РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.10.2019Справа № 910/6806/19
За позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 38 726,12 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Альошина С.В., представник

від відповідача - не з`явився

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" подав на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 38 726,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з перевезення вантажів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/6806/19 та призначити до розгляду на 14.06.2019.

14.06.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 18.06.2019 розгляд справи призначено на 03.07.2019.

03.07.2019 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.07.2019 відкладено розгляд справи на 30.08.2019

16.07.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано відповідь на відзив та доповнення.

30.08.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

У зв`язку з виходом судді Мельника В.І. з лікарняного, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 призначено розгляд справи на 11.10.2019.

В судове засідання 11.10.2019 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 11.10.2019 представник відповідача не з`явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.10.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

На виконання умов договору №245/108/16Сб, укладеного 01.02.2016 між позивачем, як покупцем та ПАТ «Авдіївським коксохімічним заводом», як постачальником, останнім було здійснено поставку коксу позивачу залізничним транспортом на підставі укладеного між позивачем та відповідачем, як перевізником, договору № 00039/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018, за накладною № 48233092 від 07.02.2019 у вагонах, зокрема, №№ 52226818, 56367709 сполученням Авдіївка - Маріуполь-сортувальний.

09.02.2019 на станції Маріуполь-сортувальний на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею було перевірено кількість та масу вантажу, що зазначені у вищевказаній накладній та вагонах, та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у цій накладній по вказаним вагонам, про що зроблено відповідну відмітку у накладній та про що складено комерційні акти на підставі ст. 129 Статуту Залізниць та п. 2 Правил складання актів (затв. наказом Мінтранспорту України від 28 травня 2002 р. N 334), а саме:

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Як вбачається із матеріалів справи Приватним акціонерним товариством "АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", як відправником зі станції "АВДІЇВКА" Донецької залізниці на станцію "МАРІУПОЛЬ-СОРТУВАЛЬНИЙ" Донецької залізниці відправлено вантаж "кокс доменний" за накладною від 07.02.2018 № 48233092 вагони: № 56367709 у кількості 46400 кг.; №52226818 у кількості 45650 кг. одержувачем якого є позивач.

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

На станції "Маріуполь-Сортувальний " Донецької залізниці складено комерційні акти: №485604/126 від 09.02.2019 про недостачу вантажу в вагоні: № 56367709 в кількості 1850 кг; №485604/125 від 09.02.2019 про недостачу у вагоні №52226818 в розмірі 3600 кг.

Судом вказані комерційні акти досліджено та встановлено, що вони оформлені належним чином з дотриманням вимог указаних Правил складення актів.

Розрахунок вартості нестачі вантажу, наведений позивачем у позові, судом перевірено, визнано обґрунтованим та арифметично правильним.

Суд звертає увагу, що заперечення відповідача проти позову спростовуються наявними в матеріалах справи документами, в зв`язку із чим судом відхиляються.

За приписами ст.ст. 909, 920 та 924 ЦК України перевізник має відповідати за нестачу прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України "Про залізничний транспорт" та ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях і несуть відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами перевезення іншому підприємству.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України, за нестачу прийнятого до перевезення вантажу перевізник несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від нього причин.

За приписами п. (б) ст. 130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Документи, які необхідні за вказаними вимогами ст. 130 Статуту залізниць України, описані вище в рішенні суду та залучені до справи. Згідно вищеописаної залізничної накладної одержувач вантажу - Позивач.

За приписами ст.ст. 224, 225 ГК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Вину у недостачі спірного вантажу на суму 38726,12 грн., внаслідок його не збереження, відповідачем належними засобами доказування не спростовано та не доведено, що нестача вантажу виникла з незалежних від нього причин.

З огляну на все вищенаведене позовні вимоги про стягнення суми вартості нестачі вантажу визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка 1, ідентифікаційний код 00191129) грошові кошти в розмірі 38 726 (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять шість) грн.12 коп., судовий збір в розмір 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.10.2019

Суддя В.І. Мельник