РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.10.2019Справа № 910/11554/19
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»

про стягнення 39138,62 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення 39138,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в силу положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою суду від 02.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/11554/19, ухвалено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву

23.09.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує частково, оскільки, на його думку, ДТП сталося внаслідок порушення правил дорожнього руху двома водіями ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), через що розмір страхового відшкодування ( регламентної виплати) мав бути розподілений у рівних частинах між двома винуватими особами ( відповідно до п. 36.3 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Крім того, відповідачем разом з відповіддю на відзив було подано клопотання про витребування доказів (вих. № 0411/1 від 20.09.2019).

Суд розглянув клопотання відповідача та вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідачем до клопотання про витребування доказів додано запит № 0383/1 від 29.08.2019, відповідно до якого представник відповідача звертався до Оболонського районного суду м. Києва з метою отримати постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 Додатками до даного запиту є : 1) копія полісу № АМ/5335571; 2) копія довідки НПУ; 3) довіреність представника.

Проте, представником відповідача не надано доказів того, що ним при зверненні із запитом до Оболонського районного суду м. Києва було сплачено судовий збір, як того вимагає ч. 1 ст. 3 та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Зважаючи на це, суд вважає, що відповідачем ( його представником) не було вжито всіх необхідних заходів для отримання даних доказів ( постанови Оболонського районного суду м. Києва) самостійно. Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що ним вчинялись заходи для самостійного отримання відповідних доказів та причини неможливості самостійно отримати відповідні докази.

Зважаючи на це, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів.

27.09.2019 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. В відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відносно ОСОБА_2 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні постанови, які б свідчили про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за фактом порушення правил дорожнього руху, що призвели до ДТП 17.01.2019. Крім того, позивач стверджує, що протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_2 , за номером ВХО № 173222 , який вказаний відповідачем у відзиві, не існує, а номер НОМЕР_3 насправді є серією та номер водійського посвідчення ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 19.11.2018 між Акціонерним товариством "Страхова компанія «АХА Страхування» " та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «Все включено», № 341167 а8кг. Вигодонабувачем за договором є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк». Відповідно до даного договору страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля "Mazda 6", д.р.н. НОМЕР_5 .

17.01.2019 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «LDV», д.р.н. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_1 , транспортного засобу «Mazda», д.р.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу "Mercedes - Benz", д.р.н. НОМЕР_7 , яким керував ОСОБА_3 (відповідь від НПУ від 17.07.2019).

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм транспортного засобу «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 , ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Оболонського районного суду у м. Києві у справі № 756/1335/19 ( набрала законної сили). Відповідно до постанови у справі № 756/1335/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП. Відповідно до тексту постанови ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1., 13.1., 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, а саме, ОСОБА_1 не було дотримано безпечної дистанції та інтервалу при керуванні «LDV Convoy» д.р.н. НОМЕР_6 , внаслідок чого було скоєно наїзд на транспортний засіб «Mazda», д.р.н. НОМЕР_5 , що стояв попереду, після чого зачепив інший автомобіль марки «Mercedes - Benz», д.р.н. НОМЕР_7 , який стояв у сусідній смузі, що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Дані обставини також підтверджуються схемою місця ДТП від 17.01.2019 та поясненнями від 17.01.2019 наданими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування у справі № 1.003.19.0000888 від 17.01.2019 ОСОБА_2 повідомила Акціонерне товариство "Страхова компанія «АХА Страхування» про настання випадку, що має ознаки страхового та просила провести виплату страхового відшкодування на розрахунковий рахунок ТОВ «НІКО Істлайн Мегополіс» (ФОП Амелькіна Ельвіра Станіславівна) (СТО).

Відповідно до рахунку № 00014 від 18.01.2019 виставленого ФОП Амелькіна Ельвіра Станіславівна ( СТО) вартість ремонту визначено в розмірі 116788,99 грн. Згідно ремонтної калькуляції від 28.01.2019 № 1.003.19.0.вартість ремонту становить 116727,14 грн.

