РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.10.2019Справа № 910/12208/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Денисевича А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Зінькевич Галини Миколаївни

до Фізичної особи-підприємця Гончарука Ярослава Валерійовича

про стягнення 212407,43 грн,

за участі представників:

від позивача - Жук О.Б. (уповноважений представник);

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Фізична особа-підприємець Зінькевич Галина Миколаївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Гончарука Ярослава Валерійовича про стягнення 212407,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди №02/11/2018 від 02.11.2018, в частині повної та своєчасної сплати обумовлених договором платежів, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 135283,82 грн, яку просить стягнути позивач. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 77123,61 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 відкрито провадження у справі №910/12208/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 24.09.2019, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 04.10.2019 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 13.10.2019. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 08.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено розгляд справи по суті на 15.10.2019.

08.10.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов у якому відповідач частково заперечив проти задоволення позовних вимог зазначивши, що в ході виконання взятих на себе зобов`язань за договором, останнім було сплачено на рахунок позивача орендну плату в загальному розмірі 56000 грн в подальшому, у зв`язку із наявністю фінансових труднощів, у березні 2019 року відповідач повідомив позивача про розірвання договору оренди, та на наступний день після повідомлення звільнив орендоване приміщення. Так, у зв`язку з викладеним, відповідач зазначив, що оскільки договір оренди розірваний у березні 2019 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 29849,17 грн. На підставі викладеного відповідач не заперечив проти задоволення позову на суму 29849,17 грн, в іншій частині позову просив відмовити в повному обсязі.

11.10.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній в повному обсязі заперечив проти доводів відповідача зазначивши, що умовами спірного договору сторони погодили, що орендна плата сплачується відповідачем незалежно від результатів господарської діяльності орендаря. Також позивач вказав на те, що від відповідача не надходило жодних повідомлень про розірвання спірного договору, крім того, умовами договору не передбачено права орендаря на розірвання договору в односторонньому порядку. Разом з тим, позивач зазначив, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту звільнення орендованого приміщення. На підставі викладеного позивач просив задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.11.2018 між Фізичною особою-підприємцем Зінькевич Галиною Миколаївною (позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Гончаруком Ярославом Валерійовичем (відповідач, орендар) укладено Договір оренди №02/112018, відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення у торговельному комплексі, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 30 (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.4 Договору, передача приміщення оформлюється сторонами шляхом підписання Акту прийому-передачі приміщення.

Згідно з п.2.1 Договору, вступ орендаря у користування приміщенням настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі приміщення.

У п.2.3 Договору сторони погодили, що по закінченню терміну оренди орендар зобов`язується звільнити приміщення та повернути його орендодавцю за актом прийому-передачі не пізніше останнього дня терміну користування, якщо між сторонами не підписана угода про продовження дії цього договору. У випадку не підписання вищезгаданого акту з вини орендаря в дію вступає п.3.6 та 6.4.5 договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем у розмірі 18000 грн без ПДВ за місяць. Орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності орендаря.

Орендна плата сплачується орендарем щомісячно, авансовим платежем до 25-го числа попереднього місяця з урахуванням встановленого Державним комітетом статистики України індексу інфляції за місяць, що передує місяцю, в якому здійснюється платіж. У випадку дефляції орендна плата сплачується без врахування індексу інфляції у сумі, що дорівнює розміру орендної плати за попередній місяць. Орендна плата за перший та останній місяць оренди сплачується орендарем в момент підписання договору. Орендна плата починає нараховуватись після закінчення канікул, які тривають 14 днів з моменту підписання договору (п.3.2 Договору).

Відповідно до п.3.3 Договору, для забезпечення виконання орендарем зобов`язань по оплаті платежів, передбачених договором, або відшкодування можливих збитків та шкоди, завданих ним приміщенню чи орендодавцю, орендар сплачує суму рівну розміру орендної плати за один календарний місяць, яка буде зарахована за останній місяць оренди. Протягом строку дії договору орендна плата за останній місяць оренди індексації не підлягає та проценти на неї не нараховуються.

У випадку виникнення заборгованостей орендаря по будь-якому платежу, передбаченому договором, орендодавець має право утримати цю заборгованість а рахунок внесеної попередньо орендної плати, без письмового повідомлення про це орендаря, а останній зобов`язується протягом десяти днів поповнити суму орендної плати за останній місяць оренди до попереднього розміру.

Згідно з п.3.6 Договору, орендар окремо від орендної плати відшкодовує орендодавцю вартість комунальних послуг, а також вартість міжнародних і міжміських телефонних розмов, абонплату за телефон, вивіз сміття, прибирання прибудинкової території та компенсація податку на нерухомість й податку на землю. Вищезазначені витрати орендар зобов`язується відшкодувати орендодавцю на підставі виставлених рахунків-фактур щомісячно до 25 числа поточного місяця.

За умовами п.6.3.2 Договору, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити на рахунок орендодавця орендну плату та інші передбачені цим договором платежі.

По закінченню строку оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцю приміщення згідно Акту прийому-передачі. Всі зміни, які були завдані приміщенню орендарем та не були, згідно п.8.3 договору, погоджені орендодавцем, мають бути усунені орендарем, приміщення приведено до початкового стану. Кінцевою датою терміну оренди вважається дата підписання вищезазначеного акту прийому-передачі (п.6.3.7 Договору).

У п.7.2 Договору сторони погодили, що в разі прострочення орендарем сплати орендної плати та інших платежів, передбачених положеннями цього договору, останній сплачує орендодавцю пеню в розмірі 1% від суми за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 50% від розміру зобов`язання та пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та крім того, відповідно до ст.536 ЦК України та ст.198 ГК України сплачує проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі трьох облікових ставок НБУ. Оплата пені не звільняє орендаря від повного виконання своїх обов`язків згідно даного договору.

Відповідно до п.13.1 Договору, договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Актом приймання-передачі орендованого майна від 02.11.2018 підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення обумовлене договором оренди.

На підтвердження факту користування відповідачем орендованим приміщенням в період з листопада 2018 року по липень 2019 року, позивачем долучено до матеріалів справи Рахунки-фактури №СФ-0000581 від 02.11.2018, №СФ-0000624 від 20.11.2018, №СФ-0000693 від 19.12.2018, №СФ-0000045 від 21.01.2019, №СФ-0000115 від 20.02.2019, №СФ-0000185 від 19.03.2019, №СФ-000264 від 19.04.2019, №СФ-000301 від 20.05.2019, №СФ-000342 від 19.06.2019 та №СФ-000343 від 19.07.2019 на загальну суму 173282,84 грн. Доказів наявності заперечень відповідача матеріали справи не містять.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору в повному обсязі не виконав взятих на себе зобов`язань зі сплати орендних платежів за час користування приміщенням, сплативши на користь позивача загальну суму 56000 грн.

Наразі матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем існуючої перед позивачем заборгованості за вищевказаним договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи із вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 797 Цивільного кодексу України визначено, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору в частині своєчасного виконання зобов`язання по сплаті обумовлених наведеним договором платежів.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем у доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості зазначено, що заборгованість відповідача зі сплати орендних та комунальних платежів складає 191283,82 грн. В той же час, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості судом встановлено, що відповідно до наданих позивачем рахунків, з урахуванням часткових оплат, здійснених відповідачем, заборгованість відповідача зі сплати обумовлених договором платежів складає 117282,84 грн.

Разом з тим, твердження відповідача стосовно повідомлення позивача про розірвання договору оренди та звільнення орендованого приміщення визнаються судом необґрунтованими з огляду на наступне.

За умовами п.13.10 Договору, орендар має право ініціювати дострокове розірвання цього договору в разі попередження орендодавця за два місяці до розірвання. Таке попередження не звільняє орендаря від сплати орендної плати до моменту повернення приміщення за актом і проведення остаточних розрахунків з орендодавцем.

Орендар та орендодавець мають право за взаємною згодою змінити або розірвати договір в будь-який момент (п.13.12 Договору).

По закінченню строку оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцю приміщення згідно Акту прийому-передачі. Всі зміни, які були завдані приміщенню орендарем та не були, згідно п.8.3 договору, погоджені орендодавцем, мають бути усунені орендарем, приміщення приведено до початкового стану. Кінцевою датою терміну оренди вважається дата підписання вищезазначеного акту прийому-передачі (п.6.3.7 Договору).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження звернення відповідача, у встановлені договором строки, із пропозицією про дострокове розірвання спірного договору, так само у матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем орендованого приміщення, за актом прийому-передачі, як передбачено умовами укладеного між сторонами договору.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів в розмірі 117282,84 грн.

Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 77123,61 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

У п.7.2 Договору сторони погодили, що в разі прострочення орендарем сплати орендної плати та інших платежів, передбачених положеннями цього договору, останній сплачує орендодавцю пеню в розмірі 1% від суми за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 50% від розміру зобов`язання та пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та крім того, відповідно до ст.536 ЦК України та ст.198 ГК України сплачує проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі трьох облікових ставок НБУ. Оплата пені не звільняє орендаря від повного виконання своїх обов`язків згідно даного договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу судом встановлено, що при здійсненні вказаного нарахування позивачем допущено помилки, відтак, здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми штрафу, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідача штрафу в розмірі 58641,42 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гончарука Ярослава Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Зінькевич Галини Миколаївни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 117282 (сто сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві) грн 84 коп. заборгованості, 58641 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот сорок одну) грн. 42 коп. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2638 (двi тисячi шістсот тридцять вісім) грн 87 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 21.10.2019

Суддя Я.В. Маринченко