ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/10506/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Чус О.В.- доповідач

Судді: Вечірко І.О., Кузнецов В.О.,

Секретар судового засідання: Манчік О.О.

Представники сторін:

від позивача: Оніщенко В.М., довіреність №300-122/03-87 від 29.07.2019 р., представник;

інші учасники провадження у справі в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019р., суддя Кеся Н.Б., у справі №904/10506/17

за позовом Антимонопольного комітету України, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", м.Дніпро

про стягнення 272 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019р. справі №904/10506/17 відмовлено в задоволенні клопотання Антимонопольного комітету України м.Київ №300-20.3/02-8679 від 08.07.2019р. про залучення до участі у справі №904/10506/17 правонаступників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", а саме, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗКВС" та залучення до участі у справі №904/10506/17 правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт".

Підготовче судове засідання відкладено на 05.09.2019 на 11:00 год.

Ухвала мотивована наступними висновками: при дослідженні реєстраційної справи Відповідача, а саме розподільчих балансів про передачу частини майна, прав та обов`язків ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" до ТОВ "ВКЛМ", ТОВ "ЗКВС" та ТОВ "Буден Естейт", зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" по сплаті штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України на суму 136000,00 грн., не виявлено ані в зобов`язаннях товариства, ані в зобов`язаннях його правонаступників.

За положеннями статті 109 ЦК України первісний боржник внаслідок виділу не припиняється. В той же час, коло осіб, що відповідають за зобов`язаннями юридичної особи, з якою був здійснений виділ, розширюється.

Зазначені особи не визначені Законом як правонаступники.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Антимонопольного комітету України про залучення до участі у справі №904/10506/17 правонаступників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", а саме, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗКВС" та залучення до участі у справі №904/10506/17 правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт".

Антимонопольним комітетом України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду від 05.09.2019 у справі, прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання Антимонопольного комітету України про залучення у справі №904/10506/17 правонаступників товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод», а саме товариство з обмеженою відповідальністю «ВКЛМ», товариство з обмеженою відповідальністю «ЗКВС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Естейт».

Комітет не погоджується з вищенаведеним ухваленим судовим рішенням, вважає його таким, що прийнята без повного та всебічного дослідження обставин справи та неправильної оцінки Судом першої інстанції обставин та доказів, що мають значення для справи, а отже останнє є незаконним та необґрунтованим і підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, скаржник посилається на наступні обставини.

З Єдиного державного реєстру вбачається, що ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» 01.04.2019 припинено та його правонаступниками є ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Актив Естейт» (правонаступник ТОВ «Буден Естейт»). Докази скасування або оспорювання даного запису матеріали справи не містять.

Таким чином, на думку скаржника, наявність запису в Єдиному державному реєстрі про наявність правонаступників, є цілком достатніми обставинами для того, щоб дійти висновку про правонаступництво ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Актив Естейт», тоді як відсутність запису про припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття, приєднання поділу, перетворення не впливає на встановлення факту правонаступництва у даному випадку.

Враховуючи вищезазначене, за твердженням скаржника, інформація зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достовірною, а отже є належним доказом, яка підтверджує, що ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Актив Естейт» є правонаступниками ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод».

Отже, Комітет вважає, що Судом першої інстанцій ухвалено судове рішення без повного та всебічного дослідження обставин справи та неправильної оцінки Судом першої інстанцій, обставин та доказів, що мають значення для справи, а отже є незаконною та необґрунтованою.

У судове засідання з`явився представник позивача, інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників провадження у справі.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4).

Таким чином, предметом апеляційного розгляду в даній справі є питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви позивача про заміну правонаступника по справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", а саме, Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗКВС" та правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт".

Як вбачається з матеріалів справи, Антимонопольний комітет України (далі-Позивач) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь штрафу у розмірі 136000 (сто тридцять шість тисяч) гривень та пеню у розмірі 136000 (сто тридцять шість тисяч) гривень і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106); стягнути з ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" (вул. М.Малиновського, 14а, м. Дніпро, 49000, ідентифікаційний код 35112619) на користь Антимонопольного комітету України судовий збір у розмірі 4080 грн.

Предметом спору, за змістом позову, є стягнення штрафу та пені нарахованих відповідачу на підставі Рішення Антимонопольного комітету України № 558-р. від 20.12.2016.

Позивачем до господарського суду подано клопотання про залучення правонаступників (арк.с. 39-40), в якому позивач просить суд:

залучити до участі у справі № 904/10506/17 правонаступників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", а саме, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗКВС";

залучити до участі у справі № 904/10506/17 правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт".

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" - припинено. Проте, в Єдиному державному реєстрі міститься інформація про наявність правонаступників Відповідача, а саме:

товариства з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ" (вул. Здолбунівська, 7-Г, м. Київ, 02081, ідентифікаційний код 41395471);

товариства з обмеженою відповідальністю "ЗКВС" (вул. Здолбунівська, 7-Г, м. Київ, 02081, ідентифікаційний код 41287521);

товариства з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" (просп. Адміральський, 31, м. Одеса, 65059, ідентифікаційний код 41168643).

Також, згідно з інформацією розміщеною в Єдиному державному реєстрі товариство з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" - припинено, а його правонаступником є товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт" (просп. Адміральський, 31, м. Одеса, 65059, ідентифікаційний код 41424397).

16.07.2019 Позивачем подано до місцевого суду клопотання про поновлення провадження у справі №904/10506/17 (60-61), в якому останній повідомляє суд про те, що постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2019р. у справі №904/8185/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 10.04.2019р., було скасовано постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2018 у справі №904/8185/17, якою було визнано ТОВ "СВКЗ" банкрутом, а також провадження у справі №904/8485/17 про банкрутство ТОВ "СВКЗ"- закрито.

03.09.2019р. Позивач подав клопотання (арк.с. 126-127), в якому зазначив, що відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" та ТОВ "Буден Естейт" є достовірними і використовуються відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Таким чином, Комітет надає суду витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" та ТОВ "Буден Естейт", які підтверджують, що:

- ТОВ "ВКЛМ", ТОВ "ЗКВС" та ТОВ "Буден Естейт" є правонаступниками ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" (яке припинено);

- ТОВ "Актив Естейт" є правонаступником ТОВ "Буден Естейт" (яке припинено), який є правонаступником ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод", а отже ТОВ "Актив Естейт" є правонаступником і ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод".

З урахуванням викладеного, посилаючись на ч. 1 ст. 52 ГПК України, ст.109 ЦК України місцевий господарський суд виніс оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів поділяє висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, з наступних підстав.

Ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань": у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються в результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (надалі - Єдиний державний реєстр) відповідач у даній справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" (надалі - ТОВ "СВКЗ") припинено за рішенням засновників 01.04.2019 року. При цьому, в Єдиному державному реєстрі міститься інформація про наявність правонаступників відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗКВС", Товариство з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт".

Разом з тим, із Єдиного державного реєстру вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" припинено за рішенням засновників 29.06.2017 року. При цьому, в Єдиному державному реєстрі міститься інформація, що правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт".

Відповідно до приписів статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Таким чином, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Виходячи з положень статті 107 Цивільного кодексу України у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.

Верховний Суд в постанові від 31.05.2018 року у справі № 910/1879/17 звернув увагу, що судам необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків.

У частині 2 статті 107 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 910/23312/14).

Аналогічні дії зі складання передавального акту з огляду на зміст статті 107 Цивільного кодексу України підлягають вчиненню у разі реорганізації юридичної особи шляхом злиття, перетворення.

Під час реорганізації юридичної особи шляхом приєднання передання майна, прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника здійснюється на підставі передавального акта, в якому має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються. Разом з тим, момент переходу прав і обов`язків до правонаступника визначається днем підписання передавального акта, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто включенням запису про припинення юридичної особи до державного реєстру (висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 02.04.2019 року у справі № 922/2301/18).

Як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом здійснено копії з реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" таких документів (арк.с. 140-158):

протокол №5 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" від 07.11.2016р., зокрема, про виділ з Товариства за розподільчим балансом майна, прав та обов`язків до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб;

протокол №8 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" від 06.06.2017р. про виділ з ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" за розподільчим балансом майна, прав та обов`язків до ТОВ "ВКЛМ";

розподільчий баланс про передачу частини майна, прав та обов`язків ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" до ТОВ "ВКЛМ" від 13.06.2017р.;

протокол №9 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" від 13.06.2017р. про затвердження розподільчого балансу;

протокол №3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" від 20.02.2017р., зокрема, про затвердження розподільчого балансу;

розподільчий баланс про передачу частини майна, прав та обов`язків ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" до ТОВ "БУДЕН ЕСТЕЙТ" від 10.02.2017р.;

протокол №6 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" від 14.04.2017р. про виділ з ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" за розподільчим балансом майна, прав та обов`язків до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗКВС";

розподільчий баланс про передачу частини майна, прав та обов`язків ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" до ТОВ "ЗКВС" від 18.04.2017р.

При дослідженні зазначених документів, встановлено, що зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" по сплаті штрафу накладеного рішенням Антимонопольного комітету України на суму 136000,00 грн., не виявлено ані в зобов`язаннях товариства, ані в зобов`язаннях його правонаступників.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24.07.2019 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" припинено в результаті ліквідації 01.04.2019р, про що зароблений відповідний запис.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З урахуванням вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Таким чином, подавши клопотання про залучення до участі у справі правонаступників позивач повинен довести зазначені обставини, надавши суду докази, не лише відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва юридичної особи, а й докази факту настання правонаступництва у правовідносинах, щодо яких заявлено позовні вимоги щодо такої сторони (передавальний акт, в якому має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються).

Однак, як встановив місцевий суд, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, при дослідженні реєстраційної справи Відповідача, а саме розподільчих балансів про передачу частини майна, прав та обов`язків ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" до ТОВ "ВКЛМ", ТОВ "ЗКВС" та ТОВ "Буден Естейт", зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" по сплаті штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України на суму 136000,00 грн., не виявлено ані в зобов`язаннях товариства, ані в зобов`язаннях його правонаступників.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи на момент звернення Позивачем з позовом до суду (14.12.2017 р.) ТОВ "БУДЕН ЕСТЕЙТ" вже було припинено (дата припинення 29.06.2017 р.), а ТОВ "СІМФЕРОПОЛЬСЬКИЙ ВИНО-КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД" продовжувало здійснювати свою діяльність.

За змістом частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання зобов`язання чи порушення правил здійснення діяльності, якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

Покладення обов`язку боржника на третю особу є можливим лише за волею такої особи або в результаті універсального правонаступництва (переходу прав та обов`язків). Аналогічна правова позиція підтверджується судовою практикою, викладеною, зокрема, в постанові Верховного Суду від 23.05.2019 року у справі № 910/5098/18.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про залучення до участі у справі №904/10506/17 правонаступників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", а саме, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗКВС" та залучення до участі у справі №904/10506/17 правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт".

Враховуючи наведене, господарським судом при винесенні ухвали правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зроблені висновки, які відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019р. у справі №904/10506/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.10.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов