ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Черкаси справа № 925/829/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача представник не з`явився;

від відповідача представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ

до Дочірнього підприємства Черкаський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України

про стягнення 457380 грн 97 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства Черкаський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення 457380 грн 97 коп. заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов договорів поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015, № 03/03-17Д від 03.03.2017, № 122 від 05.12.2017.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеними між сторонами договорами поставки щодо своєчасної та повної оплати поставленого позивачем на виконання вище вказаних договорів товару.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25 липня 2019 року; встановлено відповідачу строк для надіслання (надання) господарському суду та позивачу відзиву на позов.

23 липня 2019 року від відповідача надійшов відзив № 1592/11 від 22 липня 2019 року на позовну заяву, у якому він проти позову заперечує, оскільки позивачем не надано первинних документів на підтвердження поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25 липня 2019 року відкладено підготовче засідання на 16 вересня 2019 року; позивачу встановлено строк доля надання суду відповіді на відзив на позов.

23 серпня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив з копіями первинних документів на підтвердження господарських операцій з поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16 вересня 2019 року спільне клопотання сторін про відкладення розгляду справи у зв`язку з можливістю врегулювання спору у добровільному порядку задоволено. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 11 годину 00 хвилин 10 жовтня 2019 року.

10 жовтня 2019 року відповідач подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги визнав та просив суд на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, сплаченого за подання позову.

Учасники справи були повідомлені про час та місце розгляду справи судом належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення з відміткою про вручення адресату ухвали суду, проте своєї участі у засідання суду не забезпечили.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відмови позивачем від позову не подано, клопотання про відкладення розгляду справи від сторін суд не отримав, докази врегулювання спору відсутні, а тому суд вважає, що розгляд справи слід провести за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 10.10.2019 підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступні обставини справи.

08.12.2015 між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ (постачальник) та відповідачем - дочірнім підприємством Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (покупець), укладено договір поставки № 08/12-01Д. (далі Договір № 08/12-01Д ) (а.с. 25-27).

Згідно з умовами договору № 08/12-01Д, постачальник зобов`язується проводити поставку (продаж) покупцю у власність (повне господарське відання) товар, а саме Розріджувач для бітумів STAROIL GL 30 окремими партіями, відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього договору. (п. 1.1. Договору).

Асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначаються у бухгалтерських документах постачальника рахунку - фактурі, видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною цього Договору. (п. 1.2. Договору).

Пунктом 2 договору № 08/12-01Д сторонами встановлено умови та строки постачання:

2.1 Товар повинен бути поставлений покупцю в термін, погоджений в усній чи письмовій формі з постачальником, на кожну окрему партію товару, відповідно до умов цього договору.

2.2 Датою поставки (передачі) товару постачальника у власність покупця, є дата зазначена в накладній на відпуск товару (кожної окремої партії товару).

2.3 Товар вважається поставленим постачальником та переданим у власність покупця в момент отримання представником покупця товару на складі постачальника та підписання покупцем накладних, які свідчать про факт отримання товару, і не потребує підписання між сторонами цього договору будь-яких актів приймання-передачі товару у власність.

2.4 Фактично оформлені накладні на відпуск товару, виписані на підставі довіреностей на одержання матеріальних цінностей (товару), відповідно до вимог діючого законодавства України є належним підтвердженням права власності Покупця на Товар.

Якість та кількість Товару, що постачається, перевіряється Покупцем в момент його отримання. У випадку виявлення нестачі або пошкодження Товару під час транспортування складається Акт, підписаний уповноваженими представниками Сторін. (п. 3.3. Договору).

Претензії покупця щодо кількості та якості товару приймаються протягом 10 днів з дати поставки та розглядаються постачальником в строки і в порядку встановленому чинним законодавством України. Постачальник має право відхилити претензійні вимоги щодо кількості та якості, заявлені з порушенням вимог діючого законодавства України. (п. 3.7. Договору).

Загальна кількість товару, його асортимент, номенклатура, одиниці виміру товару та ціна одиниці товару визначається Постачальником у Рахунках. (п. 6.1. Договору).

Загальна вартість договору становить 102 825 грн. 00 коп. (п. 6.4. Договору).

Пунктом 7 договору № 08/12-01Д сторонами встановлено порядок проведення розрахунків за отриманий товар:

7.1 Оплата Покупцем здійснюється на підставі відповідних документів зазначених в п.1.2 цього Договору, які постачальник виписує на кожну партію товару та передає покупцю у момент отримання товару покупцем.

7.2 Оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня поставки товару.

7.3 Платіжні документи за цим Договором оформляються згідно чинного законодавства України із дотриманням усіх вимог, що звичайно ставляться до змісту і форми таких документів, з обов`язковим зазначенням номера рахунку-фактури за яким здійснюється переказ грошових коштів.

7.4 Товар вважається повністю оплаченим з дня надходження всієї суми коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

7.5 Оплата вважається проведеною з моменту зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата товару відбувається у національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін, строк дії договору закінчується 31 грудня 2015 року. (п.п. 11.1-11.2 Договору).

30.12.2015 між відповідачем - дочірнім підприємством Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (покупець), та позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ (постачальник), укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015. (а.с. 28). Додаткова угода містить такі умови:

1. У зв`язку з виникненням у Покупця потреби у збільшенні об`єму товару (Розріджувач для бітумів STAROIL GL 30) сторони домовились внести зміни в п. 6.4 Договору поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015р. та викласти його у наступній редакції: « 6.4. Загальна вартість Договору визначається загальною вартістю поставленого Товару відповідно до п.1.2 даного Договору.».

2. Сторони домовились подовжити строк дії договору поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015р. до 31 грудня 2016 року.

3. Усі інші умови Договору, не змінені та не обумовлені даною Додатковою угодою, залишаються без змін.

03.03.2017 між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ (постачальник) та відповідачем - дочірнім підприємством Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (покупець), укладено договір поставки № 03/03-17Д. (далі Договір № 03/03-17Д) (а.с. 29-31).

Згідно з умовами договору № 03/03-17Д Постачальник зобов`язується проводити поставку (продаж) Покупцю у власність (повне господарське відання) товари окремими партіями відповідно до замовлення покупця, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього Договору. (п. 1.1. Договору № 03/03-17Д).

Асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначаються у бухгалтерських документах постачальника рахунку - фактурі, видаткових накладних, які після підписання Сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною цього Договору. (п. 1.2. Договору № 03/03-17Д).

Загальна орієнтовна ціна договору залишається відкритою, а остаточна сума договору складає суму всіх накладних, на підставі яких було здійснено поставку продукції за даним Договором окремими партіями та визначається виходячи із встановлених цін на продукцію. (п. 6.4. Договору № 03/03-17Д).

Оплата Покупцем здійснюється на підставі відповідних документів зазначених в п.1.2 цього Договору, які постачальник виписує на кожну партію товару та передає покупцю у момент отримання товару покупцем. (п. 7.1. Договору № 03/03-17Д).

05.12.2017 між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ (постачальник) та відповідачем - дочірнім підприємством Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (покупець), укладено договір поставки № 122 (далі Договір № 122) (а.с. 32-35).

Згідно з умовами договору № 122 постачальник зобов`язується проводити поставку (продаж) покупцю у власність наступний товар - добавка для виробництва суміші холодної ремонтної бітумомінеральної (а.б.) - розріджувач для бітумів Staroil VG 50, а покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно оплатити на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору № 03/03-17Д).

Найменування (номенклатура, асортимент) товару - добавка для виробництва суміші холодної ремонтної бітумомінеральної (а.б.) - розріджувач для бітумів Staroil VG 50. Кількість товару, що підлягає поставці згідно умов цього договору становить 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) кг. Кількість товару є орієнтовною, остаточна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, визначається відповідно до заявок покупця, оформлених згідно вимог цього договору (п. 1.2 Договору № 122).

Розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати покупцем рахунку постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2 договору, проте у будь-якому випадку після отримання покупцем повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі (п. 4.1 Договору № 122).

Рахунок приймається до оплати при отриманні товару та всіх документів що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ покупця, який безпосередньо отримав партію товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду товару (п. 4.2 Договору № 122).

Відповідно до п. 4.3 договору покупець зобов`язується розрахуватися з постачальником за отриманий товар на протязі 30 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначених в п. 4.1, п. 4.2 цього договору.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін, строк дії договору закінчується 31 грудня 2018 року. (п.п. 10.1 Договору № 122).

