ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року Справа № 924/1142/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.08.2019 у справі №924/1142/16 (суддя Димбовський В.В.)

за скаргою ФОП Котлінського Миколи Івановича на постанову старшого державного виконавця Другого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О. про опис та арешт майна від 15.07.2019 у виконавчому провадженні №54289025 у справі №924/1142/16

за позовом Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, м. Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до Фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного підприємства "Укрсервіс-Поділля", м.Хмельницький

про стягнення 204609,75 грн. збитків

за участю представників сторін:
позивача не з`явився;

відповідача не з`явився;

третьої особи не з`явився;

органу ДВС не з`явився;

органу прокуратури- Безпалов А.В. посвідчення №051323 від 02.11.2018;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.02.2017 (суддя Заярнюк І.В.) у позові Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, м Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до Фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича, м. Хмельницький про стягнення 204 609,75 грн. збитків відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.02.2017 у справі №924/1142/16 задоволено; рішення господарського суду Хмельницької області від 06.02.2017р. у справі №924/1142/16 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Вирішено стягнути з фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича ( АДРЕСА_1 ) на користь Хмельницької міської ради (29000, м.Хмельницький, вул. Гагаріна, 3) 204609,75 грн. збитків; вирішено стягнути з фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича ( АДРЕСА_1 ) на користь прокуратури Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський,3) 3069,15грн. - судового збору за розгляд позовної заяви та 3376,07 грн. - судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2017 касаційну скаргу ФОП Котлінського Миколи Івановича залишено без задоволення; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 у справі № 924/1142/16 залишено без змін.

08.08.2019 на адресу суду від ФОП Котлінського Миколи Івановича надійшла скарга на дії державного виконавця від 06.08.2019, відповідно до якої просить: постанову про опис та арешт майна від 15.07.2019 у виконавчому провадженні № 54289025, якою описано і накладено арешт на приміщення адмінбудинку зі складом та гаражем загальною площею 497,2 кв.м., що належать на праві власності ОСОБА_1 , та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , - визнати неправомірною та скасувати.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.08.2019 у справі №924/1142/16 скаргу ФОП Котлінського Миколи Івановича від 06.08.2019 на постанову старшого державного виконавця Другого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О. про опис та арешт майна від 15.07.2019 у виконавчому провадженні №54289025 по справі №924/1142/16 залишено без розгляду.

12.08.2019 на адресу Господарського суду Хмельницької області від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця від 07.08.2019, відповідно до якої просить: постанову про опис та арешт майна від 15.07.2019р. у виконавчому провадженні № 54289025, якою описано і накладено арешт на приміщення адмінбудинку зі складом та гаражем загальною площею 497,2 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 , та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , - визнати неправомірною та скасувати.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.08.2019 у справі №924/1142/16 у задоволенні скарги ФОП Котлінського Миколи Івановича про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Другого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О. про опис та арешт майна від 15.07.2019 у виконавчому провадженні №54289025 по справі №924/1142/16 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою Господарським судом Хмельницької області ухвалою від 27.08.2019 у справі №924/1142/16 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№2217/19 від 16.09.2019) в якій просить суд ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.08.2019 у справі №924/1142/16 скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу ФОП Котлінського Миколи Івановича про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Другого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О. про опис та арешт майна від 15.07.2019 у виконавчому провадженні №54289025 по справі №924/1142/16 задоволити.

Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець не знімаючи арешт з нереалізованого майна, вартість якого є достатньою для погашення боргу, здійснював подальші виконавчі дії опису і арешту приміщення адмінбудинку зі складом та гаражем загальною площею 497,2 кв.м. Такі дії виконавця перешкоджають боржнику відчужити нереалізоване майно та погасити борг добровільно. Рішення та дії державного виконавця є неефективними і лише перешкоджають виконати судове рішення за рахунок продажу власного майна.

В ході проведення виконавчої дії державний виконавець порушив право Котлінського М.І. на недоторканість його володіння. Істотне порушення державним виконавцем основоположних прав людини під час вчинення виконавчої дії свідчить про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.

Зміст постанови державного виконавця не відповідає вимогам абз. 5 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.08.2019 у справі №924/1142/16 - залишено без руху.

02.10.2019 року до суду надійшла від Фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№33120/19) вказаних в ухвалі суду від 20.09.2019 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 у справі №924/1142/16 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича; розгляд апеляційної скарги призначено на "22" жовтня 2019 року об 11:00 год.; запропоновано позивачу - у строк до 17.10.2019 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів учасникам у справі; запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та старшому державному виконавцю Другого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Хованцю І.О. у строк до 17.10.2019 подати до суду письмові пояснення з приводу поданої апеляційної скарги.

Матеріалами справи стверджується, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

15.10.2019 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов від органу ДВС відзив на апеляційну скаргу (вих. №54837/14.20-30 від 15.10.2019) в якому з підстав висвітлених у ньому, просить суд в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича відмовити, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.08.2019 у справі №924/1142/16 залишити без змін. Окрім того повідомлено суд, що 07.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.9, ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення суду та надано суду копію даної постанови.

В судове засідання 22.10.2019 з`явився прокурор. Прокурор надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Позивач, відповідач та третя особа не забезпечили явку уповноважених представників в судове засідання 22.10.2019, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши прокурора, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

На виконанні у Другому ВДВС м. Хмельницький перебувають виконавчі провадження ВП54289025 по виконанню наказу Господарського суду Хмельницької області № 924/1142/16 від 09.06.2017 року про стягнення з ФОП Котлінського Миколи Івановича на користь Хмельницької міської ради коштів в сумі 204609,75 грн. та ВП 54229740 по виконанню наказу Господарського суду Хмельницької області № 924/1142/16 від 09.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь прокуратури Хмельницької області 3069,15грн. - судового збору за розгляд позовної заяви та 3376,07 грн. - судового збору за розгляд апеляційної скарги.

В ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити в реєструючі органи з метою встановлення майнового стану боржника.

07.08.2017 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника Котлінського М.І.

Відповідями від 18.07.2017 з Державної фіскальної служби України та ПФУ встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує пенсію.

13.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію інші доходи боржника та направлено до Управління з координації та контролю за виплатою пенсій ГУ ПФУ в Хмельницькій області до виконання.

07.05.2018 року державним виконавцем описано 1. Термопластавтомат ДЄ-3130; 2. Термопластавтомат ДЄ-3127; 3. Гранулятор який належить на праві власності ОСОБА_1

16.05.2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 для надання ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника.

14.08.2018 року надійшла оцінка про вартість майна. Відповідно до звіту експерта про оцінку рухомого майна вартість становить:

1. Термопластавтомат ДЄ-3130 вартістю 30618,00 грн. (без урахування ПДВ);

2. Термопластавтомат ДЄ-3127 вартістю 48600,00 грн. (без урахування ПДВ);

3. Гранулятор вартістю 147603,00 грн. (без урахування ПДВ).

15.08.2018 року надіслано повідомлення про проведену експертну оцінку арештованого рухомого майна та його вартість сторонам.

29.08.2018 року направлено документи щодо проведення реалізації майна, а саме: 1. Термопластавтомат ДЄ-3130; 2. Термопластавтомат ДЄ3127; 3. Гранулятор до ДП «СЕТАМ».

Відповідно до протоколу № 358457 (лот 301424) від 20.09.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 358458 (лот 301425) від 20.09.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 358459 (лот 301428) від 20.09.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 361692 (лот 304224) від 10.10.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 361690 (лот 304221) від 10.10.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 361689 (лот 304220) від 10.10.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 366047 (лот 307779) від 30.10.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 366045 (лот 307763) від 30.10.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 366044 (лот 307762) від 30.10.2018 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

05.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в порядку інструкції про безготівкові розрахунки та направлено до фінансових установ для виконання.

07.11.2018 року державним виконавцем направлено лист стягувачу Хмельницькій міській раді про вирішення питання щодо залишення за собою нереалізованого майна за вартістю 1. Термопластавтомат ДЄ-3130 вартістю 15309,00 грн. (без урахування ПДВ); 2. Термопластавтомат ДЄ-3127 вартістю 24300,00 грн. (без урахування ПДВ); 3. Гранулятор вартістю 73801,50 грн. (без урахування ПДВ).

Згідно відповіді з ПАТ «КредоБанк», банк «Південний», «Державного експортно-імпортний банку України», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «A-Банку», AT «Укрсиббанку» боржник рахунки не відкривав.

23.11.2018 року на адресу Другого відділу ДВС м. Хмельницький надійшов лист від Хмельницької міської ради, що нереалізоване майно не може бути використаним в господарській діяльності на комунальних підприємствах міста.

Згідно відповіді з АТ КБ «Приват Банк» та AT «Укрсоцбанк» арешт на рахунки ОСОБА_1 накладено, на рахунках відсутні кошти.

28.12.2018 року державним виконавцем описано транспортний засіб FORD Sierra, 1989 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

14.01.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 для надання ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника.

15.03.2019 року надійшла оцінка про вартість майна. Відповідно до звіту експерта про оцінку рухомого майна вартість транспортного засобу FORD Sierra, 1989 р.в. д.н.з. НОМЕР_3 становить: 22009,00 грн. (без урахування ПДВ).

19.03.2019 року надіслано повідомлення про проведену експертну оцінку арештованого рухомого майна та його вартість сторонам.

28.03.2019 року направлено документи щодо проведення реалізації майна, а саме: транспортного засобу FORD Sierra, 1989 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 до ДП «СЕТАМ».

Відповідно до протоколу № 399614 (лот 340550) від 18.04.2019 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку' з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 404381 (лот 344798) від 08.05.2019 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу № 408543 (лот 349001) від 28.05.2019 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

01.07.2019 року державним виконавцем направлено лист стягувачу Хмельницькій міській раді про вирішення питання щодо залишення за собою нереалізованого майна за вартістю 11004,50 грн. (без урахування ПДВ).

На підставі вищевикладеного державний виконавець вжив заходів для звернення стягнення на рухоме майно, що належить на праві власності боржнику та не порушив черговість стягнення.

15.07.2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місцезнаходження нерухомого майна, а саме м. Хмельницький, вул. Міцкевича, 35.

Державним виконавцем описано приміщення адмінбудинку зі складом площею 497,2 кв.м. згідно договору про поділ майна, що є в спільній частковій власності від 17.02.2009 та технічної документації на дане приміщення.

15.07.2019 року державним виконавцем описано нерухоме майно, а саме: приміщення адмінбудинку зі складом площею 497,2 кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_1 , про що 15.07.2019 державним виконавцем Хованець І.О. складено постанову про опис та арешт майна серії №54289025.

Згідно договору про поділ майна, що є в спільній частковій власності від 17.02.2009 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 72/100 (сімдесят дві сотих) частини приміщення, загальною площею 692,3 кв.м., що становить 497,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення, посвідченого 20.10.2008р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Гридіним C.O. за реєстровим №4725 (бланк серії ВКТ № 906131), зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 20.10.2008 за №3196580, згідно Витягу Державного реєстру правочинів №6659197, зареєстрованого Хмельницьким БТІ 23.10.2008 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20685849, електронний № 25000191.

У п. 6 договору зазначено, що ОСОБА_1 на власний розсуд здійснює право володіння, користування та розпорядження з дотриманням вимог чинного законодавства щодо приватної власності на приміщення загальною площею, що складається з: приміщення адмінбудинку зі складом та гаражем, а саме: складу 4 площею 48,4 кв.м. гаражу 5 площею 103,8 кв. м., загальною площею 152,2 кв.м., гаражу з електроцехом, а саме токарного цеху 1 площею 39,1 кв. м., гаражу 2 площею 89,3 кв. м., побутового приміщення 3 площею 12,4 кв. м., кладової 4 площею 2,0 кв. м., коридору 5 площею 13,8 кв. м., гаражу 6 площею 60,1 кв. м., гаражу 7 площею 30,8 кв. м., електроцеху: коридор площею 1,6 кв. м., електроцех 2 площею 26,8 кв. м. - загальною площею 275,9 кв.м., склади, а саме: складу 1 площею 13,1 кв. м., складу 2 площею 11,5 кв. м., складу 3 площею 7,4 кв. м., складу 4 площею 37,1 кв, м. - загальною площею 69,1 кв.м., що становить 72/100 частини приміщення загальною площею 497,2 кв.м.

06.08.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 для надання ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника.

Не погодившись з винесеною постановою від 15.07.2019 про опис та арешт майна серії №54289025 та діями державного виконавця Хованця І.О., боржник звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Другого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О. про опис та арешт майна від 15.07.2019 у виконавчому провадженні №54289025 у справі №924/1142/16.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку винесеній ухвалі в межах доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди однієї із сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява №41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01, п. 84).

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено обов`язки і права виконавців та обов`язковість вимог виконавців.

Відповідно до даної правової норми виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. п. 4, 12 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

В силу ч. 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, органом державної виконавчої служби було вжито всіх необхідних та можливих заходів для належного примусового виконання судового рішення у справі №924/1142/16, відтак державний виконавець правомірно постановою від 15.07.2019 про опис та арешт майна у виконавчому провадженні №54289025 в черговий раз здійснив опис та арешт майна боржника. Доказів, які б свідчили про неправомірне проникнення осіб на територію, яка знаходиться у володінні скаржника судом не встановлено, а боржником не надано.

Щодо доводів скаржника про те, що він неодноразово пропонував державному виконавцю звернути стягнення в першу чергу на транспортний засіб Ford Sierra; верстат ДЄ 3130 - термопластавтомат, верстат в робочому стані, гранулятор в робочому стані, колегія суддів звертає увагу боржника, що в силу ч. 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу, однак черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Також, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи скаржника про те, що в оскаржуваній постанові про опис та арешт майна від 15.07.2019 не вказані кількість кімнат, матеріали стін та кількість поверхів приміщення, оскільки при описі майна боржника державним виконавцем використовувалися дані, які встановлені правочином, на підставі якого скаржник набув право власності на описане майно, а саме на підставі договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення, посвідченого 20.10.2008 приватним нотаріусом.

Щодо тверджень скаржника про те, що державний виконавець не знімаючи арешт з нереалізованого майна, вартість якого є достатньою для погашення боргу, неправомірно здійснював подальші виконавчі дії опису і арешту іншого майна боржника, чим перешкоджав боржнику відчужити нереалізоване майно та погасити борг добровільно, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець правомірно, в межах визначених законом, здійснював подальші виконавчі дії опису і арешту іншого майна боржника, не знімаючи при цьому арешт з нереалізованого майна, оскільки підстав, визначених ч.ч.4, 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, не було на момент прийняття постанови про опис та арешт майна від 15.07.2019.

Судом також приймається до уваги те, що 07.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.9, ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді скарги судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Котлінського Миколи Івановича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.08.2019 у справі №924/1142/16 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "25" жовтня 2019 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.