ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/358/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Волковицької Н. О., Зуєва В. А.,

за участю секретаря судового засідання: Мартинюк М. О.,

за участю представників:

позивача - Печерного С. Л.,

відповідача - Саражан Н. М.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" і Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 (судді Зубець Л. П., Калатай Н. Ф., Мартюк А. І.) і рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 (суддя Чевгуз О. В.) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

про стягнення 210 026 452,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі - ПАТ "Укртрансгаз") звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" (надалі - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз") про стягнення 179 182 978, 57 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 19 319 223, 74 грн пені, 2 592 519, 85 грн 3% річних та 8 931 730, 14 грн інфляційних втрат.

1.2. В обґрунтування позовних вимог ПАТ "Укртрансгаз" зазначило, що в ході виконання укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 (далі - Договір) позивач здійснив алокацію обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи ? газорозподільної системи, оператором якої є відповідач, за результатами чого у відповідача були виявлені обсяги негативних місячних небалансів у січні, вересні 2016 року та січні - грудні 2017 року.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу за вказані періоди в порядку, встановленому кодексом ГТС, позивач, як оператор газотранспортної системи, надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 196 836 416, 90 грн. Однак, в порушення вимог законодавства та умов Договору, відповідач на даний час сплатив лише частину заборгованості за надані послуги на суму 17 653 438, 33 грн власними коштами та не сплачує решту заборгованості у розмірі 179 182 978,57 грн, чим порушує умови п.9.4 Договору та п.4 глави 4 Розділу ХІV Кодексу ГТС, що є порушенням прав позивача.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 позовні вимоги ПАТ "Укртрансгаз" до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" про стягнення 210 026 452,30 грн задоволено частково. Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" 168 500 530,55 грн основного боргу, 19 319 223, 74 грн - пені, 2 592 519, 85 грн -відсотків річних, 8 931 730, 14 грн - втрат від інфляції, 585 333,16 грн - витрат по сплаті судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 10 682 448,02 грн.

2.2. Судове рішення мотивоване тим, що за результатами здійснення позивачем алокації обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи - газорозподільної системи, оператором якої є відповідач, у відповідача були виявлені обсяги негативних місячних небалансів у січні, вересні 2016 року та січні-грудні 2017 року. Відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС не здійснювалися, тому позивач, як оператор газотранспортної системи, надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди. Крім того, на виконання приписів п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС, 28.04.2017 позивач надав відповідачу акти про надання послуг балансування, рахунки на їх оплату та звіти по точках входу/виходу відповідача, однак, в порушення вимог законодавства та умов Договору, відповідач на час розгляду справи у господарському суді сплатив лише частину заборгованості за надані послуги у розмірі 17 653 438, 33 грн власними коштами. У зв`язку з несплатою відповідачем вартості послуг з балансування обсягів природного газу за спірний період, суд дійшов висновків, що у позивача виникло право на стягнення основної суми боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

2.3. Закриваючи провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 10 682 448, 02 грн відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що Господарським судом Черкаської області вже розглядались позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги балансування природного газу в січні, вересні 2016 року.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 скасовано в частині стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" 168 500 530, 55 грн - боргу, 19 319 223,74 грн - пені, 2 592 519, 85 грн - відсотків річних, 8 931 730, 14 грн - втрат від інфляції. Прийнято нове рішення в цій частині, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" 168 500 530, 55 грн - боргу, 19 319 223, 74 грн - пені, 2 592 519, 85 грн - відсотків річних, 8 931 730, 14 грн - втрат від інфляції. Рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 в частині закриття провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 10 682 448,02 грн - залишено без змін.

3.2. Суд апеляційної інстанції, з посиланням на частину 4 статті 75, пункт 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, погодився з висновком суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі за вимогами про стягнення заборгованості за надання послуг балансування на суму 10 682 448, 02 грн, оскільки Господарськими судами у справах №925/586/16, №925/39/17 вже розглядались позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги балансування природного газу у січні, вересні 2016 року.

3.3. Відносно задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу 168 500 530, 55 грн, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача грошових зобов`язань перед позивачем. При цьому виходив з того, що відповідно до п. 9.4 Договору позивач (оператор) до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу (замовнику) на електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів. Натомість, відповідні документи надсилалися позивачем засобами поштового зв`язку рекомендованими листами з повідомленням про вручення, а не на електронну адресу, і з порушенням встановленого в п. 9.4 Договору строку. Крім того, встановивши обставини невидачі або несвоєчасної видачі номінацій ПАТ "НАК "Нафтогаз України" споживачам - виробникам теплової енергії та ОСББ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність несанкціонованого відбору природного газу з ГТС, оператором якої є позивач, у січні - березні 2017 року, та як наслідок неправомірності віднесення на відповідача негативного балансу та відшкодування витрат з оплати наданих послуг балансування у розмірі 546 616,50 грн за січень - березень 2017 року.

3.4. Стосовно наявності небалансів за квітень - грудень 2017 року, суд апеляційної інстанції встановив, що єдиним постачальником природного газу за вказаний період для відповідача було ТОВ "Променерго-Ресурс", відповідно місячний обсяг природного газу, спожитий відповідачем в цей період, повинен був віднесений оператором ГТС в алокацію на постачальника природного газу ТОВ "Променерго- Ресурс".

4. Короткий зміст касаційних скарг та заперечень на них

4.1. Не погодившись із рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 в частині закриття провадження у справі щодо стягнення боргу в сумі 10 682 448,02 грн та постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019, АТ "Укртрансгаз" та АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулися до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просять скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 та рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 в частині закриття провадження у справі щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 10682448,02 грн; прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; в частині задоволених вимог рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 залишити без змін; витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при оскарженні рішень у справі, покласти на відповідача.

4.2. В обґрунтування касаційних скарг АТ "Укртрансгаз" і АТ "НАК "Нафтогаз України" посилаються на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. АТ "Укртрансгаз" зазначає, що при визначенні відсоткового розміру небалансу суд помилково врахував не лише обсяги природного газу, відібрані відповідачем для власного споживання, а й урахував обсяги природного газу інших замовників послуг транспортування. Такі дії суду апеляційної інстанції є неправильним застосуванням норм матеріального права: статей 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, розділу ХІІ та глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, пунктів 9.1, 9.2 договору та підпункту 26 пункту 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201. Наголошує, що судом апеляційної інстанції невірно застосовано норми матеріального права - пункт 5 глави І розділу І та пункт 8 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС, оскільки судами встановлена наявність у відповідача саме несанкціонованих відборів природного газу у спірних періодах, що свідчить про правомірність надання позивачем послуг для врегулювання небалансів, які виникли внаслідок таких несанкціонованих відборів. Вказує, що суд апеляційної інстанції, зазначаючи у постанові про наявність безумовного обов`язку з видачі номінацій теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям до початку опалювального сезону 2016/2017, без дотримання вимог інших нормативних актів, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, в цій частині неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, статтю 19 Конституції України, частини 1- 3 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України". Вважає, що висновок суду апеляційної інстанції про відсутність в АТ "Укртрансгаз" права коригування фактичних даних первинних документів про надання послуг балансування свідчить про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме: статей 1, 4, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 192.1 статті 192, пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, пунктів 1 -2 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи. АТ "Укртрансгаз" зазначає, що суд апеляційної інстанції, відмовивши у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, порушив норми статей 526, 536, 549, 614, 625, 651 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 198, статей 216, 218, частини 2 статті 231 Господарського кодексу України. Крім того, скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій невірно застосовано норми процесуального права в частині закриття провадження, оскільки судові рішення у справах № 925/586/16 та № 925/39/17, на які послалися суди, не встановлювали обставин справи щодо вимог, які є предметом розгляду у цій справі. У зазначених справах предметом позовних вимог були вимоги про стягнення коштів за надання послуг з балансування обсягів природного газу за інші періоди.

4.3. ПАТ по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" надіслало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" залишити без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 та рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 в частині закриття провадження щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 10 682 448, 02 грн - залишити без змін, витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

5. Обставини, встановлені судами

5.1. Судами встановлено, що 17.12.2015 між ПАТ "Укртрансгаз" (оператор) та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" (замовник) було укладено договір транспортування природного газу за №.

Відповідно до пункту 2.1 зазначеного договору оператор зобов`язався надати замовнику послуги з транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачувати оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

5.2. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (пункт 2.2 договору).

Умовами пункту 2.3 договору визначено, що послуги, які можуть надаватися замовнику за цим договором є, зокрема, послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі-балансування).

5.3. Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (пункт 2.6 договору).

Оператор, в свою чергу, має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (пункт 2.7 договору).

5.4. Позивач зобов`язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від відповідача відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України (пункт 3.1 договору).

Позивач має право, зокрема, користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи (пункт 3.2 договору).

Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби позивача; вчасно врегульовувати небаланси (пункт 4.1 договору).

Відповідач має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям (пункт 4.2 договору).

5.5. У разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу ГТС (пунки 9.1 договору).

Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою з урахуванням коефіцієнту компенсації, що дорівнює 1.2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (пункт 9.2 договору).

5.6. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (пункт 9.4 Договору).

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до розділу IX договору (пункт 11.4 договору).

5.7. У випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та Договором (пункт 13.1 договору).

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5 договору).

5.8. Позивач здійснив алокацію обсягів природного газу, відібраних Відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи - газорозподільної системи, оператором якої є Відповідач, за результатами чого у Відповідача були виявлені обсяги негативних місячних небалансів у січні, вересні 2016 року та січні-грудні 2017 року (підтверджується звітами про надані послуги з транспортування за вказані періоди, копії додаються) в наступних обсягах: у січні 2016 року в обсязі 5051,375 тис. куб. м, у вересні 2016 року в обсязі 2113,330 тис. куб. м, у січні 2017 року в обсязі 54,391 тис. куб. м, у лютому 2017 року в обсязі 2334,950 тис. куб. м, у березні 2017 року в обсязі 1347,623 тис. куб. м, у квітні 2017 року в обсязі 743,877 тис. куб. м, у травні 2017 року в обсязі 499,997 тис. куб. м, у червні 2017 року в обсязі 333,815 тис. куб. м, у серпні 2017 року в обсязі 499,985 тис. куб. м, у вересні 2017 року в обсязі 2272,499 тис. куб. м, у жовтні 2017 року в обсязі 3007,816 тис. куб. м, у листопаді 2017 року в обсязі 3284,960 тис. куб. м, у грудні 2017 року в обсязі 3658,665 тис. куб. м.

5.9. У зв`язку з нездійсненням Відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, Позивач, як оператор газотранспортної системи, надав Відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 196 836 416,90 грн.

5.10. Згідно з пунктом 11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Відповідачем відповідно до Кодексу ГТС та розділу IX цього Договору.

5.11. Позивач для оформлення наданих послуг склав односторонні акти про надання послуг балансування з додатками до таких актів, де вказано розрахунок вартості послуг балансування, та рахунки на оплату послуг, а також надав відповідачу звіти по точках входу/виходу відповідача за лютий - грудень 2016 року та січень - грудень 2017 року.

За твердженням позивача, з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату та звітів по точках входу/виходу у відповідача згідно з п. 9.4 Договору та п.4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС виникли зобов`язання з оплати таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

5.12. Спір виник у зв`язку з несплатою відповідачем коштів за надані позивачем послуги з балансування природного газу.

6. Позиція Верховного Суду

6.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

6.2. Предметом позовних вимог є вимоги позивача про стягнення 179 182 978, 57 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 19 319 223, 74 грн пені, 2 592 519, 85 грн 3% річних та 8 931 730, 14 грн інфляційних втрат.

6.3. Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є рішення, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з пунктиом 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

6.4. Касаційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанції щодо закриття провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 10 682 448, 02 грн відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Господарськими судами у справах №925/586/16, №925/39/17 вже розглядалися позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги балансування природного газу в січні, вересні 2016 року.

6.5. Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону України "Про ринок природного газу", Кодекс газотранспортної системи повинен містити, зокрема, правила фізичного і комерційного балансування з урахуванням основних принципів, зазначених статтею 35 цього Закону.

Постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 затверджено Кодекс газотранспортної системи (Кодекс ГТС), положеннями якого чітко встановлені строки, в межах яких позивач має визначити небаланс замовника послуг, як добовий так і місячний, та вчинити відповідні дії по його усуненню. Нормативно-правовими актами не передбачено здійснення оператором ГТС коригування небалансу замовників послуг транспортування попередніх періодів, по яких оператор ГТС вже здійснив балансування.

Оператор ГТС не наділений правом коригувати, тобто перераховувати місячні небаланси попередніх газових місяців, по яких ним вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу.

Аналогічний висновок підтверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у листі №7044/16.3.2/7-17 від 27.06.2017, відповідно до якого надання оператором ГТС замовникам послуг транспортування коригуючих актів суперечить положенням розділу XIV Кодексу ГТС. Отже, доводи позивача про те, що донарахування відповідачу заборгованості за послуги балансування згідно з односторонніми коригуючими актами суперечать нормам чинного законодавства.

6.6. Щодо стягнення основного боргу 168 500 530, 55 грн колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 9.4 Договору позивач (оператор) до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу (замовнику) на електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Натомість, судами установлено, що відповідні документи надсилалися позивачем засобами поштового зв`язку і з порушенням встановленого в пункті 9.4 Договору строку. Таким чином, позивачем не було дотримано порядку і строків надіслання відповідачу розрахунків вартості послуг балансування та рахунків-фактур у спірному періоді.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постачальником споживачам - виробникам теплової енергії та ОСББ є ПАТ "НАК "Нафтогаз України", про що свідчать наявні в матеріалах справи договори постачання природного газу. Зазначені договори були укладені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №758 від 01.10.2015 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період)".

Умовами договорів передбачалося постачання природного газу у періоди: IV квартал 2016 року - I квартал 2017 року; IV квартал 2017 року - I квартал 2018 року. Окрім того, пунктом 2.1 договорів визначався обсяг постачання газу помісячно у вказаному періоді.

6.7. У статті 10 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать розробка та реалізація державної політики у сфері теплопостачання, вирішення інших питань у сфері теплопостачання відповідно до законів України.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Положенням "Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 (чинному на момент виникнення спірних правовідносин), покладено на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та в порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення. Постачання природного газу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації (пункт 17 Положення).

Окрім того, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" (пункти 1, 2) для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 №357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії", та з дотриманням принципу недискримінації. Операторам газорозподільних систем до початку опалювального сезону забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих і теплопостачальних організацій.

Отже, на підставі вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та постачальників природного газу було покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону. При цьому, хоча у названому розпорядженні міститься вказівка на обов`язок надати номінації до початку опалювального сезону, але це не свідчить про обмеження його періодом, який закінчується із початком опалювального сезону, оскільки встановлений обов`язок полягає у забезпеченні належної підготовки до опалювального сезону та забезпечення природним газом протягом усього сезону.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 №904/5621/17.

6.8. Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що з огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору споживачам - виробниками теплової енергії та ОСББ із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій, тобто видача ПАТ "НАК "Нафтогаз України" номінацій є однією з гарантій безперебійного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність несанкціонованого відбору природного газу з ГТС, оператором якої є позивач, споживачами - виробниками теплової енергії та ОСББ у січні - березні 2017 року та, як наслідок, неправомірності віднесення на відповідача (оператора ГРМ) негативного небалансу у вказаних об`ємах та відшкодування витрат з оплати наданих послуг балансування у розмірі 546 616, 50 грн. за січень 2017 року, 25 789 055, 76 грн. за лютий 2017 року та 15 264 579, 62 грн за березень 2017 року.

6.9. Щодо наявності небалансів за квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року, судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.12.2016 між відповідачем та ТОВ "Променерго - Ресурс" підписано договір постачання природного газу №Г-16/268, предметом якого є постачання природного газу виключно для забезпечення виробничо-технологічних та нормованих втрат відповідача. Крім того, постачання природного газу в зазначені місяці постачальником (ТОВ "Променерго - Ресурс") підтверджено актами приймання - передачі природного газу, які підписані та скріплені печатками відповідачем та постачальником.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила), розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (пункт 1 Правил).

Положеннями пункту 3 розділу ІІ Правил передбачено, що договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий EIC-код, та на строк, який кратний величині розрахункового періоду, визначеного в договорі постачання природного газу. Згідно з пунктом 18 розділу ІІ Правил, постачальник має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким споживачем та за відсутності простроченої заборгованості споживача за природний газ перед діючим постачальником поставити природний газ споживачу в періоді, наступному після періоду постачання природного газу діючим постачальником.

Оскільки, як установлено судом апеляційної інстанції, єдиним постачальником природного газу за період квітень - грудень 2017 року для відповідача було ТОВ "Променерго - Ресурс", відповідно місячний обсяг природного газу спожитий відповідачем в цей період повинен був віднесений оператором ГТС в алокацію на постачальника природного газу ТОВ "Променерго - Ресурс".

6.10. Щодо застосування позивачем коефіцієнту 1,2 при визначенні вартості послуг балансування колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи зі змісту пункту 9.2 укладеного між сторонами Договору та положень Кодексу ГТС, для визначення коефіцієнту компенсації (за визначеною в розділі ІХ договору формулою), що підлягає застосуванню, коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.

Судами установлено та матеріалами справи підтверджено, що небаланс у спірних місяцях 2017 року віднесений позивачем на відповідача, складав не більше 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, тому обгрунтованим є висновок суду про те, що позивач під час здійснення розрахунку вартості послуг балансування неправомірно застосував коефіцієнт 1,2.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, яка регламентує свободу договору, сторони визначили, що коефіцієнт компенсації слід розраховувати, виходячи з пропорції небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, який був відібраний відповідачем для власного споживання та виробничо- технологічних витрат.

6.11. З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача грошових зобов`язань перед позивачем.

Що ж до нарахованих позивачем сум пені, інфляційних втрат та 3% річних, то за відсутності грошових зобов`язань відповідача перед позивачем, правильним є висновок суду про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вказаних вимог.

6.12. З огляду на викладене, з урахуванням меж перегляду справи у касаційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку вважає, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції фактичні обставини справи були встановлені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів у їх сукупності, висновки суду відповідають цим обставинаим і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

7. Висновки Верховного Суду

7.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

7.2. Частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7.3. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

7.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

7.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції у цій справі ухвалена із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

7.6. Доводи, викладені у касаційних скаргах, про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваної постанови, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови у справі № 925/358/18.

8. Розподіл судових витрат

8.1. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Веховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" і Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 925/358/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Н. О. Волковицька

В. А. Зуєв