РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2019Справа № 910/11233/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"

про стягнення 6810,00 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП 6 810,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 23.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позов відповідач вказав, що учасники ДТП не досягли згоди щодо всіх обставин ДТП, оскільки в європротоколі зазначено про відсутність видимих пошкоджень застрахованого в позивача автомобіля, відсутня схема ДТП, пункт 12 заповнений однаковими пунктами, а також відсутні свідки даної ДТП. Крім того, умовами договору від 08.02.2018 № АЗ-047/101/190000086 встановлено умову щодо виплати страхового відшкодування в разі експлуатації автомобіля особами з мінімальним стажем керування більше 10 років, чого позивачем не доведено. Також відповідач просив відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу адвоката та зауважив на неспівмірності таких витрат із ціною позову.

У відповіді на відзив позивач посилався на те, що водій застрахованого позивачем автомобіля не міг побачити одразу видимі пошкодження автомобіля через особливість кузова, бампера чи інших деталей. При цьому, обставини ДТП зазначені в пункті 14 європротоколу, за якими ДТП сталася під час виїзду з автостоянки транспортного засобу марки Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у той час як застрахований позивачем автомобіль не рухався. Крім того, позивач наголосив на умови укладеного до договору додаткового договору, яким змінено обмеження на використання транспортного засобу особами із певним стажем керування. Щодо заперечень відповідача на розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивач вказав на відсутність контррозрахунку відповідача та зауважив, що ціна позову не може бути перешкодою для отримання правничої допомоги та остання є співрозмірною із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 між позивачем, як страховиком, та ТОВ «МДА Трейд» в особі директора ОСОБА_2 , як страхувальником, укладено договір № АЗ-047/101/190000086 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Renault Dokker, державний номер НОМЕР_2 .

Додатковим договором від 11.02.2019 № 1 до вказаного договору внесено зміни в частині пункту 6 договору щодо використання транспортного засобу особами з мінімальним стажем керування та зазначено про можливість використання транспортного засобу будь-якою особою на законних підставах.

15.02.2019 у місті Києві на вул. Сім`ї Хохлових відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Renault Dokker, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортним засобом марки Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1

Вищезазначена ДТП за взаємним погодженням водіїв оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом).

Відповідно до графи 14 європротоколу водій транспортного засобу марки Renault Dokker, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 зауважив, що не рухався по дорозі, у той час як водій транспортного засобу марки Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 здійснив на нього наїзд.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.02.2019 страхувальник звернувся до позивача із заявою-повідомленням про настання страхового випадку та 19.02.2019 із заявою на виплату страхового відшкодування, згідно із умовами договору від 08.02.2018 № АЗ-047/101/190000086.

Вартість відновлювального ремонту відповідно до рахунку на оплату від 12.03.2019 № 30, виставленого ФОП Колісник Віктором Івановичем , становила 6810 грн.

Згідно із страховим актом від 14.03.2019 № 72/19 позивач визначив розмір страхового відшкодування у сумі 6810 грн., яке перерахував на рахунок ФОП Колісник В. І. , що підтверджується платіжним дорученням від 14.03.2019 № 846.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АК/9175267, відповідно до відомостей з бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

01.04.2019 позивач звернувся до відповідача із претензією № 1255/17 на виплату страхового відшкодування у розмірі 6810 грн., у відповідь на яку відповідач у листі зазначив, що учасники ДТП не досягли згоди щодо всіх обставин ДТП, у зв`язку з чим відповідач має провести додаткове розслідування. Крім того, водійський стаж ОСОБА_3 не відповідав умовами договору від 08.02.2018 № АЗ-047/101/190000086, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Разом із цим, відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України, що кореспондуються із п.33.2 ст.33 зазначеного Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 №274/2011, у европротоколі зазначаються, зокрема, час та місце настання ДТП; у пункті 13 відображаються: розташування транспортних засобів А і В на момент настання ДТП, стрілками напрямок їх руху, дорожні знаки та розмітка, назва вулиць або доріг.

Інструкція визначає умови заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке надається Страховику чи Моторному (транспортному) страховому бюро України водієм транспортного засобу на виконання підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також застосування Типових схем дорожньо-транспортних пригод та розподілу відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди за заподіяну ними шкоду при оформленні документів по дорожньо-транспортним пригодам без участі уповноважених на те працівників міліції.

Суд зазначає, що схема ДТП є одним із основних доказів, на підставі якого проводиться аналіз механізму пригоди та оцінка дій водіїв стосовно Правил дорожнього руху України.

При цьому, при оформленні дорожньо-транспортної пригоди у такий спосіб (складення її учасниками європротоколу без виклику відповідного підрозділу МВС України) не складається постанова про адміністративне правопорушення та не направляються матеріали дорожньо-транспортної пригоди до суду для притягнення відповідальної за вчинення такої пригоди особи до відповідальності.

Водночас, із наявного у матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 15.02.2019, не вбачається механізму створення ДТП, оскільки відсутня відповідна схема із зазначенням місць розташування транспортних засобів на момент настання ДТП, напрямок їх руху тощо. Наведені у європротоколі пояснення водія ОСОБА_3 щодо настання ДТП коли він не рухався по дорозі, у той час як водій транспортного засобу марки Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 здійснив на нього наїзд, є лише викладенням його власних пояснень щодо ДТП і допоміжною інформацією до схеми ДТП, та не можуть її підміняти.

Також, жодною із сторін не визнано вини у скоєнні ДТП, у зв`язку з чим за відсутності схеми даної дорожньо-транспортної пригоди неможливо дійти певного та обґрунтованого висновку щодо покладення відповідальності за її вчинення саме на водія ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АК/9175267.

За наведених обставин суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за завдану шкоду власнику (позивачу, як особі, до якої перейшло право вимоги) транспортного засобу марки Renault Dokker, державний номер НОМЕР_2 , відсутні.

Інші пояснення сторін, викладені в позові, відзиві, відповіді на відзив, судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сплачені позивачем суми судового збору, витрат на правничу професійну допомогу адвоката відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова