ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.19 р. Справа № 917/1414/19

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Дюна - Веста", вул. Богдана Хмельницького 67, м.Червоноград, Львівська область, 80100

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Даяна Трейдінг", вул.Київська, 64, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення 880 651,74 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники сторін:

Представник позивача: Сидор С. Б., свід. адвоката № 2033 від 27.09.2012 р., дов. № 14 від 04.09.19 р. (приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Червоноградського міського суду Львівської області).

Представник відповідача: не з`явився.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" звернулося в Господарський суд Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Даяна Трейдінг" про стягнення 593 816,66 грн. заборгованості.

Ухвалою від 14.08.2019 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 05.09.19 року.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.08.2019 року та ухвала про оголошення перерви були надіслані відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвал, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак поштові відправлення не були вручені відповідачу та повернулися до суду року з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку про невручення поштового відправлення у зв`язку з - "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній".

Ухвалою суду від 20.08.2019 року було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 917/1414/19.

30.08.2019 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Даяна Трейдінг" (код за ЄДРПОУ - 41382326, місцезнаходження: 39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, буд. 64):

- 880 651,74 грн., у тому числі : 828 030,10 грн. - основна сума боргу, 47 594,06 гри. - пеня, 892,92 грн. - сума інфляційних втрат, 4 134,66 грн. - 3% річних.

- 13 209,78 грн. судових витрат.

В судовому засіданні 05.09.2019 року заява позивача була прийнята судом до розгляду та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 25.09.2019 року на 10.00 год., про що відповідач повідомлявся ухвалою від 05.09.2019 року.

05.09.2019 р. ухвалою Господарського суду Полтавської області було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" про участь у судовому засіданні по справі № 917/1414/19, яке призначене на 25.09.2019 р., в режимі відеоконференції.

25.09.2019 р. відповідач у судове засідання повноважного представника вдруге не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином, а саме : ухвала суду від 05.09.2019 р. була надіслана відповідачу 09.09.2019 р. рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також дана ухвала була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також відповідачу було направлено екземпляр ухвали суду від 05.09.2019 р. про задоволення клопотання позивача про його участь у судовому засіданні по справі № 917/1414/19, яке призначене на 25.09.2019 р., в режимі відеоконференції.

Однак поштові відправлення не були вручені відповідачу та повернулися до суду з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку про невручення поштового відправлення у зв`язку з - "за закінченням терміну зберігання".

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи вищевикладене, судом було належним чином та завчасно повідомлено відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, а також про покладені на нього обов`язки.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

25.09.2019 р. ухвалою Господарського суду Полтавської області було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті на 17.10.2019 р..

17.10.2019 р. відповідач у судове засідання повноважного представника втретє не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином, а саме : ухвала суду від 25.09.2019 р. була надіслана відповідачу 25.09.2019 р. рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також дана ухвала була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак поштове відправлення не було вручено відповідачу та повернулося до суду року з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку про невручення поштового відправлення у зв`язку з - "за закінченням терміну зберігання».

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01.01.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дюна-Веста» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Даяна Трейдінг» (далі - Дистриб`ютор) було укладено Дистриб`юторський договір №9 (далі Договір, а.с. 12-15).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Постачальник на умовах, передбачених цим Договором, поставляє Дистриб`ютору Продукцію (панчішно-шкарпеткова продукція), а Дистриб`ютор здійснює її продаж Клієнтам за цінами, зазначеними у ціновій специфікації Постачальника, і здійснює своєчасну оплату отриманої від Постачальника Продукції. Найменування, кількість та вартість Продукції, що поставляється Дистриб`ютору, визначаються у накладних (п. 2.1 Договору);

- Дистриб`ютор зобов`язаний здійснювати оплату за продукцію впродовж 90 (дев`яносто) календарних днів з дати виписки накладної (відтермінування) (п. 5.2 Договору);

- днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що зазначений у розділі 13 Договору (п.5.7 Договору);

- Постачальник здійснює зарахування коштів, що надійшли від Дистриб`ютора, як погашення заборгованості за Продукцію, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості (5.6 Договору);

- У випадку, якщо Дистриб`ютор у термін, зазначений у п. 5.2 цього Договору, не оплатив отриману Продукцію, він зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ України від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється за увесь період прострочення та припиняється в день сплати Дистриб`ютором оплати за Продукцію (п. 11.2 Договору);

- Позовна давність для вимог Постачальника до Дистриб`ютора, в тому числі про стягнення неустойки, становить 5 (п`ять) років (п. 11.7 Договору);

- цей Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31.12.2019 р.. Даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний календарний рік, якщо сторони за 30 календарних днів до закінчення терміну дії даного договору не повідомлять про свій намір припинити дію даного договору (п. 12.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товару на загальну суму 1 043 830,10 грн.. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах копіями видаткових накладних, а саме : ДВ000000080 від 16.01.2019 р., ДВ000000043 від 16.01.2019 р, ДВ000000306 від 22.01.2019 р., ДВ000000334 від 22.01.2019 р., ДВ000000645 від 29.01.2019 р., ДВ000000682 від 29.01.2019 р., ДВ000001023 від 06.02.2019 р., ДВ000001040 від 06.02.2019 р., ДВ000001934 від 27.02.2019 р., ДВ000001920 від 27.02.2019 р., ДВ000002151 від 05.03.2019 р., ДВ000002152 від 05.03.2019 р., ДВ000002163 від 05.03.2019 р., ДВ000002429 від 12.03.2019 р., ДВ000002447 від 12.03.2019 р., ДВ000002849 від 19.03.2019 р., ДВ000002867 від 19.03.2019 р., ДВ000002871 від 19.03.2019 р., ДВ000002866 від 19.03.2019 р., ДВ000003261 від 26.03.2019 р., ДВ000003245 від 26.03.2019 р., ДВ000003243 від 26.03.2019 р., ДВ000003659 від 02.04.2019 р., ДВ000003661 від 02.04.2019 р., ДВ000003677 від 02.04.2019 р., ДВ000003994 від 09.04.2019 р., ДВ000003996 від 09.04.2019 р., ДВ000004032 від 09.04.2019 р., ДВ000003989 від 09.04.2019 р., ДВ000004029 від 09.04.2019 р., ДВ000004564 від 17.04.2019 р., ДВ000004563 від 17.04.2019 р., ДВ000005376 від 07.05.2019 р., ДВ000005361 від 07.05.2019 р., ДВ000005383 від 07.05.2019 р., ДВ000006031 від 21.05.2019 р., ДВ000006038 від 21.05.2019 р., ДВ000006039 від 21.05.2019 р., ДВ000006391 від 28.05.2019 р., ДВ000006384 від 28.05.2019 р., ДВ000006481 від 29.05.2019 р.

Як вказує позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати поставленого за Договором товару здійснив лише частково (в тому числі з порушенням термінів) на загальну суму - 209 200,00 грн., а саме : 26.04.2019 р. в сумі 10 000,00 грн., 02.05.2019 р. в сумі 40 000,00 грн., 03.05.2019 р. в сумі 5 000,00 грн., 06.05.2019 р. в сумі 7 000,00 грн., 08.05.2019 р. в сумі 10 000,00 грн., 24.05.2019 р. в сумі 74 000,00 грн., 31.05.2019 р. в сумі 25 000,00 грн., 05.06.2019 р. в сумі 5 000,00 грн., 10.06.2019 р. в сумі 4 500,00 грн., 12.06.2019 р. в сумі 4 200,00 грн., 14.06.2019 р. в сумі 5 500,00 грн., 18.06.2019 р. в сумі 7 000,00 грн., 20.06.2019 р. в сумі 10 000,00 грн., 03.07.2019 р. в сумі 2 000,00 грн.

Зменшення заборгованості Відповідача також відбулося у зв`язку з:

- проведенням 30.04.2019 року сторонами заліку зустрічних однорідних вимог на суму 2 575,00 грн. згідно протоколу про залік взаємних вимог від 30.04.2019 p. (а.с. 96);

- проведенням 31.05.2019 року сторонами заліку зустрічних однорідних вимог на суму 4 025,00 грн. згідно протоколу про залік взаємних вимог від 31.05.2019 р. (а.с. 97)

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами проводилась звірка взаєморозрахунків за період з 16.01.2019 р. по 30.07.2019 р. та було складено акт ДВ000001954, згідно якого станом на 30.07.2019 р. за відповідачем рахувалася заборгованість у розмірі 828 030,10 грн.. Даний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 98).

За даними позивача на момент подання позову до суду відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого ним товару не виконав, заборгованість останнього складає 828 030,10 грн..

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом (з урахування прийнятої судом до розгляду в даному провадженні заяви про збільшення позовних вимог) про стягнення з відповідача 880 651,74 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 01.01.2019 р. Дистриб`юторського договору № 9, у тому числі : 828 030,10 грн. - основна сума боргу, 47 594,06 грн. - пеня, 892,92 грн. - сума інфляційних втрат, 4 134,66 грн. - 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконував зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором оплатив отриманий товар не у повному обсязі та з порушенням строків, заборгованість останнього складає 828 030,10 грн.. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 828 030,10 грн. основного боргу за отриманий товар підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 11.2 Договору визначено, У випадку, якщо Дистриб`ютор у термін, зазначений у п. 5.2 цього Договору, не оплатив отриману Продукцію, він зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ України від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється за увесь період прострочення та припиняється в день сплати Дистриб`ютором оплати за Продукцію.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань": платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 47 594,06 грн. грн. пені за період з 17.04.2019 р. по 28.08.2019 р. (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання з оплати отриманого товару по кожній окремій видатковій накладній та проведених відповідачем проплат), суд встановив, що вимоги відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 892,92 грн. інфляційних втрат та 4 134,66 грн. 3% річних за період з 17.04.2019 р. по 28.08.2019 р. (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання з оплати отриманого товару по кожній окремій видатковій накладній та проведених відповідачем проплат), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 828 030,10 грн. - основного боргу, 47 594,06 грн. - пені, 892,92 грн. - інфляційних втрат, 4 134,66 грн. - 3% річних, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Даяна Трейдінг» (ідентифікаційний код 41382326, вул. Київська, 64, м. Кременчук, Полтавська область, 39631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" (вул. Богдана Хмельницького 67, м.Червоноград, Львівська область, 80100, ідентифікаційний код 32285581) 828 030,10 грн. - основна сума боргу, 47 594,06 грн. - пені, 892,92 грн. - інфляційних втрат, 4 134,66 грн. - 3% річних та 13 209,78 грн. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 23.10.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М.Тимощенко