РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2019Справа № 910/11082/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 91531,64 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 91531,64 грн. збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок незабезпеченого відповідачем збереження вантажу під час перевезення, утворилась недостача, у зв`язку із чим позивачу завдані збитки у розмірі 91 531,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 20.08.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №365.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці до залізничної станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці відправлено згідно із залізничною накладною №49273592 у вагонах №67196089, №63150486, №67147330, 62924451 вантаж - кокс доменний (вологий), вантажоотримувачем якого був позивач.

13.04.2019 на станції Маріуполь-Сортувальний виявлено недостачу вантажу у вагоні у вагонах №67196089, №63150486, №67147330, 62924451, про що складені комерційні акти №485604/390 від 14.04.2019, №485604/391 від 14.04.2019, №485604/392 від 14.04.2019, №485604/393 від 14.04.2019.

У комерційному акті №485604/390 від 14.04.2019 загальна маса вантажу у вагоні №67196089, яка значиться у перевізному документі (накладна №49273592), становить нетто 42760 кг. При переважуванні виявилося, що фактична маса вантажу становить нетто 38760 кг, що менше ваги накладної на 4000 кг.

У комерційному акті №485604/391 від 14.04.2019 загальна маса вантажу у вагоні №63150486, яка значиться у перевізному документі (накладна №49273592), становить нетто 38470 кг. При переважуванні виявилося, що фактична маса вантажу становить нетто 36570 кг, що менше ваги накладної на 1900 кг.

У комерційному акті №485604/392 від 14.04.2019 загальна маса вантажу у вагоні №67147330, яка значиться у перевізному документі (накладна №49273592), становить нетто 41850 кг. При переважуванні виявилося, що фактична маса вантажу становить нетто 37350 кг, що менше ваги накладної на 4500 кг.

У комерційному акті №485604/393 від 14.04.2019 загальна маса вантажу у вагоні №62924451, яка значиться у перевізному документі (накладна №49273592), становить нетто 42400 кг. При переважуванні виявилося, що фактична маса вантажу становить нетто 40050 кг, що менше ваги накладної на 2350 кг.

За розрахунком позивача вартість недостачі у вагоні № 67196089 становить 30478,19 грн. Розрахунок здійснений наступним чином:

Вартість 1 тони вантажу відповідно до рахунку вантажовідправника № 92516961 від 12.04.2019 та сертифікату якості №26940 становить 9706,43 грн. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 1664976,69 грн. х 1,2 (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ): 205,84 т (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 9706,43 грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно комерційного акту № 485604/390 від 14.04.2019 недостача склала 4000 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% (від маси нетто 42,760 т.): 42760 кг х 2% = 855,20 кг.

Кількість фактичної недостачі складає: 4000 кг - 855,20 кг = 3144,80 кг (3,14 т.)

Сума втраченого вантажу в вагоні № 67196089 становить: 3,14 тн х 9706,43 грн. = 30478,19 грн.

За розрахунком позивача вартість недостачі у вагоні № 63150486 становить 30478,19 грн. Розрахунок здійснений наступним чином:

Вартість 1 тони вантажу відповідно до рахунку вантажовідправника № 92516961 від 12.04.2019 та сертифікату якості №26940 становить 9706,43 грн. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 1664976,69 грн. х 1,2 (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ): 205,84 т (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 9706,43 грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно комерційного акту № 485604/391 від 14.04.2019 недостача становила 1900 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% (від маси нетто 38,470 т.): 38470 кг х 2% = 769,40 кг.

Кількість фактичної недостачі складає: 1900 кг - 769,40 кг. = 1130,60 кг (1,13 т.)

Сума втраченого вантажу в вагоні № 63150486 становить: 1,13 тн х 9706,43 грн. = 10968,27 грн.

За розрахунком позивача вартість недостачі у вагоні № 67147330 становить 35525,53 грн. Розрахунок здійснений наступним чином:

Вартість 1 тони вантажу відповідно до рахунку вантажовідправника № 92516961 від 12.04.2019 та сертифікату якості №26940 становить 9706,43 грн. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 1664976,69 грн. х 1,2 (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ): 205,84 т (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 9706,43 грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно комерційного акту № 485604/392 від 14.04.2019 недостача становила 4500 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% (від маси нетто 41,850 т.): 41850 кг х 2% = 837,00 кг.

Кількість фактичної недостачі складає: 4500 кг - 837,00 кг = 3663,00 кг (3,66 т.)

Сума втраченого вантажу в вагоні № 67147330 становить: 3,66 тн х 9706,43 грн. = 35525,53 грн.

За розрахунком позивача вартість недостачі у вагоні № 62924451 становить 14559,65 грн. Розрахунок здійснений наступним чином:

Вартість 1 тони вантажу відповідно до рахунку вантажовідправника № 92516961 від 12.04.2019 та сертифікату якості №26940 становить 9706,43 грн. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 1664976,69 грн. х 1,2 (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ): 205,84 т (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 9706,43 грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно комерційного акту № 485604/393 від 14.04.2019 недостача становила 2350 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% (від маси нетто 42,40 т.): 42400 кг х 2% = 848,00 кг.

Кількість фактичної недостачі складає: 2350 кг - 848,00 кг = 1502,00 кг (1,5 т.)

Сума втраченого вантажу в вагоні № 62924451 становить: 1,5 тн х 9706,43 грн. = 14559,65 грн.

Таким чином, за розрахунками позивача, загальна вартість недостачі вантажу у вище перелічених вагонах, з урахуванням норми недостачі вантажу 2%, становить 91531,64 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 ГК України.

Як встановлено судом, 12.04.2019 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправник) на адресу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вантажоодержувача) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці до залізничної станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці відправлено згідно із залізничною накладною №49273592 у вагонах №67196089, №63150486, №67147330, №62924451 вантаж - кокс доменний (вологий).

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Наявні в матеріалах справи комерційні акти №485604/390 від 14.04.2019, №485604/391 від 14.04.2019, №485604/392 від 14.04.2019, №485604/393 від 14.04.2019 підтверджують недостачу вантажу у вагоні №67196089 - у розмірі 4000 кг, у вагоні №63150486 - у розмірі 1900 кг, у вагоні №67147330 - у розмірі 4500 кг, у вагоні №62924451 - у розмірі 2350 кг.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявні рахунок вантажовідправника № 92516961 від 12.04.2019 та сертифікати якості, в яких визначено вартість вугілля, що перевозилось у вище вказаних вагонах.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

За розрахунками позивача, загальна вартість недостачі вантажу у вище перелічених вагонах, з урахуванням норми недостачі вантажу 2%, становить 91531,64 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу), суд встановив, що даний розрахунок арифметично вірний.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановленими вище обставинами підтверджено обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 91531,64 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1, ідентифікаційний код 00191129) збитки, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 91531,64 грн та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.10.2019.

Суддя О.В. Гулевець