ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1106/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області

на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.06.2019 року у справі № 908/1106/19 ( суддя О.С.Боєва)

За позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком () в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (69005, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 133, код ЄДРПОУ філії 01184385)

до відповідача: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, пр.Богдана Хмельницького, буд. 68-А)

про стягнення суми 179140,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком звернувся до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області із позовом про стягнення 180344,22 грн. заборгованості за надання споживачам, які проживають у місті Мелітополь, телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, що виникла за період з вересня по грудень 2018 року.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.06.2019року у справі № 908/1106/19 позовні вимоги задоволено.

Суд стягнув з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, пр.Богдана Хмельницького, буд. 68-А) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком () в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 133, код ЄДРПОУ філії 01184385; рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ ПУМБ, м.Київ; МФО 334851) суму 179140 (сто сімдесят дев`ять тисяч сто сорок) грн. 23 коп. заборгованості, суму 2687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 10 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач - Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції , дійшов помилкового висновку, що між Управлінням та позивачем виникли правовідносини з надання послуг зв`язку окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач є розпорядником відповідних коштів та зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги та фінансові зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання. Жодний з вищезазначених законодавчих актів не визнає Управління головним розпорядником коштів.

Також апелянт посилається на те, що суд першої інстанції посилається на ст.102 Бюджетного кодексу, не прийнявши до уваги те, що у 2018 році, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018рік», субвенція з державного бюджету України не було виділена, що тягне за собою скасування державної програми соціального захисту населення в частині компенсаційних виплат за надані послуги зв`язку пільговій категорії громадян за рахунок субвенції з державного бюджету.

Апелянт зазначає, що посилання господарського суду на Постанову Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» , яким визначено відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, є недоречним та неправомірним.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 26.06.2019 у справі № 908/1106/19 та прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даному спорі ціна позову становить 179140,23 грн., що менше від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2019 ця сума дорівнює 192100 грн.), отже, справа в суді апеляційної інстанції підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2019року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.06.2019 року у справі № 908/1106/19 та вирішено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Позивачем Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» надано відзив на апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області , в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи апелянта, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, просять залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу).

Відповідачем - Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області надано відповідь на відзив позивача, в якій заперечує проти доводів позивача, просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 26.06.2019року у справі № 908/1106/19 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком в період: вересень 2018 грудень 2018 надавалися телекомунікаційні послуги споживачам, що проживають на території м. Мелітополь Запорізької області, які мають право на відповідні пільги, передбачені чинним законодавством. Так, позивачем, протягом зазначеного періоду, складалися щомісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за формою 2-пільга, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 № 535, в яких вміщено переліки споживачів-пільговиків за відповідними категоріями.

Вказані розрахунки видатків (акти форми 2-пільга) за період надання послуг з вересня 2018 року по грудень 2018 року направлялись відповідачу рекомендованою кореспонденцією із супровідними листами від 06.10.2018 № 32/2-3-970, від 07.11.2018 №32/1-3-1108, від 07.12.2018 № 32/2-3-1149, від 09.01.2019 № 32/2-3-32. Також, розрахунки видатків (акти форми 2-пільга) за вказаний період направлялись на електронну адресу відповідача.

У вказаних листах позивач зазначав про необхідність забезпечення прийняття щомісячних звітів за формою 2-пільга; у разі виявлення розбіжностей, складення та направлення позивачу Актів звіряння за формою 3-пільга і направлення їх на адресу Запорізької філії ПАТ Укртелеком та на електронну адресу. Крім того, позивач просив щомісячно до 25 числа надсилати на електронну адресу інформацію щодо громадян пільгових категорій, які мають право на отримання пільг.

Листами від 24.10.2018 № 3471/01-01-02, від 19.12.2018 № 4164/01-01-02, від 24.01.2019 № 136/01-01-02 відповідач повідомляв позивача про виявлені за результатами розгляду форми 2-пільга розбіжності: у вересні на суму 820,08 грн., у листопаді на суму 1226,75 грн., у грудні 2018 на суму 1944,75 грн. та направленні у зв`язку із цим протоколів розбіжностей у електронній формі.

Згідно з доданими до відзиву відповідача документами, начальником відділу персоніфікованого обліку пільг управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради складалися доповідні записки на ім`я начальника Управління, відповідно до змісту яких, з урахуванням виявлених розбіжностей з даними позивача на підставі розрахунків форми 2-пільга за вересень грудень 2018 (а також знятих позивачем сум за попередні періоди з пільговиків, яким розрахунок пільг не проводився), суми нарахувань за послуги зв`язку наданих ПАТ Укртелеком за вересень 2018 становить 45674,61 грн., за жовтень 2018 39764,12 грн., за листопад 2018 46107,77 грн., за грудень 2018 42446,980 грн. Таким чином, всього за цей період 173993,30 грн.

Відповідач у жовтні 2018 січні 2019 електронною поштою із виявленими розбіжностями направляв позивачу звіряння інформації щодо неприйнятих ним сум, які підлягають відшкодуванню за період надання послуг у вересні грудні 2018.

Позивач зробив відповідний перерахунок, на підставі отриманої від відповідача інформації щодо виявлених розбіжностей. Відкоригована сума була відображена у Розрахунках видатків на відшкодування витрат за формою 2-пільга за жовтень, листопад, грудень 2018 року та квітень 2019 року, за надані пільговим категоріям громадян послуги у попередніх періодах.

Остаточний відкоригований перерахунок проведено у квітні 2019. Листом від 26.04.2019 № 32/2-3-159 позивачем, за результатами розгляду розбіжностей (які було прийнято і не прийнято позивачем), на адресу відповідача направлено результати уточнення нарахувань видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за вересень грудень 2018, який за даними Запорізької філії ПАТ Укртелеком склав 180344,22 грн.

У травні 2019 позивач звернувся до господарського суду Запорізької області позовом про стягнення з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області суми 180344,22 грн. заборгованості за надання фізичними особам - споживачам, які проживають у місті Мелітополь, телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, що виникла за період з вересня по грудень 2018 року, за яким відкрито провадження у даній справі.

У зв`язку із проведеною з відповідачем звіркою (після отримання відзиву на позовну заяву) позивач здійснив перерахунок суми заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача та зменшив розмір позовних вимог до суми 179140,23 грн., з яких заявлено до відшкодування: за вересень 2018 - суму 45970,93 грн., за жовтень 2018 42114,09 грн., за листопад 2018 46725,94 грн., за грудень 44329,27 грн.

Звертаючись до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області із позовом про стягнення з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області суми 180344,22 грн. заборгованості за надання споживачам, які проживають у місті Мелітополь, телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, що виникла за період з вересня по грудень 2018 року, позивач Публічне акціонерне товариство Укртелеком () в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком посилається на те, що Відповідач є уповноваженим розпорядником коштів місцевого бюджету для відшкодування пільг, наданих споживачам телекомунікаційних послуг у Мелітопольському районі Запорізької області, який здійснює розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів. В період з вересня 2018 по грудень 2018 року позивачем надавалися телекомунікаційні послуги споживачам, що проживають у Мелітопольському районі Запорізької області, які мають право на відповідні пільги, передбачені чинним законодавством. Всупереч вимогам Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 та п. 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117, відповідачем розрахунки з позивачем не здійснювались, акти звіряння розрахунків за формою 3-пільга не складались та на підпис позивачу не надавались. Позивачем за вказаний період були складені акти форми 2-пільга, які направлялися відповідачу із супровідними листами рекомендованою кореспонденцією, з повідомленням про необхідність відшкодування наданих пільг та у разі виявлення розбіжностей складання актів звіряння за формою 3-пільга.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення суми 179140,23 грн. відшкодування коштів за надані у період: вересень грудень 2018 року телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України Про телекомунікації телекомунікаційні послуги (послуги зв`язку) споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Публічне акціонерне товариство Укртелеком є оператором телекомунікацій і включений до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, здійснює діяльність у сфері проводового зв`язку, має відокремленні підрозділи.

Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Запорізької філії ПАТ Укртелеком (позивач у справі), як оператор телекомунікацій, надає відповідні послуги зв`язку споживачам фізичним особам, в тому числі і тим, що мають визначені законодавством пільги з їх оплати.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 (надалі Правила), визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг зв`язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, який визначає правові засади формування та застосування відповідних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг встановлено Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Законом України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку, Законом України Про соціальний захист дітей війни, Законом України Про жертви нацистських переслідувань, Законом України Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні, Законом України Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України Про охорону дитинства, Законом України Про прокуратуру, Законом України Про Національну поліцію, Законом України Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації в Україні, Кодексом Цивільного захисту України, Законом України Про Службу безпеки України та Порядком надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 389.

Таким чином, обов`язок надання послуг зв`язку певним категоріям громадян на пільгових умовах, як і загальні засади фінансування витрат пов`язаних з наданням таких пільг, встановлені безпосередньо законодавчими актами України.

Відповідно до вищенаведених законодавчих актів України надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов`язком позивача. Надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян. Чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян за рахунок державних коштів. При цьому, зобов`язання сторін виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання. Реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов`язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Відповідно до підпункту "б" пункту 4 частини першої статті 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать видатки на державні програми соціального захисту, в тому числі додаткові виплати населенню на пільги окремим категоріям громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок № 256), яким визначено відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню.

Пунктом 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги"; здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними місячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно з п. 2 Порядку № 256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення, районних бюджетах, бюджетах об`єднаних територіальних громад на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п. 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п. 5 цього Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми пільг та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконавчих органів міських рад, об`єднаних територіальних громад: до 5 числа місяця, що настає за звітним.

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню (п. 4 Порядку).

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків (ч.1 п.8 Порядку).

Згідно з Положенням, затвердженим рішенням Мелітопольської міської ради від 30.03.2010 № 11/2, Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі управління) є виконавчим органом Мелітопольської міської ради Запорізької області, утворюється цією радою, є підзвітним і підконтрольним міській раді, підпорядкованим міському голові і є правонаступником всіх прав та обов`язків управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Згідно з розділом 3 Положення Управління відповідно до покладених на нього завдань виконує, в тому числі, такі функції:

- виконує функції головного розпорядника коштів відповідно до бюджетного законодавства;

- забезпечує ведення Єдиного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги;

- складає акти звірок розрахунків за надані послуги з підприємствами-постачальниками;

- проводить перерахунки сум відшкодувань по наданих пільгах у випадках подання підприємств чи організацій-постачальників послуг про необхідність розрахунку сум відшкодувань за видами пільг;

- здійснює інші передбачені законом та визначені керівництвом повноваження.

Рішенням Мелітопольської міської ради № 5/7 від 30.03.2018 затверджено програму Компенсаційні виплати, відшкодування витрат за надані пільги та надання додаткової соціальної допомоги окремим категоріям громадян в новій редакції. Метою програми є соціальна підтримка окремих категорій громадян з метою реалізації права на пільги; завданням фінансування витрат на проведення компенсаційних виплат, відшкодування витрат за надані пільги, передбачені законодавством України. Програма фінансується за рахунок коштів міського бюджету (п.п. 3, 4, 7). За змістом п. 8 програми до переліку заходів програми, втому числі, включено відшкодування пільг з послуг зв`язку.

Згідно з п. 10 цієї програми відповідальним за її виконання та головним розпорядником коштів є управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Конституції України витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою.

Позивач відповідно до чинного законодавства України повинен в обов`язковому порядку надавати телекомунікаційні послуги на пільгових умовах абонентам - мешканцям міста Мелітополя, які мають на це право.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», з метою вдосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, запроваджено Єдиний державний реєстр осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги до Реєстру включається детальна інформація про пільговика. У разі, коли у складі сім`ї пільговика відбулися зміни, що потребують коригування включеної до Реєстру інформації, він повідомляє про це управління праці та соціального захисту населення. Тому що саме підрозділи з питань соціального захисту населення є відповідальними за ведення даного Реєстру.

Відповідно до Положення Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженої Рішенням 38 сесії Мелітопольської міської ради VII скликання № 11/2 від 30.03.2018 року (Положення) підпунктом 3 пункту 3 визначено, що управління відповідно до покладених на нього завдань виконує функції головного розпорядника коштів відповідно до бюджетного законодавства.

Крім того, пунктом 3 Положення передбачено також, що управління відповідно до покладених на нього завдань:

- забезпечує ведення єдиної інформаційно-аналітичної системи соціального захисту населення (ІАССЗН), Єдиного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (ЄДАРП), централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ), інших інформаційних систем та реєстрів, визначених Мінсоцполітики;

- визначає право на отримання пільг громадянами відповідно до чинного законодавства з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї;

- збирає, опрацьовує, систематизує та зберігає інформацію про пільги громадян, передбачені чинним законодавством;

- складає акти звірок розрахунків за надані послуги з підприємствами-постачальниками;

- проводить перерахунки сум відшкодувань по наданих пільгах у випадках зміні законодавчих актів, що регламентують надання пільг, цін та тарифів або нормативів на відповідні види послуг, подання підприємств чи організацій-постачальників послуг про необхідність розрахунку сум відшкодувань за видами пільг.

Крім того, у 2018 році було прийнято міську програму Компенсаційні виплати, відшкодування витрат за надані пільги та надання додаткової соціальної допомоги окремим категоріям громадян» у новій редакції, одним із заходів якої є відшкодування пільг з послуг зв`язку.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК текст даної програми, затвердженої рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області 30.03.2018 року № 5/7, розміщений на офіційному веб-сайті Мелітопольської міської ради за електронною адресою є публічно доступним доказом.

Пунктом 10 вказаної програми визначено, що відповідальним за виконання програми та головним розпорядником коштів є управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Таким чином, Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області є розпорядником бюджетних коштів.

Відповідач, як розпорядник коштів місцевого бюджету та відповідальний виконавець по розрахункам з оператором телекомунікацій, у разі неможливості реалізувати обов`язки, покладені на нього законодавством, повинен як учасник бюджетних правовідносин звернутися до розпорядників коштів вищого рівня, які по відношенню до нього є суб`єктами владних повноважень, наділеними управлінськими функціями, в досудовому порядку або у порядку адміністративного судочинства з вимогами спонукання до дій, які призведуть до виділення коштів для фінансування понесених витрат або їх відшкодування.

Постачальник телекомунікаційних послуг, Позивач у справі, не може бути заручником ситуації, яка склалась при реалізації бюджетного процесу між бюджетними установами та бюджетами різних рівнів. Тому спроби фактичного встановлення Відповідачем обов`язку фінансування державних соціальних гарантій за рахунок прибутків та власних коштів оператора телекомунікаційних послуг, позивача у справі, при відсутності коштів в бюджеті та перекладання обов`язків розпорядника бюджетних коштів по отриманню фінансування від розпорядників коштів вищого рівня на постачальника телекомунікаційних послуг вважаємо неправомірним.

Чинним законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості оператора, чи власного бажання, а у відповідності до вимог законів України.

Відповідно до частини першої статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 1 п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117, підприємства та організації, що надають опслуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2- пільга».

У відповідності до п. 11 зазначеного Положення уповноважений орган щомісяця:

1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжності, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає:

- реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»;

- акти звіряння розрахунків за надані пільговиками послуги згідно з формою « 3-пільга».

Матеріалами справи підтверджується, що Позивачем за наслідками наданих телекомунікаційних послуг споживачам, які мають пільги, були надані Відповідачу розрахунки щодо вартості цих послуг, згідно з формою « 2-пільга».

Однак, відповідачем акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга». в порушення п.п. 2 п. 11 Положення, складено не було.

Жодних посилань про подання Позивачем розрахунків суми відшкодування витрат за надані пільги, згідно з формою « 2-пільга» з порушенням строку встановленого ч. 1 п. 10 Положення від Відповідача не надходило.

Доводи апелянта про відсутність субвенцій із державного бюджету є безпідставними і не звільняють його від обов`язку відшкодувати витрати позивачу.

Пунктами 1, 6 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» розробка та виконання Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів здійснюються на підставі пріоритетності фінансування видатків для забезпечення надання державних соціальних гарантій.

Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг встановлено Законом України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України від 23.03.2000 № 1584-ІІІ «Про жертви нацистських переслідувань», Законом України від 26.04.2001 № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства», Законом України від 24.03.1998 № 203/98-ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

За приписами ч. З ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відсутність у Законі України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» положень про субвенції з державного бюджету місцевім бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, зокрема, відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, не відмінює пільги встановлені законодавчими актами.

Загальні засади фінансування витрат пов`язаних з наданням пільг на підставі вищевказаних законів визначено безпосередньо у даних законах, зокрема:

-уст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказано, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється ;

-у ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказано, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

-у ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ;

-у ч. 6 ст. 6 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» вказано, що фінансування витрат, пов`язаних з наданням пільг жертвам нацистських переслідувань, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- у статтях 5, 13 Закону України «Про охорону дитинства» визначено організацію охорони дитинства та державну допомогу сім`ям з дітьми. Частиною третьою ст. 5 вказаного Закону на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, покладено забезпечення вирішення питань про надання пільг та державної допомоги дітям та сім`ям з дітьми відповідно до законодавства. Згідно з частиною 3 ст. 13 вказаного закону державна допомога сім`ям з дітьми включає в тому числі таку пільгу для багатодітних сімей як абонентна плата за користування квартирним телефоном у розмірі 50 відсотків від затверджених тарифів.

- у ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» вказано, що витрати, пов`язані з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Вказані норми законів та інші нормативні акти закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов`язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її державних органів відшкодувати такі пільги.

Відповідно до пп.5 п. 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 423 Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань здійснює в межах повноважень, передбачених законом, координацію діяльності центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо застосування державних соціальних стандартів і нормативів та нормативів фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в районах та місцях реалізують місцеві державні адміністрації , які є місцевими органами виконавчої влади.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують:

- виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня;

- законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян;

- взаємодію з органами місцевого самоврядування;

- реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Крім того, п.10 ст.13 зазначеного Закону встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань соціального захисту населення.

Законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання бюджетних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах.

Твердження відповідача про те, що судом першої інстанції невірно було визнано суму, що підлягає стягненню, є необгрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог на суму 179 140 грн. 23 коп.

Позивачем було надано перелік абонентів -пільговиків, з особовими рахунками, а також періоди (у днях), за які було проведено перерахунок, із зазначенням сум, що були надміру нараховані Позивачем.

- за вересень 2018 року відповідно до актів форми « 2-пільга» нараховано 45 613 грн. 13 коп., знято за попередні періоди 537 грн. 54 коп. Не прийнято УСЗН 820 грн. 08 коп. (в т.ч. знятих - 38 грн. 87 коп., нарахуваних - 858 грн. 95 коп.), з яких 179 грн. 74 коп. знято з нарахувань, а 679 грн. 21 коп. належать до компенсації на користь ПАТ «Укртелеком». Разом до відшкодування на користь ПАТ «Укртелеком» за вересень 2018 року належить 45 970 грн. 93 коп.;

- за жовтень 2018 року відповідно до актів форми « 2-пільга» нараховано 42 054 грн. 70 коп., знято за попередні періоди 237 грн. 72 коп. Не прийнято УСЗН 2 486 грн. 44 коп. (в т.ч. знятих -44 грн. 12 коп., нарахуваних - 2 530 грн. 56 коп.), з яких 178 грн. 33 коп. знято з нарахувань, а 2 378 грн. 53 коп. належать до компенсації на користь ПАТ «Укртелеком». Разом до відшкодування на користь ПАТ «Укртелеком» за жовтень 2018 року належить 42 114 грн. 09коп.;

- за листопад 2018 року відповідно до актів форми « 2-пільга» нараховано 47 080 грн. 02 коп., зняїо за попередні періоди 07 грн. 63 коп. Не прийнято УСЗН 1 226 грн. 75 коп. (в т.ч. знятих - 25 грн. 42 коп., нарахованих - 1 252 грн. 17 коп.), з яких 361 грн. 71 коп. знято з нарахувань, а 890 грн. 46 коп. належать до компенсації на користь ПАТ «Укртелеком». Разом до відшкодування на користь ПАТ «Укртелеком» за листопад 2018 року належить 46 725 грн. 94 коп.;

- за грудень 2018 року відповідно до актів форми « 2-пільга» нараховано 43 930 грн. 60 коп., знято за попередні періоди 457 грн. 60 коп. Не прийнято УСЗН 1 944 грн. 75 коп. (в т.ч.

знятих - 45 грн. 14 коп., нарахованих - 1 989 грн. 89 коп.), з яких 58 грн. 93 коп. знято з нарахувань, а 1 930 грн. 96 коп. належать до компенсації на користь ПАТ «Укртелеком». Разом до відшкодування на користь ПАТ «Укртелеком» за грудень 2018 року належить 44 329 грн. 27 коп.

Відповідач розрахунки з позивачем за вказаний період не проводив, акти звіряння розрахунків за формою 3-пільга відповідачем не складалися та не направлялись.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму заборгованості, контррозрахунку суду не надано.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних призначень щодо розпорядження бюджетними коштами на компенсацію пільг та на недостатність виділених міським бюджетом на 2018 рік коштів за програмою компенсаційних виплат та відшкодування за надані пільги через найбільш пріоритетні в цьому напрямку питання відповідно до виділених асигнувань, не звільняють його від обов`язку сплатити відповідачу компенсацію за надані послуги зв`язку громадянам, які мають право на відповідні пільги, та не є підставою для відмови у задоволенні законних вимог позивача.

Законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 179140,23 грн. відшкодування коштів за надані у період: вересень грудень 2018 року телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян.

Інші доводи відповідача є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов`язані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.06.2019 року у справі № 908/1106/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.10.2019року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв