ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 справа № 914/1322/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Хороз І. Б., розглянув по суті у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Антимонопольного комітету України, м. Київ,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта стайл», м. Львів,
про: про стягнення 73'998,00 грн (з яких: 33'999,00 грн штраф та 33'999,00 грн - пеня).
За участю представників сторін:
позивача:Сигляк І. Я. представник,
відповідача:не з`явився.

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Антимонопольного комітету України до товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта стайл» про стягнення 73'998,00 грн (з яких: 33'999,00 грн штраф та 33'999,00 грн - пеня).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.07.2019. Поштовий конверт з ухвалою суду від 10.07.2019 повернувся на адресу суду без вручення з причин «за закінченням встановленого строку зберігання».

Підготовче засідання відкладалось на 09.09.2019 та на 23.09.2019. Окрім того, ухвалою суду від 09.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Ухвали суду від 29.07.2019 та від 09.09.2019, які скеровувались на юридичну адресу відповідача, що зазначена у ЄДР повернулись до суду без вручення з причин «за закінченням встановленого строку зберігання» та «Інші причини» відповідно.

Ухвалою суду від 23.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.10.2019. Поштовий конверт з даною ухвалою надісланий на юридичну адресу відповідача, повернувся до суду без вручення, причини повернення «Інші причини». Також, судом направлено відповідну ухвалу на адресу ОСОБА_1 - засновника ТзОВ «Атланта стійл» вказану у Витягу з ЄДР, а саме: 35603, Рівненська обл., м. Рівне, пр. Шалом Алейхема, буд. 16. Даний конверт з ухвалою суду від 23.09.2019 також повернувся до суду без вручення, до якого додано три довідки поштових відділень ф. 20, з яких встановлено, що з м. Рівне поштовий конверт направлено за місцем обслуговування у м. Дубно, однак в кінцевому результаті повернуто з причин «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача».

В судовому засіданні 07.10.2019 розгляд справи було відкладено на 21.10.2019. Ухвали суду від 07.10.2019 були скеровані як на юридичну адресу відповідача зазначену у Витягу з ЄДР, так і на адресу засновника вказану у цьому Витягу. Станом на 21.10.2019 до суду повернувся поштовий конверт з відповідною ухвалою суду без вручення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що неотримання судової кореспонденції (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення їх до суду перш за все з причин «за закінченням встановленого строку зберігання», є наслідками волевої поведінки у формі бездіяльності щодо її належного отримання.

У разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), і повернуто з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про розгляд даної справи судом (даний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.02.2018 у справі № 910/12099/17, від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17, від 07.06.2018 у справі № 922/3396/17).

З цього приводу, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі №916/3188/16, суд зазначає, що сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судові засідання, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також, свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направляється судом на адресу, вказану у ЄДРЮО може свідчити про зловживання правами учасника справи (постанова КГС ВС від 17.04.2019 № 922/1714/18).

Отже, судом здійснено всі дії щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи, тому наявні підстави стверджувати, що відповідач є належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні норми містяться в частині 9 статті 165 ГПК України.

Згідно з ст. 202 ГПК України, повторна неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, надавши можливість відповідачу реалізувати своє право на захист, одночасно, запобігаючи, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

У судовому засіданні 21.10.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 20-р/тк від 19.09.2017 визнано, що ТзОВ «Атланта Стайл» вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу Голови Комітету від 06.09.2017 № 143-26.13/01-9595 у встановлений ним строк. За зазначене порушення, на товариство накладено штраф у розмірі 33'999,00 грн.

Станом на день подання позовної заяви Комітет не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 20-р/тк. Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Розрахунок пені станом на 06.06.2019 включно:

- період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 19.02.2019 по 06.06.2019 включно. Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 107 днів.

- Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 33'999,00 х 1,5 % = 510 гривень, де 33'999,00 гривень - розмір штрафу, накладеного Рішенням № 20-р/тк; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За 107 днів прострочення сплати штрафів сума пені становить: 510 х 107 = 54'570,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 33'999,00 гривень.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідач 33'999,00 грн штрафу та 33'999,00 грн пені.

Позиція відповідача

Відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив.

Обставини справи

19 вересня 2018 року Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у результаті розгляду справи № 143-26.13/153-6 прийнято рішення № 20-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (надалі Рішення).

Вказаним Рішенням визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта Стайл» (ідентифікаційний код: 40694907) вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України державного уповноваженого від 06.09.2017 № 143-26.13/01-9595 у встановлений ним строк. За вчинене порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 33'999,00 грн.

У Рішенні роз`яснено можливість оскарження рішення Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України та визначено строк для його добровільного виконання.

Супровідним листом від 25.09.2018 № 134-26.13101-12578 позивач надсилав відповідачу копію Рішення, яке повернулось на адресу позивача без вручення.

Рішення № 20-р/тк від 19.09.2018 було опубліковано в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 08.12.2018 № 232 (6348).

Відповідач у добровільному порядку Рішення не виконав, до господарського суду не оскаржив, доказів протилежного сторонами суду не надано.

Оцінка доказів, позиція та висновки суду

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

Згідно з частинами першою та шостою статті 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Відповідно до частин другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Судом встановлено, що Рішення № 20-р/тк від 19.09.2018 опубліковано в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 08.12.2018 № 232 (6348) (а.с. 25-26). Таким чином, Рішення вважається врученим Відповідачу 18.12.2018. Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 20-р/тк закінчився 18.02.2019.

Відтак, суд бере до уваги те, що відповідач у встановлені строки не виконав Рішення Тимчасової адміністративної колегією Антимонопольного комітету України та не оскаржив його, а тому вимоги позивача про стягнення 33'999,00 грн штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (частини сім та дев`ять статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Враховуючи наведені обставини, оскільки товариством з обмеженою відповідальністю «Атланта стайл» не було сплачено штраф, вимоги позивача про стягнення 33'999,00 грн пені є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Окрім того, суд доводить до відома відповідача, що судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки ця особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема в постанові від 10.04.2018 у справі №910/14222/17.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 1'921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 180, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта стайл» (79040, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 359; ідентифікаційний код 40694907) в дохід загального фонду Державного бюджету України 33'999,00 грн штрафу та 33'999,00 грн пені. Стягувач: Антимонопольний комітет України (03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45; ідентифікаційний код 00032767).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта стайл» (79040, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 359; ідентифікаційний код 40694907) на користь Антимонопольного комітету України (03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45; ідентифікаційний код 00032767) 1'921,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.10.2019.

Суддя Трускавецький В.П.