ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3669/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000",м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 807 226,06 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" і просить стягнути заборгованість у розмірі 807 226,06 грн, з яких: основний борг у розмірі 690 441,40 грн, пеню у розмірі 99 473,59 грн, 3% річних у розмірі 8 493,36 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 818,01 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2019 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №904/3669/19, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки. Так, відповідач лише частково оплатив поставлений товар, у зв`язку з чим заборгованість становить 690 441,40 грн.

Позивачем нараховано пеню у розмірі 99 473,59 грн, 3% річних у розмірі 8 493,36 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 818,01 грн за неналежне виконання відповідачем договору поставки.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 629, 692 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

12.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" (покупець) було укладено договір поставки № 1209, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.33).

Відповідно до пункту 1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати покупцеві у власність, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити наступний товар: кормові добавки та ветеринарні препарати.

Згідно пункту 1.4 договору, загальні кількість товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у видаткових накладних.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 1 130 441,40 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними:

- № 5137 від 30.11.2018 на суму 225 000,00 грн,

- № 76 від 10.01.2019 на суму 225 000,00 грн,

- № 566 від 03.02.2019 на суму 435,000,00 грн,

- № 603 від 12.02.2019 на суму 26 640,00 грн,

- № 1260 від 16.04.2019 на суму 218 801,90 грн, копії яких містяться в матеріалах справи (арк.с.37,45,63,66,69).

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату:

- № 4394 від 29.11.2018 на суму 225 000,00 грн,

- № 63 від 10.01.2019 на суму 225 000,00 грн,

- № 335 від 05.02.2019 на суму 435,000,00 грн,

- № 378 від 11.02.2019 на суму 26 640,00 грн,

- № 286 від 15.04.2019 на суму 218 801,90 грн, копії яких містяться в матеріалах справи (арк.с.39,47,64,67,70).

Пунктом 2.2.5 договору передбачено, що якщо інше не передбачено специфікаціями, які є невід`ємними частини цього договору, то покупець проводить повну сплату за поставлений товар відповідно до цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника не пізніше 30 календарних днів від дня передання партії товару у власність покупця. Датою поставки товару вважається дата видаткової накладної.

Відповідачем було частково оплачено поставлений товар на суму 440 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких міститься в матеріалах справи (арк.с.40-44,48-62).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 690 441,40 грн.

На час прийняття рішення, доказів оплати товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 2.2.5 договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 690 441,40 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.3 договору, за несвоєчасний розрахунок покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення поставки.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 99 473,59 грн за період з 12.12.2018 по 13.08.2019.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним. Тому, вимога щодо стягнення пені у розмірі 99 473,59 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 8 493,36 грн за період з 12.12.2018 по 13.08.2019 та інфляційних втрат у розмірі 8 818,01 грн за період грудень 2018 - липень 2019.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 8 493,36 грн та інфляційних втрат у розмірі 8 818,01 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір позивача у розмірі 12 108,39 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" (49042, м. Дніпро, Аеропорт, 42; ідентифікаційний код 24994073) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ" (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська/вул. Шкільна, 39/6; ідентифікаційний код 24912705) основний борг у розмірі 690 441,40 грн, пеню у розмірі 99 473,59 грн, 3% річних у розмірі 8 493,36 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 818,01 та судовий збір у розмірі 12 108,39 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 21.10.2019

Суддя Я.С. Золотарьова