УХВАЛА

про заміну сторони її правонаступником

16.10.2019Справа № 910/1388/13

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс"

про заміну сторони її правонаступником

у справі № 910/1388/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека "Альбіна"

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 4 362,36 дол. США, що еквівалентно 34 868,34 грн

представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека "Альбіна" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 20-01-02V від 25.03.2002 в розмірі 4 362,36 дол. США, що еквівалентно 34 868,34 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2013 (повне рішення складено 18.03.2013) у справі № 910/1388/13 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 3 700 доларів США 00 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 14.12.2012 складає 29 574 грн 10 коп., пеню в розмірі 275 доларів США 98 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.12.2012 складає 2 205 грн 94 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 568 грн 11 коп. В іншій частині позову відмовлено.

29.03.2013 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

02.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" було подано заяву про заміну стягувача - Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.03.2013 у справі № 910/1388/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" про заміну сторони її правонаступником у справі № 910/1388/13 призначено на 16.10.2019.

Представники учасників справи в судове засідання 16.10.2019 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення частини 3 статті 334 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, та приймаючи до уваги те, що інші учасники справи не скористались передбаченим статтею 42 Господарського процесуального кодексу України правом подати письмові пояснення щодо поданої заяви з викладенням своїх аргументів, суд вважає за можливе розглянути подану заяву за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши у судовому засіданні 16.10.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" про заміну сторони її правонаступником та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Приписами частини 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Особа, звертаючись до суду із заявою про заміну позивача (стягувача) з примусового виконання наказу господарського суду у справі на його правонаступника, у зв`язку з переходом до останнього права вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги повинна довести належними та допустимими доказами, за яким саме правочином до неї перейшли права вимоги відносно боржника і який обсяг цих прав.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 Цивільного кодексу України).

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (заміну стягувача у виданому судом наказі до відкриття виконавчого провадження) як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2019 між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (банк, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" (новий кредитор) було укладено Договір № 308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі - Договір), відповідно до умов якого, в порядку та на умовах визначених Договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (далі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру в Додатку № 1 до цього Договору (надалі - Основні договори, Права вимоги). Новий кредитор сплачує банку за Права вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 2.2 Договору новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов Основних договорів.

У п. 4.1 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти в сумі 14 481 737,45 грн (далі - ціна Договору). Ціна Договору сплачується новим кредитором банку в повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до п. 6.5 Договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Відповідно до наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 603 від 10.04.2019 ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" було перераховано ПАТ "Брокбізнесбанк" грошові кошти в сумі 15 682 450,00 грн з призначенням платежу «сплата за пул активів зг. протоколу електронних торгів № UA-ЕА-2019-02-27-000125-b від 22.03.2019, лот F10GL41929, переможець ТОВ "ФК "Депт Фінанс" 40254432».

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Додатку № 1 до Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами) банк відступив, а заявник набув право вимоги за Кредитним договором № 20-01-02V від 25.03.2002, загальний залишок заборгованості - 75 832,94 грн, прострочена заборгованість по тілу кредиту - 65 405,71 грн, прострочена заборгованість по відсотках - 10 427,23 грн, залишок заборгованості у валюті кредиту - 2 838,71 дол. США.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про визнання недійсним укладеного між Публічним акціонерним товариство "Брокбізнесбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" Договору № 308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15.04.2019.

Зі змісту поданої ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" заяви вбачається, що заявник просить суд здійснити заміну стягувача - Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.03.2013 у справі № 910/1388/13 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека "Альбіна" (боржника) заборгованості за Кредитним договором в розмірі 3 700 доларів США 00 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 14.12.2012 складає 29 574 грн 10 коп., пені в розмірі 275 доларів США 98 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.12.2012 складає 2 205 грн 94 коп., та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 568 грн 11 коп.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 Цивільного кодексу України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 Цивільного кодексу України, зокрема, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 Цивільного кодексу України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Як було вказано вище, ухвалюючи рішення у справі, суд у резолютивній його частині визначив суму боргу (присуджену до стягнення з відповідача) в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на 14.12.2012.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на відповідну дату становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України.

Суд зазначає, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18).

Як встановлено судом та було зазначено вище, в Додатку № 1 до Договору банк відступив, а заявник набув право вимоги за Кредитним договором № 20-01-02V від 25.03.2002 на залишок заборгованості у валюті кредиту - 2 838,71 дол. США. Доказів передачі права вимоги до боржника на суму понад 2 838,71 дол. США матеріли справи не містять.

Враховуючи умови Договору № 308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15.04.2019, суд дійшов висновку, що відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах (відбувся перехід прав вимоги), а саме відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло на підставі Кредитного договору № 20-01-02V від 25.03.2002 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2013 у справі № 910/1388/13, яке набрало законної сили з 29.03.2013, щодо сплати відповідачем на користь позивача 2 838,71 дол. США заборгованості за кредитом.

Щодо заміни сторони її правонаступником у частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 568 грн 11 коп., суд зазначає, що ані зі змісту Договору, ані Додатку № 1 до Договору не вбачається, що ПАТ "Брокбізнесбанк" було передано ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" право вимоги, зокрема, щодо сплати боржником вказаної суми судових витрат.

Водночас, суд звертає увагу на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2013 у справі № 910/1388/13, яке набрало законної сили з 29.03.2013, стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 568 грн 11 коп.

Суд зазначає, що сплата вказаної суми судових витрат не є зобов`язанням в розумінні положень статті 509 Цивільного кодексу України та згідно із встановленими судом обставинами вона не була й не могла бути предметом відступлення за Договором № 308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15.04.2019.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 910/9549/15 та від 21.01.2019 у справі № 916/65/18.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача у справі № 910/1388/13 на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека "Альбіна" заборгованості за Кредитним договором № 20-01-02V від 25.03.2002 в розмірі 2 838,71 дол. США, у зв`язку з чим заява про заміну сторони її правонаступником підлягає частковому задоволенню, в іншій частині заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" про заміну сторони її правонаступником у справі № 910/1388/13 задовольнити частково.

2. Здійснити заміну сторони (стягувача) - Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 41, ідентифікаційний код: 19357489) його процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" (01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 39, ідентифікаційний код: 40254432) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.03.2013 у справі № 910/1388/13 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека "Альбіна" заборгованості за Кредитним договором № 20-01-02V від 25.03.2002 в розмірі 2 838,71 дол. США.

3. В іншій частині в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.10.2019.

Суддя О.В. Нечай