УХВАЛА

м. Київ

28.10.2019Справа № 910/1847/19

За позовом Фізичної особи - підприємця Толстого Бориса Борисовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПРОФІТ-ЛЕНД ЦЕНТР"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФЛОРА"

про стягнення 2 547 113,24 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники:

від позивача: Толстой Б.Б.; Клименко А.Р. на підставі довіреності від 05.04.2019

від відповідача: Чапік М.М. на підставі ордеру серія КС № 324758 від 17.04.2018

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/1847/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Толстого Бориса Борисовича (до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" (відповідач) про стягнення заборгованості за Договором №АСА-7/01/2017Т про надання посередницьких послуг від 05.01.2017 та Договором №АСА-1205_18 про надання посередницьких послуг від 02.01.2018 в загальній сумі 2675429,58 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, поданої позивачем 20.05.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача та прийнятої судом до розгляду в підготовчому засіданні 27.05.2019).

16.09.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову від 14.09.2019 № 9/161, відповідно до якої позивач просить постановити ухвалу про накладення в межах ціни позову в розмірі 2675429,58 грн арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться в банківських установах на рахунках № НОМЕР_1 в АТ «Прокредит Банк», МФО 320984, № НОМЕР_2 в КБ «Приватбанк», МТО 321842, а також інших рахунках відповідача у банківських установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали (далі - заява про забезпечення позову).

У підготовчому засіданні 16.09.2019 суд розпочав розгляд заяви позивача про забезпечення позову.

Представник позивача зазначену заяву підтримав.

Представник відповідача зазначив, що не мав змоги ознайомитися з наведеною заявою, оскільки остання була подана в день підготовчого засідання 16.09.2019.

Суд дійшов висновку про розгляд заяви позивача про забезпечення позову від 14.09.2019 № 9/161 в наступному підготовчому засіданні.

У підготовчому засіданні, призначеному на 16.09.2019, суд оголосив перерву до 30.09.2019 об 14:30 год.

30.09.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування наведеного клопотання позивач вказав що ані позивач, ані його представник не мають змоги прибути у підготовче засідання 30.09.2019, оскільки приймають участь в іншому судовому засіданні.

У підготовче засідання, призначене на 30.09.2019, з`явився представник відповідача. Представники позивача, третіх осіб-1,2 у підготовче засідання 30.09.2019 не з`явилися.

У підготовчому засіданні 30.09.2019 суд здійснював розгляд клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 30.09.2019 суд відклав підготовче засідання у справі на 28.10.2019 о 10:40 год.

У підготовче засідання, призначене на 28.10.2019, з`явився позивач, представник позивача та представник відповідача. Представники третіх осіб-1,2 у підготовче засідання 28.10.2019 не з`явились.

У підготовчому засіданні 28.10.2019 здійснювався розгляд заяви позивача про забезпечення позову.

Позивач та представник позивача зазначену заяву підтримали.

Представник відповідача заперечував проти задоволення зазначеної заяви.

Позивач звернувся до суду з усним клопотанням про надання додаткових доказів для розгляду заяви про забезпечення позову. Клопотання судом відхилене.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, поданої на підставі ст.ст. 136-138 ГПК України, позивач зазначив таке:

- ціна позову у справі № 910/1847/19 є значною не лише для позивача, але і для відповідача;

- відповідач не визнає позову та надає в ході розгляду справи сумнівні (а можливо і прямо підроблені) докази;

- відповідач вживає активних заходів для створення перешкод позивачеві у веденні бізнесу у сфері торгівлі засобами захисту рослин (23.10.2018 року більшості контрагентів позивача відповідачем було надіслане неправдиве повідомлення щодо нібито порушення кримінального провадження щодо позивача; на стіну офісного приміщення та стоянки для автомобілів позивача було нанесено неправдиві написи щодо нібито торгівлі отруйними речовинами; оголошення аналогічного змісту було розміщено у під`їздах усіх сусідніх будинків; позивач вважає, що саме відповідачем було організовано вчинення злочинних дій, спрямованих на заволодіння його майном, а саме підроблено договір позики).

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

У даному випадку необхідність вжиття визначених у заяві заходів забезпечення позову обґрунтовується позивачем значною ціною позову у справі № 910/1847/19, не визнанням позову відповідачем та наданням останнім в ході розгляду справи доказів, які, на думку позивача, є сумнівними (а можливо і підробленими), вжиттям відповідачем активних заходів для створення перешкод позивачеві у веденні бізнесу у сфері торгівлі засобами захисту рослин.

До заяви про забезпечення позову в якості додатків додано копії смс-повідомлення; фотознімків неправдивих написів щодо нібито торгівлі отруйними речовинами на стіні офісного приміщення та стоянки для автомобілів позивача та оголошення аналогічного змісту; рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 10.05.2019 у справі № 649/1014/18

Проте, наведені позивачем обґрунтування та надані позивачем докази жодним чином не свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах ціни позову) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому суд відзначає, що відповідно до приписів частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, подавати заяви та клопотання. Згідно частини 1 статті 165 ГПК України відповідач у відзиві викладає заперечення проти позову. Отже, відповідач має право заперечувати проти позову, не визнавати останній.

Згідно приписів частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, твердження позивача про надання відповідачем в ході розгляду справи сумнівних (а можливо і підроблених) доказів суд оцінює критично.

Доводи позивача про нібито вжиття відповідачем активних заходів для створення перешкод позивачеві у веденні бізнесу у сфері торгівлі засобами захисту рослин взагалі не стосуються предмету спору у даній справі.

Разом з тим, жодні інші докази у розумінні статей 76-79 ГПК України на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі та поновлення прав позивача, останнім до заяви про забезпечення позову не додано.

Таким чином, з огляду на подані позивачем докази, суду не доведено, що невжиття визначеного позивачем заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб та імовірності ускладнення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду в разі невжиття відповідного заходу забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Толстого Бориса Борисовича про забезпечення позову від 14.09.2019 № 9/161.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 136-140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Толстого Бориса Борисовича про забезпечення позову від 14.09.2019 № 9/161 відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.10.2019.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. В. Гумега