УХВАЛА

м. Київ

16.10.2019Справа № 910/14224/19

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція"

до 1) Дніпропетровської обласної ради; 2) Голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Гліба Олександровича;

про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Дніпропетровської обласної ради; 2) Голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Гліба Олександровича про визнання переважного права на приватизацію шляхом викупу та зобов`язання вчинити і утриматись від вчинення певних дій.

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція" подано заяву про забезпечення позову,в якій заявник просить суд: заборонити Дніпропетровській обласній раді, посадовим особам Дніпропетровської обласної ради, членам аукціонної комісії з приватизації об`єкту малої приватизації вчиняти будь-які дії та приймати рішення, направлені на продовження та завершення процесу приватизації цілісного майнового комплексу Аульська хлоропереливна станція шляхом продажу його на аукціоні, зокрема, укладати будь-які договори із переможцями аукціонів (торгів), проведених щодо цілісного майнового комплексу Аульська хлоропереливна станція, до вирішення питання по суті.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція" про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність повернення заявнику заяви про забезпечення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, прохальна частина заяви про забезпечення позову не містить відомостей, які дають змогу ідентифікувати спірний майновий комплекс, зокрема: відсутня адреса його місце знаходження, найменування майна, з якого складається майновий комплекс, площа будівель тощо, що є необхідним, оскільки, у випадку вжиття заходів забезпечення позову, ухвала суду з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа та відповідно повинна мати всі необхідні реквізити, які встановлені для виконавчих документів положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція" про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція" про забезпечення позову - повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов