ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/1941/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М. - (головуючого), Жуков С.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019

у справі № 911/1941/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДИНГ "ПОЖЕЖНА БЕЗПЕКА ТА НС"

про стягнення 242894,00 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" (далі - ТзОВ "МЕЗОНІН ЛТД", позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДИНГ "ПОЖЕЖНА БЕЗПЕКА ТА НС" (далі - ТзОВ "ХОЛДИНГ "ПОЖЕЖНА БЕЗПЕКА ТА НС", відповідач) про стягнення збитків у розмірі 242 894,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору №668/1010-16 від 25.10.2016 в частині виконання робіт з монтажу обладнання систем СПЗ, а саме: системи автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу, системи автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння на об`єкті позивача за адресою: м. Бровари Київської області, вул.Об`їздна дорога, 62.

Відповідач зазначені вище невідповідності не усунув, у зв`язку з чим між позивачем і ТзОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-ЛТД" було укладено договір №146 від 12.02.2018 на виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт з відновлення працездатності у системах пожежної сигналізації EST3/TIPAC, ланцюгах пожежного управління систем вентиляції, кондиціювання, обігріву, системи електропостачання та протипожежних зон (надані роботи) на об`єкті мезонінній конструкції.

Загальна вартість робіт за договором складає 242894,00 грн з ПДВ та підтверджується підписаним позивачем та ТОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-ЛТД" без заперечень актом надання послуг №3167 від 25.04.2018.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

25.10.2016 між ТзОВ "МЕЗОНІН ЛТД" (замовник) та ТзОВ "Холдинг "Пожежна безпека та НС" (виконавець) укладено договір №668/1010-16 (далі - договір), відповідно до якого виконавець прийняв на себе зобов`язання в термін не більше двох місяців за умови надходження попередньої оплати та узгодження всіх технічних питань за наданим замовником проектом, зі своїх матеріалів, своїми силами та засобами, на свій ризик виконати роботи з монтажу обладнання систем СПЗ на об`єкті замовника за адресою: м. Бровари, Київська область, вул. Об`їзна дорога 62, а замовник - оплатити і прийняти їх.

Згідно п.1.2. договору обсяг, характер та детальна вартість робіт були визначені на підставі Договірної ціни в Додатку №1 до договору.

Враховуючи положення п.1.5. договору, додатковими угодами від 06.12.2016 та від 22.03.2017 сторони дійшли згоди переглянути вартість договору у зв`язку зі збільшенням обсягу робіт.

Розділом 2 договору встановлено вартість робіт та порядок розрахунків.

З урахуванням додаткових угод, загальна вартість робіт за договором з урахуванням вартості матеріалів та обладнання складає 2 631 747,18 грн., у т.ч. ПДВ - 438 624,53 грн. Оплата за договором здійснюється в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на рахунок виконавця, згідно з Додатком №2 до договору "Календарний план фінансування", який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.6.1. договору виконавець гарантує якість виконаних робіт (частини робіт) і досягнення показників, визначених у проектній документації.

За п.3.3.2. договору виконавець зобов`язаний виконати всі роботи якісно, своєчасно та здати їх замовнику згідно вимог норм, правил, стандартів, вимог Державного пожежного нагляду.

Як зазначено в п.3.3.11. договору, виконавець зобов`язаний виконувати роботи, що передбачені договором, виключно за проектом, наданим замовником. Сторони погодили, що проект, який надається замовником виконавцю, є Додатком № 6 до договору.

Відповідно до п.6.2. договору сторони погодили, що роботи повинні бути виконані протягом 2 (двох) календарних місяців з моменту підписання сторонами договору.

Договір укладений сторонами 25.10.2016, відповідно роботи повинні були бути завершені в строк до 25.12.2016.

Відповідно до умов договору, а саме п.6.3. сторонами договору встановлений порядок передачі робіт, а саме: виконавець зобов`язаний передати замовнику роботи, виконані за договором, у присутності третьої незалежної особи.

В п.6.4. договору сторони погодили, що третя незалежна особа залучається з метою здійснення перевірки виконаних виконавцем робіт за договором на відповідність стандартам, нормам, нормативам, ДТУ, встановлених чинним законодавством України.

Умовами п.6.5 договору зазначено, що роботи вважаються прийнятими після підписання виконавцем, замовником та третьої незалежною особою акту приймання - передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.3.3.6. договору при виявленні недоліків в процесі виконання та прийняття робіт (частини робіт) уповноваженими представниками замовника виконавець зобов`язаний виправити їх власними силами і за свій рахунок або за письмовою вимогою замовника відшкодувати останньому вартість витрат на виправлення неякісно виконаних робіт (частини робіт) виконавцем у повному обсязі зі сплатою понесених замовником збитків.

За п.6.6. договору при виявленні замовником та/чи третьою незалежною особою недоліків, дефектів або іншого неналежного виконання робіт замовник письмово повідомляє виконавця про відмову від розрахунку за договором, доки не будуть усунені виявлені під час здійснення приймання-передачі виконаних робіт усі недоліки. Виконавець зобов`язується в найкоротші строки виправити виявлені недоліки за власний рахунок та власними силами.

Згідно п.6.7. договору підписані сторонами та третьою незалежною особою акти приймання - передачі виконаних робіт і передача замовнику виконавчої документації у відповідності з вимогами норм чинного законодавства України є підставою для проведення остаточного грошового розрахунку за виконані роботи.

Відповідачем було виконано роботи на загальну суму 2631747,18 грн., про що ним складено та підписано акти приймання виконаних робіт.

За фактом виконання робіт позивачем було проведено комплексні випробування та складено акти від 17.04.2017. Акти направлені на адресу позивача кур`єрською службою доставки (листом з описом вкладень) та отримані позивачем 27.04.2017.

ТзОВ "ТИТУЛ.ЛТД", яке є акредитованою організацією з інспектування систем протипожежного захисту; вогнезахисного обробляння; автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення; та інш., що має відповідну ліцензію серія АГ №595957, надано звіт від 29.05.2017 №97/СПЗ/2017 за результатами інспектування систем протипожежного захисту про недоліки системи протипожежного захисту.

Листом від 20.07.2017 позивач відмовився від підписання актів приймання виконаних робіт, які були направлені йому відповідачем, посилаючись на виявлення визначеного ним переліку недоліків (п`ять пунктів), та зазначив про готовність підписання актів і проведення остаточного розрахунку за фактично виконані роботи.

У відповіді від 31.07.2017 на зауваження позивача відповідач зазначив про несвоєчасність та безпідставність пред`явлених претензій щодо якості і обсягу виконаних робіт.

У претензії від 06.10.2017 позивач повідомив про порушення умов договору відповідачем в частині своєчасності, повноти та якості виконаних робіт (14 пунктів), заявив вимогу про сплату пені за несвоєчасне виконання робіт і відмовився від сплати відповідачу заборгованості за договором у сумі 225274,11 грн. до виправлення заявлених недоліків. Наявність недоліків позивач підтверджує звітом ТзОВ "ТИТУЛ.ЛТД" від 29.05.2017.

Проведеною з 22.01.2018 по 23.01.2018 позаплановою перевіркою щодо додержання суб`єктом господарювання (відповідачем) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом №43, складеним ГУ ДСНС України у Київській області, виявлено ряд порушень системи протипожежного захисту (система автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння, пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу).

З огляду на не усунення відповідачем зазначених вище невідповідностей, між позивачем і ТзОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-ЛТД" було укладено договір №146 від 12.02.2018 на виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт з відновлення працездатності у системах пожежної сигналізації EST3/TIPAC, ланцюгах пожежного управління систем вентиляції, кондиціювання, обігріву, системи електропостачання та протипожежних зон (надані роботи) на об`єкті мезонінній конструкції, загальна вартість яких складає 242894,00 грн. з ПДВ. Вказані роботи були оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями.

Вартість робіт, виконаних ТзОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-ЛТД" згідно договору №146 від 12.02.2018, є витратами позивача на виконання робіт, які кваліфіковані позивачем як понесені ТзОВ "МЕЗОНІН ЛТД" збитки у розмірі 242 894,00 грн., за стягненням яких позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №911/1941/18 у позові відмовлено. Судові витрати покладено на позивача.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №911/1941/18 залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що не було встановлено наявності повного складу цивільного правопорушення, факт належного виконання підрядних робіт відповідачем встановлено судовими рішеннями у справах №910/16804/1 та № 904/10074/17.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками Господарського суду Дніпропетровської області, зазначивши про недоведеність позивачем факту невиконання або неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання за означеним договором.

Несвоєчасне заявлення позивачем про допущені відповідачем недоліки звільняє відповідача від обов`язку щодо їх усунення, а понесені в подальшому витрати позивача на їх усунення в сумі 242894,00 грн., для чого й було залучено третю особу, є збитками позивача, які не можуть вважатися такими, що спричинені внаслідок протиправних та винних дій відповідача, не знаходяться в прямому причинному зв`язку тощо.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

В касаційній скарзі ТзОВ "МЕЗОНІН ЛТД" просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі № 911/1941/18 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву ТзОВ "МЕЗОНІН ЛТД".

В обґрунтування підстав для скасування посилається на неправильне дослідження доказів у справі та помилкове визначення обставин правовідносин між сторонами у справі, внаслідок чого не було застосовано норми матеріального права, що підлягали до застосування, а саме ст.ст. 629, 530, 610, 611, 651 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України.

Вважає, що в порушення норм ст.ст. 236, 237 ГПК України суди не дослідили обставини, якими обґрунтовувалися вимоги у даній справі, здійснивши лише посилання на постанову Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/16804/17, наведені мотиви в якій не мають відношення до предмета позову у даній справі.

Стверджує, що судами не надано жодної правової оцінки факту невиконання відповідачем обов`язку, передбаченого пунктами 6.3, 6.4, та 6.5 укладеного між сторонами договору, а Звіт третьої особи - ТзОВ "ТИТУЛ.ЛТД" не взято до уваги.

Позиції, викладені у відзиві на касаційну скаргу

Від ТзОВ "Холдинг "Пожежна безпека та НС" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач, посилаючись на необґрунтованість доводів касаційної скарги, просить касаційну скаргу ТзОВ "МЕЗОНІН ЛТД" залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Вважає, що скаржник фактично просить суд спростувати обставини, встановлені рішеннями судів в інших справах щодо правовідносин тих самих сторін за тим же самим договором підряду, які підтверджені також Верховним Судом, а саме, у справі №910/16804/17 про стягнення із скаржника вартості виконаних підрядних робіт та у справі № 904/10074/17 про відмову у стягнення неустойки з підрядника.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених ст. 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо суті касаційної скарги

Як матеріально-правову підставу заявленого позову позивачем визначено збитки у розмірі витрат позивача на виконання робіт внаслідок усунення недоліків неналежно виконаних відповідачем підрядних робіт за договором №668/1010-16 від 25.10.2016.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В частині 1 ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Тобто, визначені ст. 858 ЦК України правові можливості виникають у замовника лише в тому випадку, коли на підрядника відповідно до умов закону або договору може бути покладена відповідальність за допущені у результаті виконаних робіт недоліки або коли їх поява спричинена випадковими обставинами, ризик настання, яких лежить на підряднику.

Тобто, дії підрядника мають бути протиправними, полягати в порушенні умов договору, самі недоліки повинні бути наслідком протиправних дій, тобто між діями та наслідком має бути причинний зв`язок.

При розгляді даної справи судами попередніх інстанцій встановлено, що про відсутність порушень умов договору №668/1010-16 від 25.10.2016 з боку підрядника було зазначено у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2019 та постановою Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №904/10074/12 між тими ж сторонами.

Крім того встановлено, що у справі № 910/16804/17 судами було стягнуто з ТзОВ «МЕЗОНІН ЛТД» (замовник, позивач у даній справі) на користь підрядника (відповідача у даній справі) грошові кошти як борг за виконані роботи за договором №668/1010-16 від 25.10.2016.

Так, у постанові від 05.06.2018 у справі №910/16804/17 Верховним Судом вказано, що замовник (позивач у даній справі) в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки, а отже він не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду. Звіт третьої особи - ТзОВ "ТИТУЛ ЛТД" та акт перевірки ДСНС №43, подані до суду апеляційної інстанції як новий доказ, зазначеного вище не спростовують.

При цьому, в п. 5.2.7 вказаної постанови висновок апеляційного господарського суду про те, що підрядник не виконав своїх зобов`язань за договором, визнано таким, що не відповідає наявним у матеріалах справи документам та не спростовує обґрунтованого висновку місцевого господарського суду про зворотне.

За таких обставин, враховуючи те, що судами першої та апеляційної інстанцій не було встановлено наявності повного складу цивільного правопорушення, Верховний Суд вважає, що висновок господарських судів про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків, у розмірі заявленому позивачем, відповідає матеріалам справи, встановленим обставинам та вимогам закону.

Доводи касаційної скарги про безпідставне посилання судів першої та апеляційної інстанцій на постанови Верховного Суду від 05.06.2018 у справах № 910/16804/17 та № 904/10074/17, до уваги не приймаються, оскільки обставини даних справ стосуються правовідносин між тими ж сторонами при виконанні умов того самого договору підряду.

Касаційний господарський суд з огляду на межі повноважень, які закріплені в ч.ч. 2, 3 ст. 300 ГПК України, відхиляє також доводи скаржника щодо неприйняття до уваги доводів невиконання відповідачем обов`язку, передбаченого пунктами 6.3, 6.4, та 6.5 договору та Звіту третьої особи - ТзОВ "ТИТУЛ.ЛТД", оскільки ці доводи стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами, та переоцінки оцінених ними доказів у справі. Водночас, Верховний Суд відзначає, що зі змісту тексту судових рішень вбачається, що судами вказані факти досліджувались та встановлювались.

При оцінці доводів касаційної скарги Верховним Судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації", згідно з якою повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких під час розгляду цієї справи встановлено не було.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи зазначені положення законодавства та обставини, установлені судами першої та апеляційної інстанцій, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені ст. 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що оскаржені рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Судові витрати

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №911/1941/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К. М.

Судді Жуков С.В.

Ткаченко Н.Г.