ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа №909/476/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б. Орищин Г.В.

при секретарі Федорів Н.

за участю представників сторін:

від позивача: Кручок А.Б.- довіреність

від відповідача: Мізунський М.М. -довіреність

від третьої особи з боку позивача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №844/11.1-03/14в від 21.08.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 (суддя Шкіндер П.А., повний текст рішення складено 02.08.2019, м. Івано-Франківськ)

у справі № 909/476/19

за позовом Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

до відповідача Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департаменту освіти та науки Івано-Франківскої міської ради

про зобов`язання звільнити та повернути нежитлові приміщення

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Івано-Франківської області звернувся Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради із позовною заявою від 10.05.2018 № 392/11.1-03/14в про зобов"язання Івано-Франківську єпархію Української Православної Церкви звільнити та повернути нежитлові приміщення.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 у справі №909/476/19 у задоволенні позову Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради до Івано-Франківської Єпархії Української Православної Церкви про зобов"язання звільнити та повернути нежитлові приміщення відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що договір оренди №ДО-2971 від 20.12.2006 був укладений з відкладальною обставиною, якою є початок будівництва нового будинку. Доказів щодо початку будівництва нового будинку, який буде будуватись за адресою: вул .. Чорновола, 6 та Чорновола, 6 б позивач не подав.

Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради подано апеляційну скаргу №844/11.1-03/14в від 21.08.2019, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 скасувати, прийняти нове рішення, яким зобов`язати Івано-Франківську єпархію Української Православної Церкви звільнити нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі в будівлях за адресою : м. Івано-Франківськ вул Чорновола, 6 та вул. Чорновола , 6Б та повернути їх Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради у зв"язку з закінченням дії договору оренди. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», двічі письмово повідомив відповідача у встановлені законом строки про намір використовувати орендоване майно для власних потреб після закінчення строку дії договору.

Також, скаржник вважає, що оскільки у власника орендованих приміщень - територіальної громади м.Івано-Франківська виникла необхідність їх використання для власних потреб, а саме для будівництва дошкільного навчального закладу, виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради в законний спосіб було прийнято рішення від 22.08.2018 №929 щодо припинення з 19.12.2018 договору оренди нежитлових приміщень №ДО-2971 від 20.12.2006 у встановлені законом та Положенням про оренду об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська строки.

Івано-Франківська єпархія Української Православної Церкви у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що аргументи апеляційної скарги не доводять правомірності вимог позивача в частині зобов`язання відповідача звільнити спірні нежитлові приміщення та повернути їх позивачу, рішення суду є обґрунтованим та законним. Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції, суперечать наявним доказам, встановленим обставинам та нормам матеріального та процесуального права, а тому є необґрунтованими.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

В судове засідання 15.10.2019 представник третьої особи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

20.12.2006 між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (орендодавцем) та Івано-Франківською єпархією Української православної церкви укладено договір оренди нежитлових приміщень №ДО-2971 (далі договір).

Договір оренди укладений на підставі рішення міськвиконкому від 20.12.2006 за №534 (п.1.3 договору) для використання під молитовний будинок і канцелярію єпархіального управління. Передання вказаних приміщень відбулось за актами приймання передачі від 20.12.2006 .

Згідно з п.1.2 договору оренди передача в оренду приміщень здійснюється на підставі рішення міськвиконкому від 20.12.2006 №534 (п.2.3).

Повноваження виконкому Івано-Франківської міської ради, як орендодавця, що визначено у самому договорі, визначено ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування" та п.5.2 Положення про оренду об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 07.06.2005 (далі - Положення).

Відповідно до п.5.4.2 Положення мінімальний термін, на який може укладатися договір оренди конкретного об`єкта оренди, визначається за погодженням сторін. Максимальний термін, на який може укладатися договір оренди з дозволу виконавчого комітету міської ради, не повинен перевищувати 3 років. Дозвіл на збільшення терміну оренди, що перевищує 3 роки, може надати тільки сесія міської ради.

Договір оренди від імені орендодавця підписується міським головою або його заступником (п.5.2 Положення). У даному випадку спірний договір підписано заступником міського голови.

Відповідно до п.16. ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР (зі змінами, в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) сільський, селищний, міський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Згідно п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі в будівлях за адресою: : м. Івано-Франківськ вул Чорновола, 6 площею 19,1 кв.м. та вул. Чорновола , 6Б площею 283,0 кв.м., які перебувають на балансі житлово-експлуатаційної організації №4.

Приміщення передаються в оренду під молитовний будинок та канцелярію єпархіального управління (п.1.3 договору).

Як зазначив суд першої інстанції, розділом 6 спірного договору сторони визначили строк дії та умови зміни чи припинення договору оренди.

Пунктом 6.1 договору оренди передбачено, що цей договір вступає в дію з моменту його реєстрації та діє до початку будівництва нового будинку, який буде будуватись за адресою: вул. Чорновола, 6 та вул.. Чорновола 6б.

Пунктом 6.2 передбачено, що умови договору оренди зберігають силу протягом всього строку дії цього договору та у випадках, коли після його укладення законодавством встановлюються правила, що погіршують становище орендаря, якщо інше прямо не буде встановлено законами України.

Відповідно до п. 6.3 зміни та доповнення, що вносяться до цього договору, розглядаються сторонами в місячний термін з дня отримання письмового повідомлення. Всі зміни та доповнення до договору оренди за погодженням сторін оформляються відповідними письмовими угодами, підписаними уповноваженими особами сторін. Одностороннє внесення змін до договору оренди не допускається. Зміни та доповнення до договору оренди можуть бути внесені на вимогу однієї із сторін за рішенням суду чи господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством, та п.3.6 цього договору.

Відповідно до п.6.4.1 договору, припинення цього договору може мати місце у випадку закінчення строку, на який цей договір було укладено. Про припинення договору оренди в даному випадку сторони повідомляють одна одну не пізніше як в місячний тремін з дня закінчення цього договору.

Пунктом 6.8.2 договору, а також ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Згідно п.4 рішення виконавчого комітету Івано-Франкіської міської ради від 22.08.2018 №929 (том І а.с.164), орендодавець вирішив припинити з 19.12.2018 договір оренди № ДО-2971 від 20.12.2006 нежитлових приміщень площею 19,1кв.м, розташованих на першому поверсі в будівлі за адресою: вул..Чорновола,6, та нежитлових приміщень площею 283,0 кв. м розташованих в будівлі за адресою: вул..Чорновола,6-Б, укладений між виконавчим комітетом міської ради та Івано-Франківської єпархією Української Православної Церкви, у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди та необхідністю використання приміщень для потреб власника - територіальної громади м.Івано-Франківська, а саме для будівництва дошкільного навчального закладу.

В результаті прийняття зазначеного рішення, 07.09.2018 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на адресу орендаря - Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви було надіслано повідомлення про припинення договору оренди нежитлових приміщень №870/01-15/25в (том І а.с.21-23), у якому було зазначено про необхідність використання майна для потреб територіальної громади міста та про не продовження терміну дії договору, який закінчується 19.12.2018. Вказане повідомлення, згідно з копією квитанції про поштове відправлення, рекомендованого повідомлення про вручення та даних про відстеження поштових відправлень з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», було надіслано виконавчим комітетом та отримано орендарем 11.09.2018..

Надалі, позивачем 29.12.2018 повторно було надіслано відповідачу повідомлення про припинення договору оренди нежитлових приміщень №1153/01-15/25в (том І а.с.24-26), у якому вказувалося на факт припинення договору та на необхідність звільнення нежитлових приміщень не пізніше, як до 08.01.2019. Згідно з копією квитанції про поштове відправлення, опису вкладення у цінний лист, та даних про відстеження поштових відправлень з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», повідомлення було надіслано виконавчим комітетом та отримано орендарем 05.01.2019.

Таким чином, позивач зазначає, що у встановленому законом порядку договір припинив свою дію 19.12.2018 у зв`язку із закінченням терміну? на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в редакції Закону №98/95-ВР від 14.03.1995 зі змінами (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Абзацом 3 ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено органи, яким надано право бути орендодавцями комунального майна: органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до п.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» зі змінами (далі постанова пленуму №12) господарські суди, вирішуючи питання щодо права орендодавця самостійно, без відповідного рішення ради, передавати в оренду майно, належне до комунальної власності, мають виходити з кола його повноважень, передбачених положеннями про таких орендодавців, затвердженими у встановленому порядку радою. При цьому слід також враховувати, що орендодавець здійснює свої повноваження тільки за наявності рішення ради і не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об`єктів комунальної власності в оренду, якщо інше не передбачено положенням про нього.

В пункті 4.4 Положення зазначено, що рішення про надання об"єкта оренди в оренду конкретному претенденту на оренду приймається виконавчим комітетом міської ради у порядку визначеному регламентом. Копія затвердженого рішення виконавчого комітету міської ради подається в контрольну комісію. Рішення виконавчого комітету міської ради про надання об"єктів в оренду є підставою для укладення договору оренди.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Згідно ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 785 ЦК України, ст. 291 ГК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Як зазначалось вище, 20 грудня 2006 року укладено договір оренди нежитлових приміщень №ДО-2971 між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (орендодавцем) та Івано-Франківською єпархією Української православної церкви.

За змістом статті 180 Господарського кодексу України (далі ГК України) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Як зазначив суд першої інстанції, п.6.1 договору оренди передбачено, що цей договір вступає в дію з моменту його реєстрації та діє до початку будівництва нового будинку, який буде будуватись за адресою: вул.. Чорновола, 6 та Чорновола, 6Б.

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що договір був укладений з відкладальною обставиною, якою є початок будівництва нового будинку.

Судова колегія вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції,з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Визначена п. 6.1 договору подія - початок будівництва нового будинку, за адресою: вул. Чорновола, 6 та Чорновола, 6б, не є такою, що має неминуче настати.

Водночас, згідно з п.5.4.2 Положення дозвіл виконавчого комітету міської ради на оренду комунального майна не повинен перевищувати 3 роки.

Договір укладений на підставі дозволу виконкому міської ради.

Враховуючи вказане, договір слід оцінювати таким, що укладений до початку будівництва відповідного нового будинку, але не більше ніж на максимальний термін, на який виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради уповноважений надавати відповідний дозвіл.

Даний факт встановлено Вищим господарським судом України у постанові від 12.07.2006 у справі №909/1190/15 за позовом Івано-Франківської міської ради до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонду комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська про визнання договору оренди нежитлових приміщень №ДО-2971 від 20.12.2006 недійсним.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене термін дії договору №ДО-2971 від 20.12.2006 закінчився 19.12.2018. Позивач у встановленому ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» порядку за три місяці до закінчення договору оренди №ДО-2971 від 20.12.2006 повідомив відповідача про те, що договір оренди на новий тремін продовжуватись не буде.

Враховуючи наведене, судова колегія прийшла до висновку, що оскільки договір оренди №ДО-2971 від 20.12.2006 припинив свою дію 19.12.2018, Івано-Франківська єпархія Української Православної Церкви користується спірними нежитловими приміщеннями без належних на те правових підстав, позовні вимоги є правомірними та підлягають до задоволення.

Помилковим є висновок суду першої інстанції щодо неправомірності застосування позивачем Положення про оренду об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська від 07.06.2005 для врегулювання правовідносин, що вже виникли.

Згідно з частиною другою ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.23 ГК України правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, помилковим є висновок суду першої інстанції, щодо безпідставності заявлених позивачем вимог.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно із ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення Господарського суду Івано-Франківської області у даній справі підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 269,270, 273, 275, 277, 282- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №844/11.1-03/14в від 21.08.2019 задоволити.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 у справі №909/476/19 скасувати. Позов задоволити.

Зобов`язати Івано-Франківську єпархію Української Православної Церкви (76493, м.Івано-Франківськ, с.Крихівці, вул.. Виноградна, 10, ) звільнити нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі в будівлях за адресою: м. Івано-Франківськ вул Чорновола, 6, площею 19,1 кв.м та вул. Чорновола , 6Б, площею 283,0 кв.м) та повернути їх Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради у зв"язку з закінченням дії договору оренди №ДО-2971 від 20.12.2006.

2.Стягнути з Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви (76493, м.Івано-Франківськ, с.Крихівці, вул.. Виноградна, 10, ) на користь Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (76004, м.Івано-Франківськ, вул.Грушевського, 21, ) 1 921,00грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 2 881,50грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Місцевому господарському суду видати наказ.

2.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 28 жовтня 2019 року

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.