До договору № 122 від 05.12.2017 сторони уклали додаток Специфікація поставки товару, відповідно до якої товар, що підлягає поставці: добавка для виробництва суміші холодної ремонтної бітумомінеральної (а.б.) - розріджувач для бітумів Staroil VG 50 у кількості 9600 кг, загальна сума з ПДВ 996 480,00 грн, яка підписана обома сторонами та скріплена їх печатками (а. с. 36).

На виконання умов договорів поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015, № 03/03-17Д від 03.03.2017, № 122 від 05.12.2017, позивач поставив за період з 02.02.2015 по 03.03.2017, а відповідач прийняв обумовлений товар на загальну суму 901806,00 грн, що підтверджується:

- видатковою накладною № 2/02 від 02 лютого 2016 року (а.с. 57);

- довіреністю № 19 на отримання ТМЦ від 02 лютого 2016 року (а.с. 58);

- видатковою накладною № 7/03 від 01 березня 2016 року (а.с. 59);

- довіреністю № 35 на отримання ТМЦ від 26 лютого 2016 року (а.с. 60);

- видатковою накладною № 91 від 03 березня 2017 року (а.с. 61);

- довіреністю № 19 на отримання ТМЦ від 03 березня 2017 року (а.с. 62);

- видатковою накладною № 427/12 від 06 грудня 2017 року (а.с. 63);

- ТТН № Р427/12 на отримання ТМЦ від 06 грудня 2017 року (а.с. 64).

Видаткові накладні підписані та скріплені печатками обох сторін.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі не виконав свої зобов`язання з оплати товару поставленого позивачем згідно з умов договорів поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015, № 03/03-17Д від 03.03.2017, № 122 від 05.12.2017.

З метою врегулювання спору з приводу порушених прав та інтересів позивач двічі звертався до відповідача з письмовими претензіями (від 04.04.2019 вих. №41 та від 27.05.2019 вих. № 61/1) у яких зазначалось, що в разі несплати заборгованості, позивач буде змушений звернутись до суду задля її стягнення (а.с. 37-39). Претензії були вручені відповідачу, в матеріалах справи містяться поштові повідомлення з відміткою про вручення адресату. Однак, Відповідач взяті на себе грошові зобов`язання щодо повного та своєчасного розрахунку за придбаний товар не виконав, що стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості з боржника.

За розрахунком позивача, станом на день звернення до суду, заборгованість відповідача перед ним становить 457380,97 грн.

Спірні правовідносини сторін виникли за договорами поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015, № 03/03-17Д від 03.03.2017, № 122 від 05.12.2017, які за своєю правовою природою являються договорами поставки.

Частина 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським зобов`язанням визнає зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається та відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, що позивач поставив відповідачу відповідно до умов Договорів поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015, № 03/03-17Д від 03.03.2017, № 122 від 05.12.2017 та Специфікації до нього товар, а останній отримав, що підтверджується вказаними вище видатковими накладними, довіреностями на отримання ТМЦ та товарно-транспортною накладною.

Відповідач прийнятий товар оплатив частково, таким чином не виконав своїх грошових зобов`язань з оплати товару поставленого позивачем згідно з договорами поставки № 08/12-01Д від 08.12.2015, № 03/03-17Д від 03.03.2017, № 122 від 05.12.2017, у зв`язку з чим у Дочірнього підприємства Черкаський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ в розмірі 457380 грн 97 коп.,

10 жовтня 2019 року відповідач подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, сплаченого за подання позову.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 46);

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд приймає визнання позову відповідачем, у зв`язку з чим, позовні вимоги щодо стягнення 457 380 грн. 97 коп. основного боргу задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши заявлене відповідачем клопотання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, суд дійшов висновку на підставі пунктів ч. 1 ст. 130 повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним згідно платіжного доручення № 5738 від 04.07.2019 року, що становить 3430 грн 36 коп.

Інші 50 відсотків судового збору, сплачені при поданні позову, на підставі статті 129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3430 грн 36 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (18006, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 389, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ (01042, м. Київ, Печерський район, бульв. Марії Приймаченко, 8-Б, кв. 37, ) - 457 380 грн. 97 коп. боргу, 3 430 грн. 36 коп. судового збору.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю УНІПРОМ, , місцезнаходження: 01042, м. Київ, Печерський район, бульв. Марії Приймаченко, 8-Б, кв. 37 з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3 430 грн. 36 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 5738 від 04.07.2019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 18.10.2019.

Суддя О.В. Чевгуз