Відповідно до звіту № 888 від 11.03.19, акту огляду транспортного засобу № б/н (додаток № 3) та ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 11.03.2019 вартість відновлювального ремонту «Mazda 6» д.р.н. НОМЕР_5 складає 126787,61 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 93705,13 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування у справі № 1.003.19.0000888, страхового акту № АХА2443072 від 30.01.2019 сума страхового відшкодування становить 113538,99 грн (сума страхового відшкодування згідно рахунку СТО за вирахуванням обов`язкової франшизи 3250,00 грн)

Згідно платіжного доручення № 532171 Акціонерне товариство "Страхова компанія «АХА Страхування», виплатило страхове відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів (страхового відшкодування) на рахунок ФОП Амелькіна Ельвіра Станіславівна ( СТО) у розмірі 113538,99 грн.

Відповідно до заяви про стягнення заборгованості в порядку регресу № 2372/18/ЦВ від 15.03.2019, позивач просив відповідача відшкодувати в порядку регресу 113538 грн. 99 коп. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача. Відповідно до довідки «Express Mail» № 7572540 дана заява було отримана відповідачем 18.03.2019.

Сторонами не подано до матеріалів справи доказів, стосовно того, що відповідачем було надано відповідь на заяву № 2372/18/ЦВ від 15.03.2019. Проте, платіжним дорученням № 7527 від 09.04.2019 підтверджується, що відповідачем було частково виплачено страхове відшкодування у розмірі 56769,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в силу положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил ПДР водієм «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 , ОСОБА_1 , чия цивільно-правова відповідальність була застрахована на момент ДТП Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на підставі полісу № АМ/005335571. Факт порушення ст. 124 КпАП. ОСОБА_1 підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2019 у справі № 756/1335/19 ( набрала законної сили), відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Полісом № АМ/005335571 передбачено ліміт цивільно-правової відповідальності за шкоду майну третіх осіб у розмірі 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 00,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача залишок заборгованості з виплати страхового відшкодування з урахуванням ліміту цивільно-правової відповідальності за шкоду майну третіх осіб у розмірі 36935,63 грн., 176,08 грн. 3% річних та 2026,91 грн. пені.

Відповідно до ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування з договором майнового страхування та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» перейшло в межах суми 36935,63 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При визначенні розміру страхового відшкодування, яке позивач просить стягнути з відповідача, позивач виходив з вартості відновлювального ремонту, визначеного у звіті № 888 від 11.03.2019 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та суми сплаченої відповідачем (93705,13-56769,50=36935,63).

Із постанови Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2019 у справі № 756/1335/19 ( набрала законної сили) вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 , водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю «Mazda» д.р.н. НОМЕР_5 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови ОСОБА_1 керуючи автомобілем «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 в м. Києві на перехресті С. Бандери та пр.. - т Оболонський, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Mazda» д.р.н. НОМЕР_5 , що стояв попереду, після чого зачепив інший автомобіль марки «Mercedes - Benz» д.р.н. НОМЕР_7 , який стояв у сусідній смузі, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Дані обставини також підтверджуються схемою місця ДТП від 17.01.2019 та поясненнями від 17.01.2019 наданими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 , встановлена у судовому порядку. Натомість належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 є також винною у скоєнні ДТП суду не надано. З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень також не вбачається встановлення вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП 17.01.2019.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 , на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/005335571.

Договором (полісом) № АМ/005335571, копія якого наявна в матеріалах справи, передбачено, що франшиза становить 00,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування у справі № 1.003.19.0000888, страхового акту № АХА2443072 від 30.01.2019, платіжного доручення № 532171 від 31.01.2019 Акціонерне товариство "Страхова компанія «АХА Страхування», здійснило страхове відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів (страхового відшкодування) на рахунок ФОП Амелькіна Ельвіра Станіславівна ( СТО) у розмірі 113538,99 грн.

23.09.2019 через канцелярію суду відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому, відповідач проти позовних вимог заперечує частково, оскільки, на його думку, ДТП сталося внаслідок порушення правил дорожнього руху двома водіями ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), через що розмір страхового відшкодування ( регламентної виплати) мав бути розподілений у рівних частинах між двома винуватими особами ( відповідно до п. 36.3 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідачем не було подано жодних доказів в обґрунтування своєї позиції. Крім того, суд зазначає, що відповідно до клопотання про витребування доказів та відзиву на позовну заяву, відповідачем ( його представником) не було вжито всіх необхідних заходів для отримання даних доказів ( як вважає відповідач, постанови Оболонського районного суду м. Києва) самостійно. Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що ним вчинялись заходи для самостійного отримання відповідних доказів та причини неможливості самостійно отримати відповідні докази.

Крім того, суд зазначає, докази наявні в матеріалах справи, які не оспорюються відповідачем, свідчать про те, що ДТП 17.01.2019 сталося саме внаслідок порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , який керував автомобілем «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 . Про це свідчить постанова Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2019 у справі № 756/1335/19 ( набрала законної сили), з якої вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 в м. Києві на перехресті С. Бандери та пр.. - т Оболонський, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Mazda» д.р.н. НОМЕР_5 , що стояв попереду, після чого зачепив інший автомобіль марки «Mercedes - Benz» д.р.н. НОМЕР_7 , який стояв у сусідній смузі, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Дані обставини також підтверджуються схемою місця ДТП від 17.01.2019 та поясненнями від 17.01.2019 наданими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до пояснень наданих ОСОБА_1 : « 17 січня 2019 року о 17 год. 55 хв. я, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, марки «LDV Convoy», д.р.н. НОМЕР_6 , не витримавши належної дистанції зачепив автомобіль марки «Mazda 6» д.р.н. НОМЕР_5 та зіткнувся з автомобілем марки «Mercedes Atego» д.р.н. НОМЕР_7 . Дане пояснення містить підпис ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого, на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/005335571.

Оскільки, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 , заперечення відповідача у відзиві є необґрунтованими.

Враховуючи викладене вище та те, що позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи (0,00 грн), часткову виплату страхового відшкодування відповідачем (платіжне доручення № 7527 від 09.04.2019), ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб за полісом № АМ/005335571, та наявність вини ОСОБА_1 і просив стягнути з відповідача залишок заборгованості з виплату страхового відшкодування у розмірі 36935,63 грн, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині суми страхового відшкодування.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені та 3% річних.

Згідно зі ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Отже, як випливає із ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України забезпечення зобов`язання може виникати на підставі договору, а також ґрунтуватися на положеннях чинного законодавства України.

Неустойка в певних випадках виникає безпосередньо із закону всупереч бажанню сторін. Згідно ст. 551 Цивільного кодексу України неустойка, виражена в грошовій формі, може бути як договірною, так і законною.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з п. 36.5. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

В строк визначений п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" відповідач своє зобов`язання по виплаті позивачу страхового відшкодування не виконав повністю, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування у встановлений законодавством строк належним чином не виконав, суд керуючись ст. 549 Цивільного кодексу України, п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дійшов висновку про стягнення з відповідача пені.

З огляду на положення п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів" та дати отримання відповідачем заяви позивача на виплату страхового відшкодування (18.03.2019 відповідно до довідки «Express Mail»), відповідач був зобов`язаний здійснити повну виплату страхового відшкодування у строк не пізніш як 16.06.2019. Відповідач лише частково виконав свій обов`язок з виплати страхового відшкодування (відповідно платіжного доручення № 7527 від 09.04.2019), а отже є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань з 17.06.2019.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені у загальному розмірі 2026,91 грн., на суму заборгованості 36935,63 грн. за період прострочення з 18.06.2019 по 14.08.2019. Зважаючи на це, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 2026,91 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення з відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації), які склалися між сторонами у справі, що розглядається, також є грошовим зобов`язанням. Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 Цивільного кодексу України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних у розмірі 176,08 грн за період прострочення з 18.06.2019 по 14.08.2019. Зважаючи на це, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 176,08 грн. підлягають задоволенню.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та законодавство, яке регулює правовідносини сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення з останнього 2026,91 грн пені за періоди прострочення з 18.06.2019 по 14.08.2019 та 176,08 грн. 3 % річних за період прострочення з 18.06.2019 по 14.08.2019, та заборгованості з виплати страхового відшкодування у розмірі 36935,63 грн.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул.. Саксаганського, буд. 96 - а ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) 36935 (тридцять шість тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн 63 коп. заборгованості з виплати страхового відшкодування, 3% річних у розмірі 176 ( сто сімдесят шість) грн.. 08 коп., пені у розмірі 2026 (дві тисячі двадцять шість) грн.. 91 коп. та 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Усатенко І.В.