РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019Справа № 910/16514/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д.Ю., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області

про скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

представники сторін:

позивач: ОСОБА_2

від відповідача:

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області (далі - РВ ФДМУ по Київській області, відповідач) про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що наказом РВ ФДМУ по Київській області № 990 від 08.11.2018 р. йому, як покупцю, було відмовлено у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р. щодо продажу об`єкта державної власності (пакету акцій розміром 25 % статутного капіталу ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч") та відмовлено у визнанні переможцем даного аукціону.

Позивач вважає, що цей наказ не відповідає вимогам законодавства, яке має бути застосоване у спірних правовідносинах, а саме - Закону України "Про приватизацію державного майна", де не передбачалось обмежень шодо особи покупця, із якою вже був розірваний договір купівлі-продажу об`єкта приватизації (який на час спірних правовідносин втратив чинність), проте, є таким що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 . Отже, такий наказ порушує права позивача, а тому має бути скасованим.

У позові ОСОБА_1 просить скасувати наказ РВ ФДМУ по Київській області № 990 від 08.11.2018 р. про відмову у затвердженні протоколу щодо результатів електронного аукціону № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р. та зобов`язати РВ ФДМУ по Київській області затвердити протокол, згідно з яким переможцем визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 р. вказану заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У строк, встановлений законом, відповідач надав відзив по суті позову, у якому проти вимог позивача заперечив, вважав їх безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 р. за клопотанням позивача були вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони РВ ФДМУ по Київській області затверджувати протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2019-05-23-000048-1 від 24.06.2019 р. щодо продажу об`єкта державної власності (пакету акцій розміром 25 % статутного капіталу ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч") до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Під час розгляду справи по суті позивач підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вказав, що спірне рішення про відмову ОСОБА_1 у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р. було прийняте правомірно, оскільки попередні договори купівлі-продажу об`єктів приватизації, укладені ОСОБА_1 з РВ ФДМУ по Київській області, були розірвані у судовому порядку у зв`язку із порушенням покупцем своїх зобов`язання, що згідно з п. 12 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" виключає можливість позивача виступати в якості покупця наступного об`єкту приватизації (пакету акцій розміром 25 % статутного капіталу ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч"). Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників спору по суті справи, заслухавши їх пояснення у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Установлено, що 26.04.2018 р. відповідачем - РВ ФДМУ по Київській області було прийняте рішення про приватизацію пакета акцій ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" та затверджені умови продажу останнього згідно з наказом № 412.

За результатами проведеного електронного аукціону 30.10.2018 р. ОСОБА_1 став переможцем електронних торгів по лоту об`єкта державної власності - пакета акцій розміром 25 % статутного капіталу ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч", про що був складений протокол № UA-PS-2018-09-28-000036-3.

Однак, у подальшому - 08.11.2018 р., після перевірки відповідачем документів покупця об`єкту приватизації ( ОСОБА_1 ), РВ ФДМУ по Київській області було прийняте рішення, оформлене наказом № 990 від 08.11.2018 р. (далі - спірне рішення), про відмову у затвердженні вказаного протоколу № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р., оскільки переможець електронного аукціону не відповідає вимогам статті 8 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна".

ОСОБА_1 , не погоджуючись із указаним рішенням РВ ФДМУ по Київській області та вважаючи його протиправним, вказує що відповідач не мав права відмовляти у затвердженні протоколу № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р., оскільки норма статті 8 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" була введена у дію редакцією указаного Закону з 07.03.2018 р., у той час, як попереднім Законом України "Про приватизацію державного майна" таких обмежень передбачено не було. На думку ОСОБА_1 відповідач незаконно застосував положення вказаної статті, де визначено, що покупцем об`єкта приватизації не можуть бути особи, які були стороною продажу об`єкта приватизації в Україні і з якими було розірвано договір купівлі-продажу об`єкта приватизації у зв`язку з порушенням з боку таких осіб. При цьому у період з моменту набрання чинності новим Законом України "Про приватизацію державного та комунального майна" жодного договору купівлі-продажу об`єкта приватизації, у зв`язку із порушенням з боку позивача розірвано не було.

Перевіряючи такі доводи позивача, суд виходив з такого.

07.03.2018 р. набрав чинності Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна", згідно з яким втратив чинність Закон України "Про приватизацію державного майна".

Цей Закон регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (тут і далі - у редакції на час спірних правовідносин) встановлений новий порядок приватизації державного і комунального майна, який передабачає: формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію; прийняття місцевою радою рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності; опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта та у випадках, передбачених цим Законом, інформації про вивчення попиту для визначення стартової ціни; проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства; проведення у випадках, передбачених законом, аудиту, екологічного аудиту об`єкта приватизації; перетворення державного або комунального підприємства в господарське товариство у процесі приватизації у випадках, передбачених цим Законом; затвердження плану розміщення акцій акціонерних товариств, створених у процесі приватизації, у випадках, передбачених цим Законом, та його виконання; затвердження у випадках, передбачених цим Законом, умов продажу об`єктів приватизації, розроблених аукціонною комісією; опублікування інформації про умови продажу, в тому числі стартову ціну об`єкта приватизації; проведення аукціону, укладення договору купівлі-продажу; укладення договору купівлі-продажу в разі приватизації об`єкта шляхом викупу; опублікування інформації про результати приватизації; прийняття рішення про завершення приватизації.

Приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації (ч. 2 статті 10 вказаного Закону).

Стаття 13 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначає способи приватизації до яких відноситься приватизація державного або комунального майна, яка здійснюється шляхом:

1) продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні, у тому числі, аукціоні з умовами; аукціоні без умов; аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій; аукціоні із зниженням стартової ціни; аукціоні за методом вивчення цінових пропозицій;

2) викупу об`єктів приватизації.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" аукціон - це спосіб продажу об`єкта приватизації, за яким власником об`єкта приватизації стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну. Аукціон в електронній формі (електронний аукціон) - вид аукціону в режимі реального часу в Інтернеті.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" організатором аукціону є Фонд державного майна України, його регіональні відділення, представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад або залучені ними юридичні особи, які діють відповідно до договору, укладеного з державними органами приватизації

Згідно з ч. 10 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" після закінчення електронного аукціону організатор аукціону з продажу об`єкта малої приватизації здійснює перевірку заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації разом із доданими до неї документами та інформацією переможця аукціону та у разі невідповідності доданих до заяви документів приймає рішення відповідно до частини дев`ятої цієї статті.

Відповідно до ч. 9 ст. 14 указаного Закону орган приватизації з продажу об`єкта малої приватизації не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який:

- не відповідає вимогам статті 8 цього Закону;

- не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом;

- подав неправдиві відомості про себе.

Рішення органу приватизації про відмову у затвердженні протоколу електронних торгів або про відмову від укладення договору купівлі-продажу має містити вичерпний перелік підстав для прийняття такого рішення і ухвалюється після закінчення електронного аукціону на підставі перевірки органом приватизації заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації і доданих до неї документів та інформації переможця аукціону. Переможець аукціону може оскаржити це рішення до суду протягом строку, передбаченого статтею 30 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" приватизація об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону.

Частинами 1 та 3 статті 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як вже було встановлено судом, відповідач (РВ ФДМУ по Київській області) за результатами перевірки документів покупця ( ОСОБА_1 ) щодо продажу об`єкта приватизації (пакету акцій розміром 25 % статутного капіталу ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч") прийняв рішення, оформлене наказом № 990 від 08.11.2018 р., про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р. з тих підстав, що переможець електронного аукціону не відповідав вимогам ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

При цьому зі змісту службової записки, складеної начальником відділу управління державним майном та корпоративними правами Сидорчук І.С № 1028 від 08.11.2018 р., на підставі якої був виданий спірний наказ, вбачається, що 08.01.2003 р. між РВ ФДМУ по Київській області та ОСОБА_1 були укладені декілька договорів купівлі-продажу, а саме:

- договір купівлі-продажу № 3-НБ-ЗД від 08.01.2003 р. незавершеного будівництва корпусу 2-В, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- договір купівлі-продажу № 5-НБ-ЗД від 08.01.2003 року об`єкта незавершеного будівництва площадки РБЦ, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

За умовами указаних правочинів ОСОБА_1 був зобов`язаний в термін до 31.12.2011 р. підготувати документи та здійснити дії щодо переоформлення права забудовника на об`єкти приватизації - корпус 2-В та площадку РБЦ, добудувати ці об`єкти та ввести їх в експлуатацію до 31.12.2013 р. з можливою зміною первісного призначення.

Однак, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за указаними угодами, внаслідок чого об`єкти продажу не були добудовані, не введені в експлуатацію, не були здійснені відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на об`єкти приватизації та не виконані вимоги екологічної безпеки, охорони навколишнього середовища під час добудови, що є істотними порушеннями покупцем умов указаних договорів, рішеннями Господарського суду міста Києва за позовами РВ ФДМУ по Київській області до ОСОБА_1 від 24.05.2017 р. у справі № 910/5717/17 та від 06.06.2017 р. у справі № 910/5716/17, що набрали законної сили, договори купівлі-продажу № 3-НБ-ЗД від 08.01.2003 року та № 5-НБ-ЗД від 08.01.2003 року були розірвані.

Також судом встановлено, що між РВ ФДМУ по Київській області та ОСОБА_1 був укладений ще один договір купівлі-продажу № 4-НБ-ЗД від 08.01.2003 р. щодо об`єкта незавершеного будівництва - бази КБУ-22, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, умови і цього договору позивачем були порушені, а саме - ОСОБА_1 не виконав обов`язку з підготовки документів та здійснення відповідних дій щодо переоформлення права забудовника на об`єкт приватизації (незавершене будівництво) в термін до 31.12.2011 р., щодо добудови та введення об`єкта в експлуатацію до 31.12.2013 з можливою зміною первісного призначення, тому рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2017 р. у справі № 910/5719/17, яке набрало законної сили, договір купівлі-продажу № 4-НБ-ЗД від 08.01.2003 р. також був розірваний.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки вказаними судовими рішеннями був підверджений факт неналежного виконання (істотного порушення) з боку позивача своїх обов`язків за господарськими правочинами, що стало підставою для їх розірвання у судовому порядку, суд приймає указані обставини як такі, що не потребують повторного доказування, та мають значення для розгляду даної справи.

У той же час, відповідно до пункту 12 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (у редакції, що діяла на час спірних правовідносин та діє на час розгляду справи), покупцями об`єктів приватизації не можуть бути особи, які були стороною продажу об`єкта приватизації в Україні і з якими було розірвано договір купівлі-продажу об`єкта приватизації у зв`язку з порушенням з боку таких осіб, а також пов`язані з ними особи.

Отже, оскільки позивач - ОСОБА_1 є особою, з якою були розірвані у судовому порядку попередні угоди купівлі-продажу об`єкта приватизації у зв`язку з порушенням цією особою зазначених угод, то рішення органу приватизації, оформлене наказом № 990 від 08.11.2018 р., яким позивачу було відмовлено у затвердженні результатів електронного аукціону № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р., суд вважає правомірним та таким, що скасуванню не підлягає.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Указана норма означає, що нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності, у зв`язку із чим це слід розуміти так, що чинність починається з моменту набрання цим актом сили і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року у справі № 1-зп/1997 про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 3 жовтня 1997 року по справі № 4-зп/1997, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. З прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше (справа за конституційним зверненням ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення частини п`ятої статті 94 та статті 160 Конституції України).

Тож, беручи до уваги, що Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" набрав чинності 07.03.2018 р., тобто на час прийняття і дії рішення відповідача про приватизацію (26.04.2018 р.) та на час прийняття РВ ФДМУ по Київській області спірного рішення про відмову у затвердженні результатів аукціону UA-PS-2018-09-28-000036-3 (наказу № 990 від 08.11.2018 р.), цей закон був діючим, то саме він має бути застосований до спірних правовідносин.

Доводи позивача про те, що у спірних правовідносинах, які хоч і регулюються новим законом, має застосовуватись старий закон (Закон України "Про приватизацію державного майна"), оскільки він пом`якшує відповідальність покупця, при цьому під час дії нового закону позивач не вчиняв аналогічних правопорушень, суд відхиляє з огляду на таке.

Дійсно, за загальним правилом та відповідно до наведених положень законодавства України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Проте, ст. 58 Конституції України містить виключення щодо зворотної дії закону, який пом`якшує відповідальність особи за вчинення правопорушення. Відповідно до цього виключення зворотна дія закону може бути застосована, якщо на час вчинення правопорушення діяв закон, який пом`якшував юридичну відповідальність особи. У даному випадку позивач вважає таким законом Закон України "Про приватизацію державного майна", яким не було передбачено обмежень щодо особи покупця під час купівлі-продажу об`єкту приватизації.

Проте, слід зазначити, що у Законі України "Про приватизацію державного майна" (старому законі) також були наявні положення про обмеження, що стосувались особи покупця (ст. 8), а тому суд приходить до висновку, що норми цього закону не можна вважати такими, що пом`якшують відповідальність особи.

З урахуванням викладеного доводи позивача у цій частині є необґрунтованими.

Стосовно другої позовної вимоги, яка є похідною від вимоги про скасування наказу РВ ФДМУ по Київській області № 990 від 08.11.2018 р. щодо відмови у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р., за яким переможцем такого аукціону визначено ОСОБА_1 , то слід зазначити, що оскільки суд прийшов до висновку, що підстав для скасування указаного рішення органу приватизації немає, то відсутні й підстави для зобов`язання відповідача (РВ ФДМУ по Київській області) затвердити протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2018-09-28-000036-3 від 30.10.2018 р., згідно з яким переможцем визначено ОСОБА_1 , відтак і в цій частині вимог позивача слід відмовити.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення, окрім інших питань, суд вирішує питання також і про те, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 145 ГПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову № 16 від 26 грудня 2011 року визначено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Таким чином, оскільки у позовних вимогах ОСОБА_1 суд відмовив і потреба у забезпеченні позову на час ухвалення рішення відпала, суд вважає, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області про скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 01.07.2019 р., а саме - щодо заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області затверджувати протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2019-05-23-000048-1 від 24.06.2019 р. щодо продажу пакета акцій розміром 25 % статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" (ідентифікаційний код 04685271).

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 3 жовтня 2019 року.

Повний текст рішення складений 22 жовтня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.