ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 914/1239/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" (вул. Мельника, 8, м.Львів, 79044; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс 555" (вул.Перлинка, б.73, м.Одеса, 65038; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Ісак Д.П.

Представники:

Від позивача: Маїк І.С. на підставі ордеру ЛВ № 074282 від 19.07.2019р.

Від відповідача: не з`явився.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" (далі ТзОВ "Західтрансбуд" ), звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ "Фенікс 555" про стягнення 387 796 грн. 23 коп., з яких: 47 686 грн. 23 коп. - сума коштів, яку було сплачено ТОВ «Фенікс 555» за послуги ремонту автомобіля марка: AUDI, модель: А6 1.8, тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 1999, що включають вартість невиконаних ремонтних робіт згідно виписки по особовим рахункам за 30 червня 2016 р.; 200 110 грн. 00 коп. збитки, що включають вартість знищеного автомобіля марка: AUDI, модель: А6 1.8, тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 1999; 60 000 грн. - штраф за невиконання господарського зобов`язання; 80 000 грн. - матеріальна компенсація за завдану моральну шкоду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.07.2019р. скеровано матеріали справи №914/1239/19 до Господарського суду Одеської області за належною територіальною підсудністю для розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду , відкрито провадження у справі №914/1239/19 за правилами загального позовного провадження . Підготовче засідання призначено на 08 серпня 2019 р. об 11:30 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08 серпня 2019р. відкладено підготовче засідання на 29.08.2019р. Ухвалами Господарського суду Одеської області від 29 серпня 2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 24.09.2019р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.09.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/1239/19 до розгляду по суті в засіданні суду.

В судове засідання щодо розгляду справи по суті представник позивача не звявився, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відмови від позову або клопотання про залишення позову без розгляду від позивача до суду не надходило.

Відповідач про місце, дати та час судових засідань повідомлявся належним чином за юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.07.2019р., однак, поштові повідомлення до суду повернулися з позначкою: «адресат відсутній, інші причини». Представник відповідача в судові засідання не з`являвся. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як зазначає позивач у тексті позовної заяви , ТзОВ «Західтрансбуд» є власником автомобіля марка: AUDI, модель: А6 1.8. тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 . рік випуску: 1999.

У травні 2016 року між ТОВ «Фенікс 555» (Виконавець) в особі керівника Русяка Євгена Ярославовича, що діяв на підставі Статуту, та ТзОВ «Західтрансбуд» в особі генерального директора Даца Зіновія Івановича, що діяв на підставі Статуту, було укладено усний договір щодо ремонту автомобіля марка: AUDI, модель: А6 1.8. тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 . рік випуску: 1999 (надалі Договір).

Позивач вважає, що відповідно до приписів ст. 202 Цивільного кодексу України ТзОВ «Західтрансбуд» і ТОВ «Фенікс 555» здійснили двосторонній правочин, спрямований на набуття цивільних прав та обов`язків , а саме : усно уклали Договір щодо ремонту автомобіля. Даний правочин позивач вважає чинним та правомірним згідно ст.ст. 203 - 206 Цивільного кодексу України .

На думку позивача, між ТзОВ Західтрансбуд» і ТОВ «Фенікс 555» виникли господарські зобов`язання у сфері господарювання (ремонт автомобіля) з підстав укладення Договору в усній формі, в силу якого ТОВ «Фенікс 555» зобов`язане виконати для позивача ремонт автомобіля, а ТзОВ «Західтрансбуд» має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Дане господарське зобов`язання виникло з господарського договору та внаслідок заподіяння позивачу шкоди. При укладенні даного господарського Договору сторони визначили зміст Договору на основі вільного волевиявлення: сторони погодили на свій розсуд усі істотні умови договору, відповідно до норм чинного законодавства України. Зокрема, було погоджено предмет, ціну та строк дії Договору. Предметом Договору був якісний ремонт автомобіля марки AUDI. Також, було визначено вартість ремонтних робіт та строки їх виконання.

Позивач вказує, що ТзОВ «Західтрансбуд» 30 червня 2016 року сплатило отримувачу - ТОВ «Фенікс 555» 47 686 грн. 23 коп. за послуги по ремонту автомобіля на підставі наступних документів: Рахунок-фактура № СФ-000614 від 26 травня 2016 р., Рахунок- фактура № СФ-000170 від 6 червня 2016 р., Рахунок-фактура № СФ-0000188 від 08 червня 2016 р., що підтверджується банківською випискою.

Але, ТОВ «Фенікс 555» умови усного Договору виконано не було, ремонт автомобіля не виконано, хоча ТзОВ «Західтрансбуд» забезпечило наявність усіх умов аби усний Договір було можливо виконати (доставлено автомобіль у ремонту майстерню та перераховано кошти на рахунок ТОВ «Фенікс 555» за майбутній ремонт).

Зважаючи на викладене вище, на думку позивача, на підставі ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України у ТОВ «Фенікс 555» (боржника) виникло зобов`язання вчинити на користь ТзОВ «Західтрансбуд» (кредитора) певну дію (виконати ремонт автомобіля марки AUDI, передати його в справному стані, надати послугу збереження автомобіля у справному стані), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання виникли з підстав, що породжують цивільні права та обов`язки, зокрема: укладено Договір про ремонт автомобіля, завдано майнову (матеріальну) шкоду ТзОВ «Західтрансбуд» . Дане зобов`язання ґрунтується на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, позивач зазначив, що згідно ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України ТОВ «Фенікс 555» як учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання, повинен відшкодувати йому як суб`єкту, права і законні інтереси якого порушено, завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Позивач у своєму позові стверджує, що ТОВ «Фенікс 555» позбавило його права користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд для здійснення господарської діяльності. Тобто, відповідач протиправно обмежив позивача у здійсненні його права власності. Зокрема, позивач вважає, що Договір передбачає, що ТОВ «Фенікс 555» повертає позивачу у полагодженому стані автомобіль, який він загнав на територію автомобільної майстерні після оплати авансом усієї вартості робіт по ремонтну. Натомість, за наявною у позивача інформацією , автомобіль розібрали на деталі. Внаслідок цього виконання цього зобов`язання відповідачем втратило інтерес для ТзОВ «Західтрансбуд», і відтак, позивач вимагає відшкодування збитків відповідно до ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України.

Позивач також стверджує, що ТОВ «Фенікс 555» фактично тримає у себе автомобіль марки AUDI, тобто є володільцем чужого майна. Фактичне володіння цим авто вважається правомірним протягом терміну часу, на який його було передано власником для виконання ремонту. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України ТОВ «Фенікс 555» зобов`язане повернути потерпілому (ТОВ «Західтрансбуд») безпідставно набуте майно в натурі. А у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у вигляді вартості знищеного автомобіля марка: AUDI, модель: А6 1.8. тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 . рік випуску: 1999, розмір яких становить 200 110 грн. 00 коп.

Також в обгрунтування позову позивач зазначив, що згідно з ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України ТзОВ «Західтрансбуд» як власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди,

Згідно ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну ТзОВ «Західтрансбуд», відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала - ТОВ «Фенікс 555». Адже, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України ).

Позивач також зауважив, що відповідно до ч.1 ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати ТОВ «Фенікс 555», яке завдало шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач вказує, що ним було вжито обов`язкових заходів для досудового врегулювання спору. Вимогу-претензію про виплату заборгованості № 97-ю від 25.04.2019 р. було вручено відповідачу 14.05.2019р. Проте, ТОВ «Фенікс 555» не виконало ремонт автомобіля марки AUDI.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, з урахуванням положень ст.23 Цивільного кодексу України ТзОВ «Західтрансбуд» має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, яка полягає у приниженні ділової репутації Товариства як юридичної особи. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності ( абз.3 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду N 4 від 31.03.1995р. « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». (із змінами ).

Позивач також зазначив, що ТзОВ «Західтрансбуд» було позбавлено можливості користуватися власним автомобілем. Позивач вважає, що ТОВ «Фенікс 555» свідомо, з умислом , завдало моральної шкоди ТзОВ «Західтрансбуд» , і вина боржника є підставою для відшкодування. Тобто, на думку позивача, наявна шкода відповідача, а діяння її заподіювана є протиправними, і наявними є як причинний зв`язок між шкодою і протиправними діями заподіювана, так і вина остатнього в її заподіянні. Адже, мали місце негативні вимушені зміни у виробничих стосунках, знизився ступінь престижу ТзОВ «Західтрансбуд» та його ділової репутації, затрачено час та зусилля, необхідні для відновлення попередньо стану.

Крім того, позивач зауважив, що законодавством передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана юридичній особі бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України ).

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача також 60 000 грн. - штраф за невиконання господарського зобов`язання та 80 000 грн. - матеріальна компенсація за завдану моральну шкоду.

Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався.

Розглянув матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з п.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Пунктами 1,2 ст. 205 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. При цьому, згідно ч. 8 зазначеної статті у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

За приписами ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 180 Господарського кодексу України передбачає, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За приписами ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Отже, виходячи з аналізу норм чинного законодавства України, при укладанні договору про надання послуг сторони мають, зокрема, обов`язково узгодити предмет договору, його ціну та строки надання послуг.

За матеріалами справи, ТОВ «Фенікс 555» було виставлено ТзОВ «Західтрансбуд» для оплати Рахунок-фактуру № СФ-000614 від 26 травня 2016 р. на суму 396 грн ( з ПДВ) за надання послуг із заміни масла двигуна, заміни фільтра паливного, заміни фільтра повітряного , діагностики ходової , Рахунок-фактуру № СФ-000170 від 6 червня 2016 р. на суму 7 344 грн 43 коп. (з ПДВ) за надання послуг з заміни деталей автомобіля, вартості деталей автомобіля та діагностики, Рахунок-фактуру № СФ-0000188 від 08 червня 2016 р. на суму 39 945 грн 80 коп. на надання послуг з капітального ремонту двигуна, ремонту автомобіля та вартості деталей. Оплату рахунків позивачем було проведено 30 червня 2016 року у сумі 47 686 грн. 23 коп., що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою.

Отже, виходячи з матеріалів справи, між ТзОВ «Західтрансбуд» та ТОВ «Фенікс 555» дійсно виникли господарські зобов`язання щодо надання послуг. Але, позивачем не надано до матеріалів справи доказів узгодження сторонами такої істотної умови як строк виконання зобов`язання щодо ремонту автомобіля.

Згідно ч. 2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів направлення на адресу відповідача вимоги щодо виконання обов`язку з проведення ремонту автомобіля позивачем до суду не надано. Будь-якого листування, з якого можна було б встановити строк, протягом якого відповідач мав виконати ремонт автомобіля позивачем також не надано.

Вимогою-претензією від 25.04.2019р. (через три роки після перерахування коштів) ТзОВ «Західтрансбуд» вимагало сплати грошових коштів, а не виконання робіт.

За таких обставин, за відсутності узгодженого сторонами строку виконання робіт (надання послуг) та за відсутності вимоги позивача щодо виконання робіт у певний строк, відсутні підстави вважати, що відповідачем порушено зобов`язання щодо строку виконання робіт з ремонту автомобіля.

Слід також зауважити, що з лише з Рахунку-фактури № СФ-0000188 від 08 червня 2016 р. на суму 39 945 грн 80 коп. вбачається, що він стосується автомобіля AUDI, реєстраційний номер: НОМЕР_2 . Інші Рахунки-фактури такої інформації не містять, тому неможливо встановити, що оплата по цих рахунках стосується саме цього автомобіля.

Вимога позивача щодо стягнення з ТОВ «Фенікс 555» вартості автомобіля у розмірі 200 110 грн. також не підлягає задоволенню, адже, позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження вартості автомобіля, не надано доказів знищення автомобіля взагалі та знищення автомобіля саме відповідачем. Надані позивачем у якості доказів ксерокопії фото автомобіля жодним чином не підтверджують ані вартість автомобіля, ані факт знаходження автомобіля у відповідача, ані вчинення ним дій щодо пошкодження автомобіля. Отже, зазначені докази не є належними.

Крім того, слід зауважити, що матеріали справи містять лише ксерокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марка: AUDI, модель: А6 1.8. тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 . рік випуску: 1999. Доказів того, що даний автомобіль станом на дату розгляду справи є таким, що зареєстрований у Єдиному реєстрі транспортних засобів, не відчужений позивачем на користь іншої особи, позивачем до матеріалів справи не надано.

Вимога позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 60 000 грн за невиконання господарського зобов`язання позивачем взагалі не обґрунтована, розрахунок суми штрафу не наведений. За таких обставин, ця вимога позивача також не підлягає задоволенню.

Вимога позивача щодо стягнення матеріальної компенсації за завдану моральну шкоду, на думку суду, також є безпідставною, адже, позивачем не надано жодного доказу завдання ТзОВ «Західтрансбуд» моральної шкоди у вигляді приниження ділової репутації товариства, вчинення відповідачем дій , спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності ТзОВ «Західтрансбуд». Крім того, позивачем не надано доказів вчинення ним зусиль, направлених на відновлення попереднього стану , адже, як вже зазначалося вище, позивачем лише 25.04.2019р. на адресу відповідача було направлено лист-претензію. Доказів вчинення будь-яких дій, направлених на повернення автомобіля за період з 2016р. по 2019р. позивачем до матеріалів справи не надано.

Згідно зі ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність у справі належних та допустимих доказів на підтвердження викладених позивачем обставин справи, відсутність підстав для задоволення позову ТзОВ "Західтрансбуд" у зв`язку із його необґрунтованістю та безпідставністю.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс 555" про стягнення 387 796 грн. 23 коп., з яких: 47 686 грн. 23 коп. - сума коштів, яку було сплачено ТОВ «Фенікс 555» за послуги ремонту автомобіля марка: AUDI, модель: А6 1.8, тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 1999, що включають вартість невиконаних ремонтних робіт згідно виписки по особовим рахункам за 30 червня 2016 р.; 200 110 грн. 00 коп. збитки, що включають вартість знищеного автомобіля марка: AUDI, модель: А6 1.8, тип: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 1999; 60 000 грн. - штраф за невиконання господарського зобов`язання; 80 000 грн. - матеріальна компенсація за завдану моральну шкоду відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. (підписання)

Повне рішення складено 25 жовтня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога