрачений час адвокатським об`єднанням на надання таких послуг та вартість послуг, які у сукупності склали 1074781,00 грн. та були сплачені відповідачем на рахунок адвокатського об`єднання, на підставі рахунку № 77 від 27.07.2019р., що підтверджується випискою банку від липня місяця 2018 року, про зарахування коштів в сумі 1074781,00 грн. на рахунок адвокатського об`єднання. Вказана сума була також попередньо погоджена сторонами у додатку № 2 від 01.12.2017р. до Договору.

Вказані витрати на професійну правничу допомогу, які виникли у відповідача в рамках супроводу справи № 922/3787/17 до моменту відокремлення заяви позивача від 23.11.17р. в окреме провадження, у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог у справі № 922/3787/17, також мають бути розподілені судом у даній справі, оскільки вони також виникли у зв`язку з розглядом судом заяви про збільшення позовних вимог позивача від 23.11.2017р., яка у подальшому і була відокремлена у справу № 922/2875/18.

Після відокремлення заяви позивача від 23.11.2017р. в окреме провадження по справі № 922/2875/18, відповідач уклав додаткову угоду № 6 від 22.10.2018 р. до договору від 19.10.2017р. на професійну правничу допомогу відокремленої заяви позивача в Господарському суді Херсонської області.

Відповідно до умов додаткової угоди № 6, попередня вартість правового супроводу справи за попереднім розрахунком склала 300000,00 грн., виходячи з вартості роботи адвоката 1500 грн. за 1 годину роботи.

У подальшому сторонами було узгоджено та підписано акт виконаних робіт № 40 від 15.04.2019 р., відповідно до якого вартість супроводу справи № 922/2875/18 склала 303287 грн. 00 коп., виходячи з наступного детального розрахунку:

- 1 година роботи адвоката = 1500,00 грн.;

- Правовий аналіз документів під час ведення справи (2 адвоката по 15 годин) = 45000 грн.;

- Участь у нарадах з Клієнтом та його працівниками з питань обговорення відношень з ТОВ "Агро-Тріус" в 2017 р. (2 адв. по 3 год.) = 9000 грн.;

- Підготовка апеляційної скарги та її супровід в апеляційному суді (в тому числі відрядження до м. Одеси 15.01.2019 р.) 1 адвокат 20 годин = 30000 грн.;

- Дослідження судової практики з подібних судових спорів (2 адвоката по 6,5 годин) = 19500,00 грн.;

- Підготовка заяв та клопотань (3 адвоката по 10 годин) = 45000,00 грн..;

- Підготовка до судових засідань (2 адвоката по 10 годин) = 30000,00 грн.;

- Участь у судових засіданнях у м. Херсоні 20.02.2019р.; 04.03.2019р.; 20.03.2019р.; 04.04.2019р. та інших (2 адвоката 5 засідань по 2 години) = 30000,00 грн.;

- Ознайомлення з матеріалами справи (1 адвокат 10 годин) = 15000,00 грн.;

- Підготовка відзиву на позов, додатків до відзиву на позов, додаткових пояснень, заперечень на клопотання (2 адвоката 20 годин) = 60 000,00 грн.;

- Відправка кореспонденції (1 адвокат 3,2 години) - 4787 грн.;

- Проведення консультацій з відповідними спеціалістами різного профілю, які стосуються предмету розгляду справи (1 адвокат 10 годин) = 15000,00 грн.

- Витрачено адвокатами об`єднання всього 202,2 години на суму 303287,00 грн.

- На підставі вказаного акту 15.04.2019р. ТОВ «Таврида-Плюс» було виставлено рахунок № 40 на оплату 303287,00 грн.

Доказів оплати 303287,00 коп. відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим суд не може розглядати вказані витрати як реальні та покласти їх на позивача

Що стосується судових витрат у розмірі 1074781,00 грн. понесених відповідачем під час супроводу справи № 922/3787/17, відповідачем на підтвердження вказаних витрат надано наступні докази:

- копія договору № 19/10/17 від 19.10.2017р.;

- копія додатку № 2 від 01.12.2017 р. до Договору;

- копія рахунку № 77 від 27.07.2018 р.;

- копія акту прийому-передачі виконаних робіт № 77 від 31.07.2018 р.;

- копія виписки банку від липня місяця 2018 року, про зарахування коштів в сумі 1074781,00 грн. від відповідача другого на рахунок адвокатського об`єднання.

За текстом Додатку № 2 від 01.12.2017р., до Договору від 19.10.2017р., за ведення даної справи відповідач повинен сплатити адвокатському об`єднанню попередньо узгоджену суму коштів в розмірі 1074781 грн..

Позивачем щодо заявлених витрат відповідачем на правничу допомогу 08.07.2019р. подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

У вказаному клопотанні позивач вважає, що витрати завищені відповідачем, неспівмірні справі, а також такими, що не доведені належними доказами. До якого розміру їх необхідно зменшити, позивач в клопотанні від 08.07.2019 р. не зазначив.

Суд, надаючи оцінку клопотанню відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на надані докази на підтвердження таких витрат, беручи до уваги клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, складність справи та її резонанс, виходячи із суми позовних вимог, вмотивованості позову, процесуальної поведінки позивача під час слухання справи, положень статей 123 та 126 ГПК України, вважає, що понесені відповідачем витрати погоджені в акті виконаних робіт № 77 від 31.07.2018р. на професійну правничу допомоги є частково обґрунтованими та підлягають стягненню з позивача.

Суд також приймає до уваги частково витрати відповідача зазначені в акті виконаних робіт № 77 від 31.07.2018 р., а саме:

- Підготовка адвокатських запитів (22 години) = 33000,00 грн.;

- Проведення адвокатського опитування (2 адв. по 5 годин) = 15000,00 грн.;

- Підготовка заяв та клопотань (3 адвоката по 28 годин) = 126000,00 грн.;

- Підготовка до судових засідань (3 адвоката по 14 годин) = 63000,00 грн.;

- Підготовка відзиву на позов, додатків до відзиву на позов, додаткових пояснень, заперечень на клопотання (29 годин) = 43500,00 грн.;

- Підготовка заяви про приєднання до апеляційної скарги (8 годин) = 12000,00 грн.;

Участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференцїї (2 адвоката, приблизно 5 годин) = 15 000 грн.

Разом сума витрат за вказаними позиціями складає 307500,00 грн., які суд вважає обґрунтованими.

Щодо графи зазначеної в акті виконаних робіт - участь у судових засіданнях у м. Харкові (відрядження адвоката до м. Харкова 05.12.2017р.; 14.12.17р.; 16.01.18р.; 01.02.18р.; 13.03.18р.; 20.03.18р.; 22.03.18р.; 10.04.18р. всього відбулося 8 засідань, з дорогою до м. Харкова та в зворотному напрямку займає 3 доби (72 години) 8x72 по 1080,35 грн.) = 622281,00 грн.

На підтвердження участі у судових засіданнях в господарському суді Харківської області адвокатським об`єднанням надано в якості доказів накази про відрядження адвокатів до м. Харкова для участі у судових засіданнях, також участь адвокатів відповідача у судових засіданнях підтверджується матеріалами справи та не спростовується позивачем.

Таким чином, враховуючи що розмір витрат відповідача на правову допомогу є дещо завищеним, але підтвердженим належними доказами, наявними в матеріалах справи, та враховуючи позицію позивача щодо необхідності зменшення вказаних витрат відповідача, суд вирішив, виходячи із загальних засад судочинства - справедливості, добросовісності та розумності, зменшити розмір витрат відповідача на правову допомогу до 550000,00 грн., цим самим забезпечивши баланс інтересів сторін.

Таким чином, враховуючи те, що суд зменшив розмір заявленої до стягнення відповідачем суми содових витрат на правову допомогу, а тому заява відповідача про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати відповідача на правову допомогу, стягуються з позивача у розмірі 550000,00 грн. В іншій частині вимог щодо стягнення судових витрат на правову допомогу, суд відмовляє у задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Заяву відповідача про розподіл судових витрат задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Тріус" (75811, Херсонська область, Каланчацький район, с. Бабенівка Друга, вул. Молодіжна, 29, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврида-Плюс" (75832, Херсонська область, Каланчацький район, с. Гаврилівка Друга, вул. Миру, 22-А, ) суму судових витрат на правову допомогу у розмірі 550000,00 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.10.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко