Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Шнайдер К.Б., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТНО- ЕНЕРГЕТИЧНИХ СИСТЕМ УКРАЇНИ"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТНО- ЕНЕРГЕТИЧНИХ СИСТЕМ УКРАЇНИ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСПЛ-ГРУП"
про стягнення 767 744,30 грн. та розірвання договору
за участю представників:
від позивача: Селіфонов В.В.
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТНО-ЕНЕРГЕТИЧНИХ СИСТЕМ УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСПЛ-ГРУП" в якому просить суд:
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСПЛ-ГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТНО-ЕНЕРГЕТИЧНИХ СИСТЕМ УКРАЇНИ" 764 744,30 грн. передоплати за договором поставки;
розірвати договір поставки № 06-03/18 від 06 березня 2018 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТНО-ЕНЕРГЕТИЧНИХ СИСТЕМ УКРАЇНИ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТСПЛ-ГРУП".
В судовому засіданні 02.10.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
09.10.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТНО-ЕНЕРГЕТИЧНИХ СИСТЕМ УКРАЇНИ" про ухвалення додаткового рішення призначено на 22.10.2019.
22.10.2019 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про розгляд заяви про додаткове рішення без участі представника позивача. Однак, представник позивача у судове засідання 22.10.2019 з`явився.
Представник відповідача в судове засідання 22.10.2019 не з`явився. Про розгляд справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 15.10.2019, що згідно з офіційного вебсайту "Укрпошта" не вручена відповідачу.
У судовому засіданні 22.10.2019 представник позивача підтримав заяву про додаткове рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, просив суд її задовольнити.
Заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши заяву позивача, судом встановлено наступне.
Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивачем у позові заявлено про, що докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідачем клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано.
За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням від 02.10.2019 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТНО- ЕНЕРГЕТИЧНИХ СИСТЕМ УКРАЇНИ" задоволено повністю.

З урахуванням наведеного, оскільки у позовні вимоги у даній справі задоволені повністю, то суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги у сумі 26250,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСПЛ-ГРУП" (03038, м. Київ, вул. ПРОТАСІВ ЯР, будинок 8, офіс 126; ідентифікаційний код 39339821) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ ТРАНСПОРТНО-ЕНЕРГЕТИЧНИХ СИСТЕМ УКРАЇНИ" (08000, Київська обл., Макарівський район, селище міського типу Макарів, вулиця ТОЛСТОГО, будинок 1; ідентифікаційний код 32843579) витрати на надання правничої допомоги у розмірі 26250,00 грн.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 25.10.2019

Суддя О.В. Гулевець