Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/661/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представника позивача: Сорока І.В., дов . № 27/10-01-113 від 24.09.2019,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства " Артемсіль"

до Дочірнього підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 1 881 192,63 грн

Процесуальні дії по справі.

Державне підприємство "Артемсіль" звернулось з позовом до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України про стягнення 1701525,43 грн. заборгованості та 179667,20 грн. пені.

Ухвалою від 08.07.2019 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 06.08.2019.

Ухвалою від 06.08.2019 господарський суд підготовче засідання відклав на 24.09.2019.

Ухвалою від 24.09.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 906/661/19 до судового розгляду по суті на 22.10.2019.

В судовому засіданні від 22.10.2019 суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення суду.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 147 від 22.08.2018 щодо своєчасної оплати отриманого товару, внаслідок чого на момент звернення до суду у відповідача існує прострочена заборгованість в розмірі 1701525,43 грн.

На підставі п.8.8 договору позивачем за несвоєчасну оплату отриманого товару нараховано відповідачу 179667,20 грн.

В якості правового обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на норми ст.ст. 509, 526, 549, 610, 611, 629, 655, 712, ЦК України та ст.ст. 193, 230, 231 ГК України.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 79 т.2 )

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22.08.2018 між Державним підприємством "Артемсіль" (продавець, позивач) та Дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України" (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 147 від 22.08.2018 (а.с. 11-19).

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку і на умовах, визначених даним договором, продавець бере на себе зобов`язання виготовити і поставити з передачею у власність покупцеві товар, асортимент, кількість і ціни на який вказані в Специфікації (Додаток №1), що є невід`ємною частиною даного Договору, а покупець бере на себе зобов`язання прийняти вказаний товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Згідно п. 1.2. продавець підтверджує, що товар, який продається, належить йому на правих власності, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, не стримується третіми особами, не є предметом застави або іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед якими-небудь фізичними або юридичними особами або державою.

За приписами п. 2.1. договору кількість товару, що постачається, вимірюється в тонах метричних і визначається специфікацією (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною договору.

За умовами п. 3.1.4 договору, право власності на товар переходить від продавця до покупця у момент прийняття товару першим перевізником. У разі постачання товару залізничним транспортом на умовах FCA моментом переходу права власності є дата прийняття вантажу до перевезення залізницею , що вказується в залізничній накладній. У разі постачання автомобільним транспортом на умовах EХW, момент переходу права власності визначається датою відвантаження , вказаною в товарно-транспортній накладній.

Відповідно до п. 3.4.1 договору, зобов`язання продавця з постачання товару вважаються виконаними після навантаження товару в залізничні вагони або автотранспорт. З моменту завершення постачання на покупця переходять ризики пошкодження і втрати товару, а також ризик випадкової загибелі товару.

Згідно п. 11.1 договору, договір вважається укладеним з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2018 року включно, а за фінансовими зобов`язаннями - до нового виконавця. Датою підписання вважається дата реєстрації у продавця. При цьому всі попередні переговори і листування за договором втрачають чинність.

22.08.2018 сторонами підписано специфікацію (додаток №1 до договору від 22.08.2018 ), в якій погодили найменування продукції та загальну вартість такої (а.с. 19 т.1).

12.09.2018 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 147 від 22.08.2018 (а.с. 20-21 т.1).

Пунктом 2 даної додаткової угоди сторони внесли зміни в пункти 4.2, 4.3, 4.9.1 та 4.12.1 розділу 4 «Ціна і порядок розрахунків" договору, виклавши їх в наступній редакції:

4.2.Форма розрахунку - оплата здійснюється покупцем впродовж 30 календарних днів з дати відвантаження товару продавцем, або шляхом перерахування передплати Покупцем. Датою відвантаження «Товару» вважається дата, вказана в залізничних супровідних документах або товарно-транспортній накладній.

4.3. Оплата вартості товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця.

4.9.1. Нова ціна поширюється на товар, відвантажений після узгодження нової ціни шляхом підписання додаткової угоди. У разі неодержання продавцем додаткової угоди щодо нової ціни від покупця, продавець залишає за собою право припинити відвантаження Товару» до моменту узгодження нової ціни.

14.12.1. Оплата вартості перевезення товару залізничним транспортом здійснюється покупцем самостійно. При оформленні перевізного документу на станції відправлення продавцем в графі "платник за послуги залізниці та залізничний тариф" проставляється код дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та (або) його філій, який повинен бути своєчасно наданий покупцем".

Пунктом 4 додаткової угоди сторони внесли зміни до пункту 8.8 договору за яким погодили, що у разі порушення своєчасної оплати за поставлений товар, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Пеня нараховується впродовж шести місяців, з наступного дня, коли повинна була надійти оплата за поставлений товар.

Додатковою угодою № 3 до договору № 147 від 12.08.2018 сторони внесли зміни до п. 11.1 договору , відповідно до якого погодили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.03.2019 року включно, а за фінансовими зобов`язаннями - до повного виконання. Датою підписання вважається дата реєстрації у продавця. При цьому всі попередні переговори і листування за договором втрачають чинність.

На виконання умов укладеного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 5201525,43 грн, що підтверджується накладними, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань частково оплатив товар на загальну суму 3500000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 659 від 25.10.2018, № 73 від 14.11.20108, №199 від 21.01.2019, № 215 від 11.02.2019 (а.с. 24-27 т.1).

За даними позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1701525,43 грн.

22.04.2019 позивач направив відповідачу лист з вимогою погасити існуючу заборгованість в сумі 1701525,43 грн (а.с. 29-32 т.1).

Відповідач відповіді на претензію не надав та заборгованість у вказаній вище сумі не оплатив.

За порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати товару позивач на підставі п. 8.8 договору нарахував відповідачу 179667,20 грн пені.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу № 147 від 22.08.2018.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, залізничними накладними, долученими до матеріалів справи, підтверджується факт поставки відповідачу товару на загальну суму 5201525,43 грн, що вказує на належне виконання зобов`язання з боку позивача.

Факт виконання позивачем свого зобов`язання щодо поставки товару вказує на необхідність виконання відповідачем обов`язку щодо оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 4.2 договору (з урахуванням додаткової угоди) сторони погодили, що оплата здійснюється покупцем впродовж 30 календарних днів з дати відвантаження товару продавцем, або шляхом перерахування передплати покупцем. Датою відвантаження товару вважається дата, вказана в залізничних супровідних документах або товарно-транспортній накладній.

Однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару у строк визначений договором виконав неналежним чином, внаслідок чого у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті, отриманого від позивача товару, на загальну суму 1701525,43грн. При дослідженні розрахунку позивача, судом встановлено, що вищевказана заборгованість виникла в результаті неналежного виконанння з боку відповідача зобов`язань щодо оплати отриманого товару у період з 22.01.2019 по 18.02.2019.

Доказів погашення заборгованості перед позивачем у заявленій сумі матеріали справи не містять.

За нормами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За таких обставин, вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 1701525,43 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення 179667,20 грн. пені суд зазначає таке.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Приписами ч.6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з умов договору, сторонами погоджено, що у разі порушення своєчасної оплати за поставлений товар, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Пеня нараховується впродовж шести місяців, з наступного дня коли повинна була надійти оплата за поставлений товар.

З розрахунку позивача (а.с. 40-52 т.1) видно, що пеню позивач розрахував по кожній накладній, за якою існувала та існує прострочена заборгованість у відповідному періоді, починаючи з 23.11.2018 по 20.03.2019. За розрахунком позивача загальна сума пені склала 179667,20 грн

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що останній відповідає вимогам чинного законодавства, є арифметично вірним, отже вимога про стягнення нені є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 1881192,63 грн, з яких: 1701525,43 грн основний борг, 179667,20 грн - пеня

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, Житомирська область, м.Житомир, вул. Перемоги, буд.75, )

на користь Державного підприємства "Артемсіль" (84545, Донецька область, м.Соледар, вул. Чкалова, 1А, )

- 1701525,43 грн - основний борг;

- 179667,20 грн - пеня;

- 28218,00 грн - судовий збір.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.10.19

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід.)