ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3422/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка, Мар`їнський район, Донецька область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 21 716,24 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 21 716,24 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на незбереження відповідачем прийнятого до перевезення вантажу, внаслідок чого позивачу була завдана шкода у розмірі 21 716,24 грн.

Ухвалою від 08.08.2019 залишено позовну заяву без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви.

22.08.2019 позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не надав, про наявність справи у суді знав, що підтверджується підписом його представника на поштовому повідомленні № 669.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам`яне у вагони:

- №61842829 в кількості 69500 кг по накладній №49122252 від 02.04.2019;

- №63524623 в кількості 70000 кг по накладній №49108178 від 01.04.2019;

- №56624513 в кількості 70500 кг по накладній №49253115 від 11.04.2019;

- №53504247 в кількості 70000 кг по накладній №49300809 від 14.04.2019.

Згідно з вищевказаними накладними Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця (відповідач) прийняла у ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" на станції Курахівка Донецької залізниці для перевезення вказане вугілля і зобов`язалась доставити його на станцію Енергодар Придніпровської залізниці на адресу ДТЕК Запорізька ТЕС ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго».

Згідно даних зазначених у накладних, вантаж маркований двома повздовжніми борознами. Завантаження вище рівня бортів.

Після прибуття потягу на станцію Енергодар Придніпровської залізниці складені комерційні акти №476906/234 від 06.04.2019, №476906/252 від 11.04.2019, №476906/257 від 13.04.2019, №476906/269 від 18.04.2019.

Відповідно до комерційного акту №476906/234 від 06.04.2019 проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні № 61842829, виявилось по накладній: тара 23000 кг, нетто 69500 кг. При переважуванні вагону на справних 150 т. тензометричних вагах вантажоодержувача виявилось: вага брутто 89 350 кг, тара перевірена з документа 23000 кг, вага нетто 66350 кг, що менше ваги вказаної в документі на 3150 кг. При комерційному огляді виявлено: навантаження вище рівня бортів 20-30 см. Вантаж вкатан, маркован поздовжніми борознами. Над 1-7 люками ліворуч виїмка 1050см. х 280 см. х 15 -20 см. В місці виїмки маркування відсутнє. Вагон без верей, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг.

У відповідності до комерційного акту №476906/252 від 11.04.2019 проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні № 63524623, виявилось по накладній: тара 23400 кг, нетто 70000 кг. При переважуванні вагону на справних 150 т. тензометричних вагах вантажоодержувача виявилось: вага брутто 89 950 кг, тара перевірена з документа 23400 кг, вага нетто 65550 кг, що менше ваги вказаної в документі на 4450 кг. При комерційному огляді виявлено: навантаження вище рівня бортів на 0,3 м. шапкоподібне. Над 1-7 люками ліворуч за рухом поїзда виїмка довжиною10,5м., шириною 1м., глибиною 0,5 м. Вантаж ущільнений катком, маркован двома поздовжніми маркуваннями. В місці виїмки маркування відсутнє. Доступ до виїмки усунуто маркуванням вапна. Вагон з глухими торцевими стінками, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг.

Відповідно до комерційного акту №476906/257 від 13.04.2019 проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56624513, виявилось по накладній: тара 21500 кг, нетто 70500 кг. При переважуванні вагону на справних 150 т. тензометричних вагах вантажоодержувача виявилось: вага брутто 90600 кг, тара перевірена з документа 21500 кг, вага нетто 69100 кг, що менше ваги вказаної в документі на 1400 кг. При комерційному огляді виявлено: поверхня вантажу вище рівня бортів на 30 см., вкатана, маркована поздовжніми борознами. Маркування порушено є сліди ходіння. Виїмки: над 1,2,3-ми люками ліворуч 450см. х 140 см. х 30 см.- 40 см. З 4-го по 7-мий люка 550 см. х 180 см. - 220 см. х 30 -40 см. В місцях виїмок маркування відсутнє. Вагон без верей, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг.

У відповідності до комерційного акту №476906/269 від 18.04.2019 проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №53504247, виявилось по накладній: тара 22700 кг, нетто 70000кг. При переважуванні вагону на справних 150 т. тензометричних вагах вантажоодержувача виявилось: вага брутто 91700 кг, тара перевірена з документа 22700 кг, вага нетто 69000кг, що менше ваги вказаної в документі на 1000 кг. При комерційному огляді виявлено: навантаження вище рівня бортів на 30 см., вкатане, маркування відповідає ел. документу. Міясцями маркування порушено, є сліди ходіння. З 1-го по 7 люка ліворуч є виїмка 1050см. х 160 см.-180 см. х 20-40 см. В місці виїмки маркування відсутнє. Вагон без верей, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг.

Позивачем, згідно п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, з урахуванням норми нестачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, були вирахувано нестачу вантажу у всіх вагонах. На підставі чого, розраховано вартість такої недостачі, яка склала 21 716,24грн., та просить стягнути її з відповідача, що і є причиною виникнення спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частини 1, 2 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

За норами ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (частини 2, 3 ст. 308 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно ст. ст. 110, 111, 113 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, (далі - Статут) залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (абз. 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Залізниця прийняла спірні вагони без будь-яких зауважень щодо повноти завантаження, їх технічного стану. Наведене свідчить, що на момент передачі вказаних вагонів з вантажем залізниці до перевезення були відсутні будь-які зазори, нещільності тощо, що могли привести до втрати вантажу при перевезенні.

За вказаних обставин, відповідальність за втрату вантажу під час перевезення слід покласти на залізницю.

Так, ст. 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема обставин невідповідності маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України. Зокрема даною нормою закону передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У разі втрати або нестачі вантажу за заподіяну при перевезенні шкоду перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно п. 14 Інструкції П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов`язковими для сторін правилами.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів передбачено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: при перевезенні мінерального палива. Для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки, норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси нетто.

Оскільки вантаж - вугілля кам`яне є мінеральним твердим паливом, тому норма недостачі становить 1% маси, зазначеної у перевізних документах.

Судом встановлено, що з урахуванням норми недостачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, загальна вагова недостача вугілля кам`яного склала:

- у вагоні №61842829 становить (3150-695) = 2455 кг,

- у вагоні №63524623 становить (4450-700) = 3750 кг,

- у вагоні №56624513 становить (1400-705) = 695 кг,

- у вагоні №53504247 становить (1000-700) = 300 кг.

Згідно з довідками відправника вартість 1 тони відвантаженого вугілля у вагоні №61842829 по накладній №49122252 становить 2759,28 грн. з урахуванням ПДВ, у вагоні №63524623 по накладній №49108178 становить 3190,50грн. з урахуванням ПДВ, у вагоні №56624513 по накладній №49253115 становить 2814,94 грн. з урахуванням ПДВ, у вагоні №53504247 по накладній № 49300809 становить 3404,83 грн. з урахуванням ПДВ.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №61842829, з урахуванням норми природної втрати, складає 6774,03 грн. із розрахунку: 2,455 т х 2759,28 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №63524623, з урахуванням норми природної втрати, складає 11964,38 грн., із розрахунку: 3,75 т х 3190,50 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №56624513, з урахуванням норми природної втрати, складає 1956,38 грн. із розрахунку: 0,695 т х 2814,94 грн.

Вартість недостачі, виявленої у вагоні №53504247, з урахуванням норми природної втрати, складає 1021,45 грн. із розрахунку: 0,3 т х 3404,83 грн.

Всього вартість нестачі вантажу у вищевказаних вагонах склала 21 716,24 грн.

Згідно ст.130 Статуту, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів вантаж був відправлений у належній кількості, однак при прибутті вантажу комерційним актом встановлена недостача такого вантажу.

Враховуючи те, що вантаж був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень, відповідальність за недостачу, що утворилась під час перевезення, покладається на перевізника у розмірі фактичної шкоди. Перевізник не забезпечив збереження вантажу на шляху слідування та на залізничних станціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з приписами ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 21 716,24 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька область, Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1А; ідентифікаційний код 33959754) 21 716,24 грн. - вартості нестачі вантажу та 1 921,00 грн. - витрат зі сплати судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.10.2019

Суддя Н.Г. Назаренко