УХВАЛА

м. Київ

09.10.2019Справа № 910/24323/16

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в загальному розмірі 70 764 грн. 88 коп.

В межах справи № 910/24323/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (ідентифікаційний код 01386326)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Позивач не з`явився

Від відповідача не з`явилися

Розпорядник майна не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/24323/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2017.

06.09.2018 до Господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в загальному розмірі 70 764 грн. 88 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.09.2018 заяву ОСОБА_1 із заявою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в загальному розмірі 70 764 грн. 88 коп. прийнято до розгляду в межах справи № 910/24323/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" та призначено розгляд на 03.10.2018.

01.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

12.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2018 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 24.10.2018.

Судове засідання призначене на 24.10.2018 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.11.2018 розгляд справи призначено на 14.11.2018 та визнано явку позивача обов`язковою.

07.11.2018 та 12.11.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.12.2018 задоволено клопотання позивача та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції на 16.01.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.19.

20.02.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Судове засідання, призначене на 20.02.2019 з технічних причин не відбулось.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2019 розгляд справи відкладено на 10.04.2019.

01.04.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло заперечення позивача на клопотання відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.04.2019 відкладено розгляд справи на 29.05.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.05.2019 відкладено розгляд справи на 26.06.2019.

У судовому засіданні 26.06.2019 розглядалось клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про витребування доказів.

У судове засідання 26.06.2019 представники сторін та розпорядник майна не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.06.2019 розгляд справи відкладено на 22.07.2019.

22.07.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання боржника про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.07.2019 відкладено розгляд справи на 21.08.2019.

У судове засідання 21.08.2019 представники сторін та розпорядник майна не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.08.2019 розгляд справи відкладено на 09.10.2019.

У судове засідання 09.10.2019 представники сторін та розпорядник майна не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

У судовому засіданні 09.10.2019 розглядався по суті позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, втрат від інфляції, відсотків в загальному розмірі 70 764 грн 88 коп.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, втрат від інфляції, відсотків в загальному розмірі 70 764 грн 88 коп., судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 04.12.2006 до 19.02.2013 працював у відокремленому підрозділі Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" - Мостобудівельний загін № 12 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на посаді машиніста автокрану 6 розряду кранової дільниці, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічні положення містяться і в статті 94 Кодексу законів про працю України. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно вказаних в позовній заяві відомостей та виписки з рахунку, відповідач розрахувався з позивачем щодо заборгованості по заробітної платі.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 7 570 грн 00 коп.

Крім того, відповідачем також заявлено вимоги, які складають середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який становить 62 296 грн 00 коп. , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 5 694 грн 27 коп., а також індексацію заробітної плати в розмірі 2 774 грн 61 коп.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про оплату праці" встановлена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати.

Компенсація у праві - є формою фінансового відшкодування збитків за порушення прав.

Тобто це є збитки, а не основна заробітна плата термін якої визначено статтею 1 Закону України "Про оплату праці", а структура заробітної плати встановлена статтею 2 Закону України "Про оплату праці".

Верховний Суд України у постанові від 14.11.2012р. у справі № 6-139цс12 дійшов висновку, що статті 116, 117 Кодексу законів про працю України структурно віднесені до розділу VII "Оплата праці" указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Із аналізу норм ст. 117 Кодексу законів про працю України вбачається, що працівнику підлягає виплаті середній заробіток за час затримки розрахунку тільки у разі відсутності спору про його розмір та доведеної вини власника або уповноваженого ним органу у невиплаті належних грошових сум при звільненні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не звертався до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" за виплатою грошових сум при звільненні і тільки при зверненні до суду з позовною заявою ним була заявлена така вимога, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а також компенсації втрати частини доходів у разі відсутності доказів звернення позивача з вимогою до відповідача про виплату грошових сум при звільненні викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 29.05.2019 у даній справі.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на викладені обставини на наведені норми суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк