ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1049/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) за вх.№2-4677/19 про зміну способу виконання рішення по справі №916/1049/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 12 ,4-й поверх);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ера Грейн (68150, Одеська обл., Татарбунарський р-н, с. Дивізія, вул. Миру, буд. 102);

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.07.2019р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) було задоволено та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Ера Грейн вчинити дії повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) 2 000 000 кг кукурудзи (3 класу) загальною вартістю 9 700 000 грн., що перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю „Ера Грейн на зернових складах (зерносховищах) за адресою: Вінницька обл., Барський р-н, с. Заможне, вул. Вокзальна, 26, відповідно до договору складського зберігання зерна №21 від 02.08.2018 року та стягнуто з відповідача 1921,00 грн. судового збору.

09.08.2019 року на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2019 року у справі №96/1049/19 видано відповідні накази.

27.09.2019р. до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) про зміну способу виконання рішення (вх.ГСОО№2-4677/19), згідно якої позивач просить суд змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2019 року у справі №916/1049/19 в частині зобов`язання ТОВ „Ера Грейн повернути ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) 2 000 000 кг кукурудзи (3 класу) загальною вартістю 9 700 000 грн. на стягнення з ТОВ „Ера Грейн грошових коштів в сумі 9 700 000 грн. на користь ТОВ Енгельхарт СТП (Україна).

Ухвалою суду від 07.10.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) вх. ГСОО № 2-4677/19 у справі №916/1049/19 призначено до розгляду в засіданні суду.

07.10.2019 року до суду від ТОВ Енгельхарт (Україна) надійшла заява вх. №ГСОО 2-4874/19, згідно якої позивач просить суд відкласти судове засідання для розгляду заяви про зміну способу виконання рішення у справі №916/1049/19 та забезпечити проведення відповідного судового засідання в режимі відеоконференції, а також визначити суд, відповідальний за проведення відеоконференції згідно переліку або на розсуд суду.

У судове засідання від 07.10.2019 року учасники справи не з`явились.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року, приймаючи до уваги неможливість вирішення заяви про зміну способу виконання рішення у справі №916/1049/19 по суті в даному судовому засіданні, з огляду на необхідність додаткового дослідження матеріалів заяви та забезпечення участі представника в засіданні суду в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про відкладення розгляду заяви на 11.10.2019 року.

У судове засідання від 11.10.2019 року представники сторін не з`явились, між тим повідомлялись ухвалою суду на відповідну адресу.

11.10.2019 року до суду від ТОВ Енгельхарт (Україна) надійшли клопотання вх. ГСОО №20891/19 та №20870/19 про розгляд заяви за відсутності представника позивача.

Частиною 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи встановлені законом обмеження щодо строку розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні 11.10.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст якої буде складено 16.10.2019 року.

Розглянувши вищевказану заяву ТОВ Енгельхарт (Україна) про зміну способу виконання, а також наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Разом з тим, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 713/1062/17 та постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі № 6-1829цс15.

Таким чином, в основу судового акту про зміну способу і порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Так, в обґрунтування поданої заяви стягувач посилається на те, що з вересня 2019 року постановою начальника Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лєбєдєвича В.В. на виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 9 серпня 2019 року у справі № 916/1049/19 відкрито виконавче провадження № 59937069. Крім того, заявник вказує, що пунктом 2 постанови було зобов`язано ТОВ „Ера Грейн виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Датою перевірки виконання було встановлено 18.09.2019 року, однак, як стверджує стягувач станом на дату подання відповідної заяви до суду рішення суду не виконано. При цьому, стягувач вважає, що виконання судового рішення є неможливим через те, що зернові культури, які має повернути боржник, як такі відсутні на зернових складах за адресою: Вінницька обл., Барський р-н, с. Заможне, вул. Вокзальна, 26. Зокрема, на складах виявлено сукупно лише 388 762 кг, які вже продані Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Отже, з урахуванням наведених обставин і доказів на їх підтвердження, стягувач вважає, що виконання рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/1049/19 є неможливим, оскільки у боржника відсутні зернові культури, які він має повернути стягувану, а саме - 2 000 000 кг кукурудзи (3 класу) загальною вартістю 9 700 000 грн.

В підтвердження зазначених обставин заявником, зокрема, надано до суду:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №59937069 від 03.09.2019 року з примусового виконання рішення суду по справі №916/1049/19;

- лист головного слідчого управління Національної поліції України №984/24/9/2-2019 від 21.05.2019 року, про здійснення слідчих дій з досудового розслідування за ознаками розкрадання службовими особами ТОВ "Ера Грейн" ввірених на підставі договорів складського зберігання зернових культур;

- інспекційний звіт інспекторської компанії ТОВ "Проконтрол №PC/PC/L19AP227 від 12.04.2019 року, в якому вказано, що на складах ТОВ "Кублич Грейн" (яке є власником майнового комплексу зерносховищ за адресою: вул. Вокзальна 26, с. Заможне, Барський р-н, Вінницька область, де зберігав зернові культури Боржник) виявлено 388 762 кг кукурудзи. Відповідний звіт є додатком до листа головного слідчого управління Національної поліції України;

- лист Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 04.09.2019р. за №6501/6.1-38-19/6, з якого вбачається, що товар було передано на електронні торги до ДП "СЕТАМ" для подальшої реалізації та 30.05.2019 року були проведені відкриті електроні торги та визначені переможці ТОВ "Мегелан Плюс" () та ТОВ "Карел-Груп" ();

- роздруківка з сайту ДП "СЕТАМ https://setam.net.ua/auction/354143, де на сторінці лоту № 352543, за яким зберігачем товарів вказано боржника, щодо зернових та інших культур, які знаходяться за адресою Вінницька обл., Барський р-н., с. Заможне, вул. Вокзальна 26, у графі "Характеристика лоту" вказано вагу виставленої на аукціон кукурудзи - 338 762 кг і дано посилання на інспекційний звіт ТОВ "Проконтрол" №РС/РС/ІЛ9АР227 від 12.04.2019 року.

Так, в ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 2 статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України „Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження, у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України „Про виконавче провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Господарський суд зауважує, що необхідною та обов`язковою умовою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є факт існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

В п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року № 9 вказано, що підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд вказує, що відповідні роз`яснення, по суті, не протирічать встановленим чинним Господарським процесуальним кодексом України правилам щодо питання розгляду заяв про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до роз`яснень Вищого господарського суду України, викладених в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р., під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (п. 7.1.3).

З огляду на вищевикладене, надаючи оцінку правомірності вимог заявника щодо зміни способу і порядку виконання рішення у даній справі, зміна способу і порядку виконання рішення, а саме, стягнення грошових коштів у розмірі 9 700 000 грн. замість зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю „Ера Грейн вчинити дії повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) 2 000 000 кг кукурудзи (3 класу) загальною вартістю 9 700 000 грн., не призведе до фактичної зміни судового рішення, за наявності обставин відсутності відповідного зерна кукурудзи у боржника, в зв`язку з чим заяву ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) про зміну способу виконання рішення суду у справі №916/1049/19, слід задовольнити.

При цьому, суд виходить з того, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. N 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 р. у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" п. 40, заява N 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comi№gersoll S. A." проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Окрім того, вирішуючи справу Шмалько проти України Європейський суд з прав людини в п. 43 свого рішення від 20.07.2004р. дійшов наступного висновку: Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Також, як зазначив Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012, за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) про зміну способу виконання рішення вх. ГСОО№2-4677/19 задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2019р. у справі №916/1049/19 в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю „Ера Грейн вчинити дії повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) 2 000 000 кг кукурудзи (3 класу) загальною вартістю 9 700 000 грн., що перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю „Ера Грейн на зернових складах (зерносховищах) за адресою: Вінницька обл., Барський р-н, с. Заможне, вул. Вокзальна, 26, відповідно до договору складського зберігання зерна №21 від 02.08.2018 року, а саме: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ера Грейн (68150, Одеська обл., Татарбунарський р-н, с. Дивізія, вул. Миру, буд. 102, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 12 ,4-й поверх, ) вартість 2 000 000 кг кукурудзи (3 класу) у розмірі 9 700 000/ дев`ять мільйонів сімсот тисяч/грн.

Ухвала набирає законної сили 11.10.19р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.10.2019р.

Суддя Ю.М. Невінгловська