РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.09.2019Справа № 910/9021/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітірейл Технолоджи»

до Акціонерного товариства «УкрСиббанк»

про визнання правочину недійсним

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

За участю представників сторін:

від позивача Лисиченко С. М., ордер серії ХВ № 000047 від 27.05.2019

від 20.05.2019

від відповідача Слюсар О.Б., адвокат за довіреністю № 13-2-02/67705 від 30.07.2019

СУТЬ СПОРУ:

10.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітірейл Технолоджи» до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору-анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № 1 від 31.05.2016.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.05.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір-анкету відкриття банківського рахунку № НОМЕР_1 , на виконання якого відповідачем відкрито поточні рахунки: № НОМЕР_2 , валюта «UA», тариф пакета «рахунки спеціального режиму використання»; № НОМЕР_3 , валюта «UA», тариф пакета «економ». 26.03.2019 позивачем отримано від відповідача лист № 35999, відповідно до якого Банк прийняв рішення про розірвання всіх договорів та закриття всіх рахунків позивача. В квітні 2019 року позивач повторно отримав лист від відповідача з аналогічним змістом. У відповідь на направлений позивачем лист № 26 від 22.04.2019, з проханням повідомити причини розірвання договору, відповідач послався на те, що після проведення останнім всебічного та багатофакторного аналізу та враховуючи право банку, відповідачем було прийнято рішення про припинення співробітництва з позивачем. Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням про розірвання в односторонньому порядку договору-анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № 1 від 31.05.2016, позивач звернувся до суду з вимогою визнати відповідний правочин недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9021/19 від 12.07.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

19.07.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/9021/19 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 03.09.2019.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 22.07.2019 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 223 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.

Відповідач ухвалу суду від 22.07.2019, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 26.07.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 223, а отже відповідач мав подати відзив на позовну заяву у строк до 12.08.2019.

12.08.2019 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що Банк розірвав договір банківського рахунку в односторонньому порядку, можливість якої передбачено умовами договору, виконуючи функції суб`єкта первинного фінансового моніторингу, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та внутрішніх нормативних документів з питань фінансового моніторингу.

В підготовчому засіданні 03.09.2019 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 17.09.2019.

16.09.2019 позивачем до суду подано клопотання про проведення судових засідань по справі № 910/9021/19 у режимі відеоконференції, визначивши Господарський суд Харківської області відповідальним за проведення відеоконференції.

16.09.2019 позивачем до суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

16.09.2019 на електрону пошту суду від позивача надійшли заяви: про проведення судових засідань у режимі відеоконференції; про приєднання до матеріалів справи доказів; про проведення підготовчого судового засідання у справі за відсутності представника позивача.

Судом не прийнято до розгляду заяви позивача, що надійшли на електрону пошту суду, з огляду на те, що вони в порушення ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги» не скріплені електронним цифровим підписом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9021/19 від 17.09.2019 в задоволенні клопотання позивача про забезпечення проведення судових засідань у справі № 910/9021/19 в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9021/19 від 17.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26.09.2019.

24.09.2019 відповідачем до суду подано пояснення по справі.

Позивач в судовому засіданні 26.09.2019 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 26.09.2019 проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

В судовому засіданні 26.09.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сітірейл Технолоджи» (Клієнт, сторона-2, позивач) та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (Банк, сторона-1, відповідач) укладено договір-анкету відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № НОМЕР_1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору підписуючи цей договір-анкету, Клієнт погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) відкриття та обслуговування банківського рахунку суб`єктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, самозайнятих осіб, представництв - клієнтів АТ «УкрСиббанк» (далі - Правила), затверджених згідно з внутрішніми процедурами Банку (які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та опубліковані в газеті «Голос України» № 99 (4849) від 02.06.2010 з усіма наступними змінами та доповненнями) пропозицією Банку надавати Клієнту на умовах, встановлених у цьому договорі та Правилах, наступні послуги:

- відкриття, обслуговування, закриття поточного(-их) рахунку(-ів) в національній та/або іноземній валюті, відповідно до вимог чинного законодавства України, який (які) наведено в додатку № 1 до договору-анкети

- надання послуги приймання та розміщення на поточному рахунку готівкової виручки (в разі її здавання Клієнтом). Строки здавання Клієнтом готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунок(-и) у Банку встановлюються Клієнтом самостійно згідно із запропонованими Банком строками, що зазначені у Правилах;

- підключення та обслуговування продуктів Банку за допомогою системи «StarAccess» на умовах, викладених в Правилах. Дистанційне обслуговування продуктів Банку а також надання інших послуг, передбачених Договором-анкетою, здійснюється у відповідності до вимог законодавства, Правил, договору, інших договорів, що діють між Банком та Клієнтом, або будуть укладені між ними в майбутньому, з метою виконання яких використовуються система «StarAccess», як засіб обміну технологічною та іншою інформацією тощо (далі - договори, що обслуговуються системою «StarAccess»).

Згідно з даним договором Банк відкрив позивачу поточні рахунки:

НОМЕР_2 , валюта рахунку UAH, тарифний пакет - рахунок спеціального режиму використання;

НОМЕР_3 , валюта рахунку UAH, тарифний пакет - економ.

Згідно з п. 1.2 договору Правила, після укладення сторонами цього договору-анкети, стають невід`ємною частиною договору. Підписуючи цей договір-анкету, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі-анкеті та Правилах. Терміни, що вживаються в договорі-анкеті, мають значення, надане їм у Правилах.

Відповідно до п. 1.3 договору підписи сторін під цим договором-анкетою вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання сторонами цього договору-анкети, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору-анкети.

В пункті 2.1 договору зазначено, що умови користування рахунком(-ами), відкритим(-и) згідно з договором, порядок обслуговування рахунку(-ів), умови обслуговування за допомогою системи «StarAccess», права та обов`язки, відповідальність сторін за договором, особливі умови, порядок розірвання договору визначаються Правилами.

Листом № 35999 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітірейл Технолоджи» про те, що згідно з розробленими Банком критеріями ризику, що закріплені у внутрішніх правилах та процедурах та ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Банк прийняв рішення про встановлення ТОВ «Сітірейл Технолоджи» неприйнятно високого ризику та про намір закрити усі рахунки та продукти, а саме: припинення договорів щодо обслуговування будь-яких фізичних осіб, та/або суб`єктів господарювання та/або відокремлених підрозділів юридичних осіб, та/або само зайнятих осіб, та/або представництв, у тому числі договорів про надання послуг торговельного еквайрінгу, договорів про приймання платежів, договорів про обслуговування виплати заробітної плати та інших виплат співробітникам клієнта у безготівковій формі, або будь-яких інших діючих договорів, укладених з Банком. У листі вказано, що договори вважаються розірваними, а рахунки закриваються не раніше ніж через 60 календарних днів з дня направлення цього листа.

В подальшому позивач отримав повторно від Банку лист № 167144 аналогічного змісту.

Позивач листом № 26 від 22.04.2019 повідомив Банк про те, що вважає, що рішення Банку про розірвання договору та закриття рахунків з підстав встановлення ТОВ «Сітірейл Технолоджі» неприйнятно високого ризику відповідно Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» є протиправним та таким, шо порушує ділову репутацію позивача, оскільки право Банку на односторонню відмову від договору банківського рахунку з підстав зазначених Банком не встановлено нормами закону та договором, взаємної згоди щодо розірвання договору між Банком та ТОВ «Сітірейл Технолоджі» не досягнуто.

Відповідач листом № 09/26091 від 24.04.2019 повідомив позивача про припинення співробітництва з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сітірейл Технолоджи».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Оспорюваний правочин щодо розірвання договору анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) № 1 від 31.05.2016, враховуючи положення статті 202 Цивільного кодексу України, за своєю правовою природою є одностороннім правочином, що направлений на припинення зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Тобто, з наведеного полягає, що за загальним порядком розірвання правочину пов`язано з волевиявленням обох його сторін, а не одноособовими діями одного з контрагентів, якщо інше не встановлено домовленістю сторін або іншим законом.

За змістом ст. 1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Клієнт не має права без згоди обтяжувача за домовленістю з банком чи односторонньо, у тому числі шляхом односторонньої відмови від виконання зобов`язання, розривати договір банківського рахунка чи вчиняти інші дії, що мають наслідком припинення договору, у разі якщо майнові права на грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку, є предметом обтяження, якщо інше не передбачено умовами обтяження. Правочини, вчинені з порушенням цієї вимоги, є нікчемними.

Банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка: якщо сума грошових коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, залишилася меншою від мінімального розміру, передбаченого банківськими правилами або договором, якщо така сума не буде відновлена протягом місяця від дня попередження банком про це; у разі відсутності операцій за цим рахунком протягом року, якщо інше не встановлено договором; у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; в інших випадках, встановлених договором або законом. Банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі відсутності операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутності залишку грошових коштів на цьому рахунку.

Структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків врегульовано Законом України «Про банки і банківську діяльність.

Статтею 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на банки покладено обов`язок проводити ідентифікацію та верифікацію клієнтів відповідно до вимог законодавства України.

До того ж, у частині 5 цієї статті банку надано право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

За змістом ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єктами первинного фінансового моніторингу є, зокрема, банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» оцінювання ризиків клієнтів суб`єктом первинного фінансового моніторингу здійснюється за відповідними критеріями, зокрема за типом клієнта, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, і видом товарів, послуг, які клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний також здійснювати переоцінку ризиків клієнтів, з якими встановлені ділові відносини, а також в інших випадках, встановлених законодавством, не рідше ніж один раз на рік з метою її підтримання в актуальному стані та документувати результати оцінки чи переоцінки ризиків.

У ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» вказано, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний: відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; відмовитися від проведення переказу в разі відсутності даних, передбачених частинами дванадцятою і тринадцятою статті 9 цього Закону; відмовити клієнту в обслуговуванні (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) у разі встановлення факту подання ним під час здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (поглибленої перевірки клієнта) недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися: від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Відповідно до Законів України «Про Національний банк України», «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», з метою запобігання використанню банківської системи для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення правлінням Національного банку України постановою № 417 від 26.06.2015 було затверджено «Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» (далі - Положення № 417).

Згідно п. 2 Положення № 417 аналіз фінансових операцій - комплекс ризик-орієнтованих заходів, які здійснюються на постійній основі та установлені внутрішніми документами банку з питань здійснення фінансового моніторингу, проведення яких дає змогу з`ясувати суть і мету фінансових операцій, зробити висновок про відповідність/невідповідність фінансових операцій фінансовому стану клієнта та/або змісту його діяльності, регулярність здійснення фінансових операцій та спрямований на виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу; вивчення фінансової діяльності клієнта - проведення порівняльного аналізу інформації, отриманої під час здійснення аналізу фінансових операцій клієнта, з інформацією, отриманою під час установлення ділових (договірних) відносин (у тому числі, в процесі уточнення інформації з питань ідентифікації, змісту діяльності, фінансового стану), та з інформацією, отриманою за час обслуговування за попередній період, з метою переоцінки рівня ризику клієнта; високий рівень ризику клієнта - це рівень ризику, отриманий за результатами оцінки ризику клієнта, який визначається банком за результатами аналізу сукупності визначених банком критеріїв ризику проведення клієнтом фінансових операцій з легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму та свідчить про високу ймовірність використання клієнтом послуг банку для легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму; внутрішні документи банку з питань фінансового моніторингу - правила, програми, методики, інші документи з питань фінансового моніторингу, затверджені банком згідно з вимогами законодавства України, у тому числі цього Положення; моніторинг ризиків клієнтів - процес відстеження критеріїв ризиків клієнтів за результатами вивчення клієнтів, що проводиться з метою своєчасного виявлення змін ризику за географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передавання (отримання) активів, ризику за видом товарів, послуг, ризику за типом клієнта, у тому числі з урахуванням здійснення ними ризикових фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу та їх регулярності, для здійснення переоцінки попередньо встановлених рівнів ризиків клієнтів.

На виконання Положення № 417 та наказу Міністерства фінансів України № 584 від 08.07.2017 «Про затвердження Критеріїв ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» наказом № П-СОМРL-2018-85 від 31.08.2018 затверджено Програму управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу (далі - Програма).

Відповідно до п. 4.6 Програми з метою оцінки ризику фізичних, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, фінансових установ - потенційних клієнтів Банку, аналізу їх діяльності, а також прийняття рішень з дозволу/заборони встановлення чи продовження ділових відносин з ними, в Банку діє Комітет затвердження клієнтів (КЗК).

Наказом Aкціонерного товариства «УкрСиббанк» № П-СОМРL-2018-85 від 10.09.2018 було затверджено Положення про Комітет затвердження клієнтів AT «УкрСиббанк», відповідно до пункту 3.2.7. якого КЗК може прийняти рішення про відмовлення в обслуговуванні. Причини відмови клієнту/партнеру не повідомляються. Обслуговування рахунків клієнтів призупиняється у частині проведення видаткових операції. Припинення відносин з клієнтами/партнерами, яким відмовлено в подальшому обслуговуванні, здійснюється згідно розділу 5.1 даного Положення.

У лютому 2019 року Банк, виконуючи функції суб`єкта первинного фінансового моніторингу, провів додаткову перевірку Клієнта, за результатами якої було виявлено ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.09.2018р. у справі № 646/4995/18 провадження № 1-кс/646/4942/2018 про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами кримінального провадження № 0000062, порушеного за фактом привласнення бюджетних коштів при проведенні робіт з капітального ремонту доріг та трамвайних колій по вул. Гольбергівської, у м. Харкові. Зазначена ухвала суду містила інформацію щодо діяльності Клієнта, а саме: що ТОВ «Сітірейл Технолоджи», код СДРПОУ 34630678, зареєстроване: 61057, Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, 6.30, офіс 3, є підприємством, що виконувало посередницько-транзитну функцію по ланцюгу постачання товарів, послуг, з метою штучного завищення їх вартості.

Зважаючи на викладену у судовому рішенні критичну негативну інформацію щодо діяльності Клієнта 01.03.2019 Комітетом затвердження клієнтів AT «УкрСиббанк» було розглянуто питання про продовження ділових відносин з позивачем та прийнято рішення про присвоєння Клієнту неприйнятно високого ризику та відмову в обслуговуванні.

Згідно п. 5.1.1. Положення про Комітет затвердження клієнтів AT «УкрСиббанк» у разі отримання рішення КЗК по клієнту «Відмовлено в обслуговуванні» здійснюються наступні заходи:

- Банк інформує Клієнта, що змушений відмовити у подальшому обслуговуванні, користуючись своїм правом розірвати договір, що передбачено пунктом Правил відповідного договору та законодавством України у сфері фінансового моніторингу. Клієнту пропонується закрити рахунки. Якщо клієнт згоден закрити рахунки з власної ініціативи, відповідальний працівник проводить дії по закриттю рахунку;

- у разі якщо Клієнт не згоден закрити рахунки та/або не з`явився для закриття рахунків протягом 2 місяців після консолідованого направлення клієнту листа на рівні ГБ щодо відмови у подальшому обслуговуванні, Банк закриває клієнту рахунки згідно з Порядком закриття рахунків та врахуванням умов договору, укладеного з Клієнтом/групою клієнтів.

У березні та квітні 2019 року AT «УкрСиббанк» направив на адресу позивача листи № 335999 та № 167144, у яких повідомив Клієнта, що згідно з розробленими у Банку критеріями ризику, закріпленими у внутрішніх правилах та процедурах, та ст. 10 Закону №1702-VII, Банк прийняв рішення про встановлення неприйнятно високого ризику та має намір закрити усі рахунки та продукти, а саме: припинення договорів щодо обслуговування будь-яких фізичних осіб, та/або суб`єктів господарювання та/або відокремлених підрозділів юридичних осіб, та/або само зайнятих осіб, та/або представництв, у тому числі договорів про надання послуг торговельного еквайрінгу, договорів про приймання платежів, договорів про обслуговування виплати заробітної плати та інших виплат співробітникам клієнта у безготівковій формі, або будь-яких інших діючих договорів, укладених з Банком. У листі вказано, що договори вважаються розірваними, а рахунки закриваються не раніше ніж через 60 календарних днів з дня направлення цього листа.

Пунктами 19, 20 Положення № 417 визначено, що внутрішні документи банку з питань фінансового моніторингу є документами з обмеженим доступом, надання копій внутрішніх документів банку з питань фінансового моніторингу має забезпечувати їх гарантовану доставку та конфіденційність.

З огляду на вказане відповідачем до матеріалів справи долучено витяг з Програми управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу (додаток 1 до наказу № П-COMPL-2018-85 від 31.08.2018 та витяг з Положення про Комітет затвердження клієнтів АТ «УкрСиббанк» (додаток 1 до наказу № П-COMPL-2018-89 від 10.09.2018), які досліджено судом.

Оскільки вказані внутрішні документи Банку з питань фінансового моніторингу є документами з обмеженим доступом, то Банк не ознайомлює клієнтів із внутрішніми документами, у даному випадку критеріями ризику, з метою уникнення легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу (до яких зокрема відносяться банки) має право відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Отже, відповідно до приписів наведених норм ПАТ «УкрСиббанк» було проведено перевірку позивача, за результатами якої прийнято рішення про припинення ділових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сітірейл Технолоджи», про що останнього повідомлено з посиланням на вказану норму закону.

Частинами 1 та 3 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 1075 Цивільного кодексу України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як відзначалось судом, у відповідності до договору підписуючи цей договір-анкету, Клієнт погоджується з Правилами (договірними умовами) відкриття та обслуговування банківського рахунку суб`єктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, самозайнятих осіб, представництв - клієнтів АТ «УкрСиббанк» (далі - Правила), які після укладення сторонами цього договору-анкети стають невід`ємною частиною договору.

Пунктом 14.7. Правил встановлено, що договір може бути розірвано за ініціативою Банку, зокрема, у наступних випадках:

у випадку, якщо Клієнт веде ризикову діяльність, зокрема, але не обмежуючись проводить операції, проведення яких через Банк, на думку Банку, призводить або може призвести до порушення норм Законодавства та/або Законодавства з принципом екстратериторіальності та/або міжнародних санкцій, в тому числі щодо протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, та/або

у випадку, якщо Клієнт веде ризикову діяльність, зокрема, але не обмежуючись, співпрацює та/або має у своїй структурі та/або іншим чином пов`язаний з особами, співпраця та/або будь-який зв`язок з якими, на думку Банку, призводить або може призвести до порушення норм Законодавства та/або Законодавства з принципом екстратериторіальності та/або міжнародних санкцій, в тому числі, щодо протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, та/або

у випадку наявності чи можливості настання будь-якої події, результату або обставини відносно Клієнта чи здійснюваних Клієнтом операцій, що, на думку Банку, має або може мати негативний вплив для Банку та/або Групи BNP Paribas, в тому числі, але не обмежуючись призводить або може призвести до матеріальних збитків та/або негативно впливати на репутацію Банку та/або Групи BNP Paribas та/або призводить або може призвести до будь-яких інших негативних наслідків для Банку та/або Групи BNP Paribas, та/або у випадку втрати Банком комерційного інтересу щодо подальшої співпраці з Клієнтом, …

Зобов`язання сторін за договором припиняються у повному обсязі якщо інше не витікає з умов договору, а рахунок (-ки) закриваються Банком у дату зазначену Банком у повідомленні, яке направляється Клієнту, але не раніше ніж через 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати відправлення такого письмового повідомлення.

При цьому достатньою підставою для розірвання договору є відповідне посилання Банку на цей пункт договору у повідомленні без надання додаткових пояснень щодо обставин його розірвання.

З огляду на викладене в сукупності суд дійшов висновку, що Банк припинив договірні відносини з позивачем шляхом одностороннього розірвання договору № 1 від 31.05.2016, здійснюючи свої функції суб`єкта первинного фінансового моніторингу, покладені на нього в силу приписів 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», та вказані дії не суперечать умовам пункту 14.7 Правил, які є невід`ємною частиною вказаного договору.

Враховуючи приписи статей 10, 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», як спеціальних нормативно-правових актів, що прямо наділяють банк правом відмовитися в односторонньому порядку від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі, шляхом розірвання договорів, суд дійшов висновку щодо безпідставності посилань позивача в обґрунтування заявленого позову на загальну норму ст. 1075 Цивільного кодексу України, оскільки в спірних правовідносинах, пов`язаних з фінансовим моніторингом, пріоритетним є застосування норм спеціального закону, до чого власне і відсилає пункт 3 частини 2 статті 1075 Цивільного кодексу України.

Норми зазначених законів не обмежують право банку на односторонню відмову від договору з клієнтом в разі настання визначених ними обставин, чим спростовується твердження скаржника про те, що право банку на відмову від підтримання (у тому числі, шляхом розірвання) ділових відносин слід розуміти як право банку на відмову від договору банківського рахунку лише з дотриманням загального порядку припинення договірних відносин, тобто шляхом звернення до суду про розірвання договору. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі № 910/11471/17, постанові від 25.04.2019 у справі № 910/1558/18.

За таких обставин, з огляду на висновки суду щодо наявності у Банку права на односторонню відмову від договору банківського рахунку у відповідності до норм ст.ст. 10, 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», підстави вважати правочин Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» щодо припинення договору № 1 від 31.05.2016 таким, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства України, відсутні.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено суду належними засобами доказування, що оспорюваний ним правочин суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітірейл Технолоджи» необґрунтовані та задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 21.10.2019.

СуддяВ.В.Сівакова