ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/1530/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест"

до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

про визнання незаконним і скасування рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест" (далі - ТОВ "ПГ Інвест") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - сільрада) прo визнання незаконним і скасування рішення сільради від 05.04.2018 № 15 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для розміщення багатоповерхового житлового комплексу із загальноосвітньою школою та дитячим дошкільним закладом і приміщеннями торгового, медичного та культурно-спортивного призначення) в с. Чайки по вул. Коцюбинського, 9, Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради" (далі - спірне рішення) і скасування прийнятих на підставі спірного рішення сільради рішень державного реєстратора та внесених реєстраційних записів.

2. Одночасно із позовом ТОВ "ПГ Інвест" подало заяву від 29.05.2019 б/н про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, кадастрові номери: :02:001:5623, :02:001:5622, :02:001:5624, :03:004:5625, :03:004:5626, які утворено внаслідок поділу земельної ділянки за спірним рішенням. Також позивач у заяві про забезпечення позову просив заборонити сільраді передавати в оренду чи іншим чином здійснювати дії щодо зазначених земельних ділянок до вирішення питання про правомірність їх утворення.

3. Позовну заяву та заяву про забезпечення позову аргументовано тим, що ТОВ "ПГ Інвест" як особа, яка на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого 23.08.2006 державним нотаріусом першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н. В. за реєстровим номером 1-2986, та з урахуванням змін, внесених згідно з договором про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченим 29.10.2013 державним нотаріусом першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н. В. за реєстровим номером 1-2986 (далі - договір оренди), є орендарем земельної ділянки загальною площею 21,7980 га, розташованої на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, в межах населеного пункту с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області (далі - орендована земельна ділянка). Після закінчення строку дії договору оренди орендар продовжив користування земельною ділянкою, а відповідач протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди не висунув жодних заперечень щодо його поновлення.

Спір із приводу спонукання відповідача до укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди розглядав Господарський суд Київської області у справі № 911/3225/17, який підтвердив наявність підстав для поновлення договору оренди на новий строк, однак у вирішенні переддоговірного спору відмовив у зв`язку із недотриманням позивачем досудової процедури врегулювання спору та обранням неналежного способу захисту права.

З урахуванням зауважень суду у справі № 911/3225/17 і після дотримання досудової процедури врегулювання переддоговірного спору позивач подав позов про спонукання відповідача до укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди, розгляд якого наразі триває у справі № 911/952/19.

Однак, незважаючи на наявність достатніх підстав вважати договір оренди поновленим у зв`язку із продовженням орендарем користування земельною ділянкою, проти чого орендодавець не заперечував, а також попри наявність невирішеного спору стосовно укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди (справа № 911/952/19) відповідач 05.04.2018 прийняв спірне рішення, яким затвердив технічну документацію із землеустрою щодо поділу орендованої позивачем земельної ділянки.

На думку позивача, дії відповідача щодо поділу орендованої земельної ділянки є протиправними і спрямовані на порушення та перешкоджання реалізації наявного у позивача права користування земельною ділянкою. Зокрема, під час перебування орендованої земельної ділянки у користуванні позивача відповідач фактично спірним рішенням припинив існування об`єкта оренди, оскільки внаслідок поділу орендованої земельної ділянки загальною площею 21,7980 га, розташованої на території сільради, в межах населеного пункту с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, утворилися нові земельні ділянки, натомість орендована позивачем земельна ділянка припинила існування.

Тобто, згідно зі спірним рішенням припинено існування об`єкта оренди шляхом утворення нових об`єктів - 6 земельних ділянок, які не перебувають під обтяженнями та правами інших осіб і можуть вільно відчужуватися відповідачем чи передаватися у користування іншим особам, що в разі встановлення протиправності дій та рішення відповідача значно ускладнить виконання судового рішення і відновлення права користування позивача, оскільки доведеться з`ясовувати, у кого і на якому саме праві опиняться земельні ділянки, у відповідних спорах брали участь значна кількість осіб, не причетних до допущених відповідачем порушень.

Крім того, позивач має статус забудовника земельної ділянки і фактично продовжує володіти та користуватись орендованою земельною ділянкою на підставі поновленого в силу закону договору оренди, щодо якого триває досі не вирішений судовий спір. Таким чином, на думку позивача, відповідач не мав підстав розпоряджатись орендованою земельною ділянкою, яка фактично перебуває у володінні та користуванні позивача.

З огляду на твердження позивача про незаконність дій відповідача (які має бути досліджено у цій справі № 911/1530/19) і наявність у нього наміру позбавити позивача права користуватися орендованою земельною ділянкою, обґрунтована загроза, що відповідач може вдатися до заходів, спрямованих на застосування інших, у тому числі юридичних механізмів, із метою позбавлення позивача можливості правомірно користуватися земельною ділянкою та вирішення питання про оформлення факту поновлення договору оренди в установленому порядку, шляхом укладення договорів оренди з іншими особами, відчуження земельних ділянок, їх подальшого поділу та перереєстрації тощо.

У зв`язку із наведеним позивач зазначає, що найбільш ефективними засобами запобігання подальшому порушенню права користування позивача та забезпечення реалізації судового рішення в разі задоволення позову у цій справі буде накладення арешту на утворені нові земельні ділянки та заборона відповідачеві передавати в оренду чи іншим чином здійснювати дії щодо земельних ділянок, утворених унаслідок поділу орендованої позивачем земельної ділянки загальною площею 21,7980 га, до вирішення спору у справі № 9011/1530/19 щодо правомірності такого поділу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2019 у справі № 911/1530/19 (з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області від 27.06.2019 про виправлення описки) заяву ТОВ "ПГ Інвест" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 911/1530/19 задоволено; вжито заходи до забезпечення позову у зазначеній справі, шляхом накладення арешту та заборони сільраді передавати в оренду чи іншим чином здійснювати дії щодо земельних ділянок згідно з переліком, а саме:

- земельну ділянку площею 3 га, кадастровий номер :02:001:5621, РНОНМ 224, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, земельна ділянка 9;

- земельну ділянку площею 2,2974 га, кадастровий номер :02:001:5622, РНОНМ 224, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, земельна ділянка 9;

- земельну ділянку площею 5,0852 га, кадастровий номер :02:001:5623, РНОНМ 224, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, земельна ділянка 9;

- земельну ділянку площею 2,4695 га, кадастровий номер :03:004:5624 , РНОНМ 224, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, земельна ділянка 9;

- земельну ділянку площею 2,4041 га, кадастровий номер :03:004:5625 , РНОНМ 224, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, земельна ділянка 9;

- земельну ділянку площею 6,5418 га, кадастровий номер :03:004:5626 , РНОНМ 224, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, земельна ділянка 9.

5. Задовольняючи заяву ТОВ "ПГ Інвест", місцевий господарський суд виходив із того, що вимога позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на новоутворені земельні ділянки, які фактично становлять у сукупності орендовану позивачем земельну ділянку, та заборони відповідачеві вчиняти дії щодо таких земельних ділянок, є адекватними і пов`язаними із предметом спору заходами забезпечення позову, які дадуть змогу уникнути ускладнень виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки спрямовані на збереження поточного статусу майна.

6. Місцевий господарський суд також зауважив, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову. Ураховуючи характер спору, обрані позивачем заходи забезпечення є співрозмірними із позовними вимогами і фактичними обставинами господарської діяльності сторін, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову та не порушують наяних прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками зазначеного судового процесу.

7. Переглянувши цю ухвалу місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд постановою від 13.08.2019 ухвалу Господарського суду Київської області від 24.06.2019 у справі № 911/1530/19 скасував і відмовив у задоволенні заяви ТОВ "ПГ Інвест" про забезпечення позову.

8. Відмовляючи у задоволенні заяви, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевий господарський суд, уживаючи заходів до забезпечення позову, повинен забезпечити виконання гарантій територіальної громади сіл Петропавлівська Борщагівка та Чайки щодо невтручання у мирне володіння ним майном у розрізі положень статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Здійснюючи реалізацію таких гарантій, можливість забезпечення позову у цьому разі має бути піддана трискладовому тесту на визначення того, чи було втручання законним у контексті національного законодавства; чи мало таке втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства та чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства, та вимогами фундаментальних прав окремої особи. Апеляційний господарський суд зауважив, що здійснюючи аналіз викладених позивачем обставин, суд першої інстанції мав би звернути увагу на те, що накладення арешту та заборона відповідачеві, як органу місцевого самоврядування передавати в оренду чи іншим чином здійснювати дії щодо земельних ділянок, не спрямована на забезпечення виконання судового рішення у цій справі.

З огляду на викладене суд у цій справі не може вжити будь-яких заходів забезпечення позову, які обмежували би легітимні приватні сподівання відповідача, як органу місцевого самоврядування, що здійснює повноваження власника від імені відповідної територіальної громади. При цьому визнання договору оренди земельної ділянки пролонгованим не є предметом розгляду у справі № 911/1530/19.

Виходячи із заявлених позовних вимог у цій справі, а також ураховуючи, що позивач у цьому спорі не пред`явив вимог щодо визнання договору оренди пролонгованим, або іншої матеріальної вимоги щодо земельної ділянки, яку позивач орендував за договором оренди, апеляційний господарський суд дійшов висновку про недоречність вжиття у межах цієї справи таких заходів забезпечення позову як накладення арешту та заборона відповідачеві як органу місцевого самоврядування передавати в оренду чи іншим чином здійснювати дії щодо земельних ділянок.

Апеляційний господарський суд наголосив, що у цій справі суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вжиття визначених позивачем і пред`явлених до розгляду заходів забезпечення позову не спрямовано на забезпечення виконання судового рішення у цій справі, а більше спрямована на забезпечення виконання рішення у спорі між позивачем і відповідачем про визнання договора оренди пролонгованим, що виходить за межі предмету спору у справі № 911/1530/19.

Іншими словами, різновид заходу забезпечення позову має бути, серед іншого, співмірним із предметом позову, заявленого у справі, в якій вживаються відповідні заходи. Визначені відповідачем і заявлені до застосування заходи забезпечення позову є неспівмірними із предметом позову про визнання незаконним та скасування рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою.

З огляду на викладене судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, заява що ТОВ "ПГ Інвест" від 29.05.2019, б/н про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 911/1530/19 задоволенню не підлягає.

9. Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 у справі № 911/1530/19, ТОВ "ПГ Інвест" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати та залишити в силі ухвалу Господарського суду Київської області від 24.06.2019.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. Підставами для скасування постанови скаржник вважає порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального і матеріального права, зокрема положень 74, 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

11. Скаржник наголошує, що невжиття заходів забезпечення позову не забезпечить реального та ефективного захисту прав позивача та у подальшому матиме наслідком необхідність подання інших позовів до суду.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

12. У відзиві на касаційну скаргу сільрада просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, оскільки ухвалою Господарського суду Київської області від 05.09.2019 у цій справі повторно забезпечено позовні вимоги шляхом заборони відповідачеві проводити земельні торги (аукціони), укладати договори оренди чи будь-які інші договори щодо утворених земельних ділянок. Відповідач вважає, що положення частини 4 статті 137 ГПК України не передбачають застосування кількох засобів забезпечення позову. При цьому, у разі задоволення касаційної скарги існуватиме дві ухвали суду про надання в оренду спірних земельних ділянок.

Також сільрада наголошує, що вжиття визначених позивачем і пред`явлених до розгляду заходів забезпечення позову не спрямовано на забезпечення виконання судового рішення у цій справі, а більшою мірою спрямовано на забезпечення виконання рішення у спорі між позивачем і відповідачем про визнання договору оренди пролонгованим, що виходить за межі предмета спору у справі № 911/1530/19.

Крім цього, відповідач зауважує, що за позивачем зареєстровано будівлі за адресою: вул. Коцюбинського, 9, с. Чайки, Києво-Святошинський район, яких фактично не існує. Факт відсутності таких будівель підтверджено протоколом виїзного засідання у справі № 810/2808/16 і відображено у постанові Київського окружного адміністративного суду від 20.12.2016.

Позиція Верховного Суду

13. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

14. Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

15. Однак положення зазначеної норми пов'язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням необхідності такого забезпечення у контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

16. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною відповідачу вчиняти певні дії.

17. При цьому, зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі № 911/527/19).

18. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

19. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

20. Як убачається із матеріалів оскарження, предметом позову у ній є вимоги ТОВ "ПГ Інвест", заявлені до сільради, зокрема, прo визнання незаконним і скасування рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, які заявлені з підстав наявності спору між тими самими сторонами про поновлення правовідносин сторін за договором оренди земельної ділянки, щодо якої прийнято оскаржуване рішення про її поділ. Водночас позивач у цьому спорі не пред'явив вимог щодо визнання договору оренди земельної ділянки пролонгованим, або іншої матеріальної вимоги щодо земельної ділянки, яку позивач орендував за договором від 23.08.2016 № 8-2986. Колегія суддів погоджується з позицією апеляційного суду про те, що задовольняючи заяву ТОВ "ПГ Інвест" про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що вжиття визначених позивачем заходів забезпечення позову не спрямоване на забезпечення виконання судового рішення у справі № 911/1530/19, а спрямоване на забезпечення виконання рішення у спорі між позивачем та відповідачем про визнання договору оренди землі пролонгованим, що виходить за межі предмета спору у цій справі.

21. Отже, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що визначені відповідачем заходи забезпечення позову є неспіврозмірними із предметом позову про визнання незаконним і скасуванням рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою.

22. Зважаючи на викладений висновок, колегія суддів Касаційного господарського суду відхиляє аргументи скаржника, зазначені у касаційній скарзі, які зводяться до заперечення скаржником установлених судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові обставин справи, тверджень про недослідження судом доказів і надання доказам неправильної оцінки, оскільки зазначені аргументи наведено без урахування меж касаційного перегляду та повноважень суду касаційної інстанції, визначених у статті 300 ГПК України.

23. Відповідно до частини 2 статті 300 цього Кодексу суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

24. Разом із тим колегія суддів погоджується з викладеними у відзиві на касаційну скаргу доводами сільради, обґрунтованість і відповідність яких чинному законодавству і фактичним обставинам справи підтверджується наведеними висновками.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд

25. Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

26. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені заявником у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків апеляційного господарського суду про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

27. Отже, касаційна інстанція дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваної постанови.

Розподіл судових витрат

28. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 у справі № 911/1530/19 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