ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 жовтня 2019 рокуСправа № 5/60/5022-1572/2011
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Боровця Я.Я.
за участю секретаря судового засідання Сиротюк К.В.
у справі №5/60/5022-1572/2011
про cтягнення заборгованості
За участю учасників справи:
від скаржника (стягувача): Грищенко О,М., довіреність б/н від 07.08.2019 (брав участь у судовому засіданні в режимі відео конференції);
від боржника: не з`явився.
Учасникам судового процесу оголошено склад суду.
Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд", відповідно до вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України.
Для розгляду справи в режимі відеоконференц зв`язку використовуються засоби для здійснення фіксації судового процесу в режимі відеоконференції "TrueConf".
Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених статтями 35-37 Господарського процесуального кодексу України не надходило.

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилась справа № 5/60/5022-1572/2011 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (пр Маяковського, 3, м Запоріжжя) до відповідача Приватного агропромислового підприємства "Еспарто" (с Васильків Чортківський район Тернопільська область) про cтягнення заборгованості.
- прийняти скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС"" на бездіяльність державного виконавця Чортківського МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №5/60/5022-1572/2011 від 30 грудня 2011 року до розгляду;
- задовольнити скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС"" на бездіяльність державного виконавця Чортківського МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №5/60/5022-1572/2011 від 30 грудня 2011 року;
- визнати за період із 22 лютого 2019 року по 01 вересня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Чортківського МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №5/60/5022-1572/2011 від 30 грудня 2011 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №5/60/5022-1572/2011 від 30 грудня 2011 року із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження";
- стягнути з Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн, згідно договору №08-07-2019/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.07.2019.
В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на те, що на сьогодні наказ Господарського суду Тернопільської області у справі №5/60/5022-1572/2011 від 30.12.2011 не виконаний, а відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось. Отже, бездіяльність державного виконавця щодо цього є неправомірною.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду скарги у справі №5/60/5022-1572/2011 визначено суддю Боровця Я.Я.
Протокольними ухвалами Господарського суду Тернопільської області від 23.09.2019 та від 03.10.2019 судові засідання по розгляду скарги відкладалися відповідно на 03.10.2019 та на 15.10.2019.
Боржник в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив.
Згідно до частини 1 статті 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч.2 ст. 342 ГПКУкраїни).
З огляду на те, що боржник завчасно повідомлявся про судовий розгляд та зважаючи на встановлені ч. 1 ст. 342 ГПК України строки розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути її у засіданні без представника боржника, за наявними у справі матеріалами.
Як передбачено частиною 1 статті 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.
Згідно з п. а ч. 1 статті 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
Враховуючи наведені у скарзі обставини, суд приходить до висновку, що скарга подана з дотриманням встановлених строків.
Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника скаржника та заперечення представників органу ДВС, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне:
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011 позов задоволено та стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "Еспарто", с. Васильків, Чортківського району, Тернопільської області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез", пр.Маяковського,3, м. Запоріжжя () 86 908 грн 78 коп. боргу, 787 грн 05 коп. пені, 29 370 грн 23 коп. штрафу, 9 266 грн 97 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 1263 грн 33 коп. витрат по сплаті державного мита, 236 грн 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

30.12.2011 Господарським судом Тернопільської області, на підставі статті 116 ГПК України, видано відповідний наказ у даній справі.

Ухвалою суду від 29.05.2013 задоволено заяву ТОВ "Корпорація агросинтез" №05-14/04 від 05.04.2013 про видачу дублікату наказу від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011 про стягнення з Приватного агропромислового підприємства "Еспарто" (с Васильків, Чортківський район, Тернопільська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (пр Маяковського, 3, м Запоріжжя, ) 86908 грн 78 коп - боргу, 787 грн 05 коп - пені, 29370 грн 23 коп - штрафу, 9266 грн 97 коп - процентів за користування чужими грошовими коштами, 1263 грн 33 коп витрат по сплаті державного мита, 236 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Також, ухвалою суду від 29.05.2013 здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез", пр. Маяковського, 3, м. Запоріжжя () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", вул. Академіка Заболотного, 38, оф.23, м. Київ ().

Ухвалою суду від 17.02.2016 задоволено заяву ТОВ "Компанія "НІКО- ТАЙС" про видачу дублікату наказу від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011 про стягнення з Приватного агропромислового підприємства "Еспарто" (с Васильків, Чортківський район, Тернопільська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (пр Маяковського, 3, м Запоріжжя, ) 86908 грн 78 коп - боргу, 787 грн 05 коп - пені, 29370 грн 23 коп - штрафу, 9266 грн 97 коп - процентів за користування чужими грошовими коштами, 1263 грн 33 коп витрат по сплаті державного мита, 236 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.02.2019 головним державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області винесено постанову ВП №58446535 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011.

21 лютого 2019 року органом ДВС винесено постанову про арешт майна боржника, про що свідчить Інформація про виконавче провадження №58446535.

12 серпня 2019 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" направлено Чортківському МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області клопотання № 12-1/08 та № 12-2/08 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011.

Крім того, 12 серпня 2019 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" направлено Чортківському МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області клопотання № 12-2/08 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011, зокрема, проте не обмежуючись, в частині направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формами звітності, визначених Наказом Державного комітету статистики України від 27.08.2008 за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства" та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.09.2008 за №877/15568.

Дані клопотання залишені органом ДВС без відповіді та без задоволення.

У скарзі скаржник зазначає, що в період з 22.02.2019 по 01.09.2019 Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не були виконані вимоги, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", щодо примусового виконання виконавчого документа - наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011, зокрема та не обмежуючись із дотриманням строків та в порядку визначеного пунктом 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник вважає, що бездіяльність органу ДВС є неправомірною та суперечить нормам чинного законодавства України та порушує права та законні інтереси стягувача.

Проаналізувавши подані скаржником документи та підстави, наведені в обґрунтування заявленої ним скарги, заслухавши заперечення представника органу ДВС, суд прийшов до висновку, про її задоволення, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, 15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, дана скарга розглядається відповідно до редакції ГПК України, що набрала чинності з 15.12.2017.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Як визначено статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статей 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Умови і порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов"язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, 20.02.2019 головним державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області винесено постанову ВП №58446535 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011.

Згідно статті 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 4) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача; виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

21 лютого 2019 року органом ДВС винесено постанову про арешт майна боржника, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження №58446535.

Згідно із ч.2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч.1).

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2).

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт (ч. 3).

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (ч. 4).

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч.5).

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

12 серпня 2019 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" направлено Чортківському МРВДВС ГТУЮ у Тернопільській області клопотання № 12-1/08 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011.

Крім того, 12 серпня 2019 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" направлено Чортківському МРВДВС ГТУЮ у Тернопільській області клопотання № 12-2/08 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011, зокрема, проте не обмежуючись, в частині направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формами звітності, визначених Наказом Державного комітету статистики України від 27.08.2008 за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства" та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.09.2008 за №877/15568 (докази надіслання зазначених клопотань копії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку знаходяться в матеріалах справи).

Дані клопотання залишені органом ДВС без відповіді та без задоволення.

Як стверджує скаржник, у своїй скарзі про те, що Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не враховано того факту, що боржник зареєстрований як юридична особа до 2012 року та по сьогодні мають місце здійснення реформ державних органів, а тому не всі дані про активи боржника перенесені до нових баз (здійснюються поступове перенесення архівних паперових даних до електронного сервісу новостворених баз даних), а тому не вчинивши запити до відповідних установ є передчасним стверджувати, що у боржника немає майна.

Крім того, скаржник зазначає, що за період із 21 лютого 2019 року (наступна дата після відкриття виконавчого провадження) по 01 вересня 2019 року (01.09.2019 - дата звернення із даною скаргою) Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011, (із дотриманням строків та порядку визначеного п. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження"), зокрема:

* належним чином та в строки не виявлено та не накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім`я боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб;

* не направлено запити до реєстраційних органів (МРЕВ ДАІ, БТІ, Державної сільськогосподарської інспекції як уповноважених органів до 01.01.2012; територіальні сервісні центри МВС України, Реєстраційної служби, Департамент державної реєстрації та нотаріату, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів як уповноважених органів після 01.01.2012) щодо наявності у власності боржника належного йому майна: транспортних засобів, тракторів, комбайнів, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі містяться в електронних базах даних державних реєстрів, створених після 01 січня 2012-2013 років, із врахуванням ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", тощо, та котрі містяться в архівах паперових баз даних державних реєстрів, котрі функціонували до 2012-2013 років із врахуванням Наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" та при його виявленні не здійснені належні заходи примусового виконання;

* не направлено запити до реєстраційних органів (Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справи України, Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів) щодо наявності у власності боржника належного йому рухомого та/або нерухомого майна та при його виявленні не здійснені належні заходи примусового виконання та інші, вказані у поданій скарзі.

Як зазначає Державна виконавча служба у письмових запереченням, що органом ДВС в оскаржуваному стягувачем періоді з 22.02.2019 по 01.09.2019, державним виконавцем вчинено наступні дії:

21.02.2019 державним виконавцем надсилався запит до Державної фіскальної служби України щодо інформації про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України відкритих боржником ПАП "Еспарто".

Аналогічні запити надсилалися - 14.03.2019, 03.06.2019, 01.07.2019.

03.06.2019 державним виконавцем надсилалися запити Відділу територіального управління Держгімпромнагляду у Тернопільській області, Відділу Держгеокадастру у Чортківському районі, Головному управлінню Держпродспоживслужби у Тернопільській області щодо надання інформації про наявність майна, що зареєстроване за боржником ПАП "Еспарто" .

Також, 01.07.2019 державним виконавцем надсилався запит Кривеньківській сільській раді щодо надання інформації чи зареєстроване та чи здійснює діяльність ПАП "Еспарто" у с. Васильків, що підпорядковане Кривеньківській сільській раді.

Отже, матеріали справи не містять доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом та спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі заходи, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення запитів до всіх органів влади, які відповідно до законодавства володіють інформацією.

Також, суд звертає увагу та як вбачається із матеріалів виконавчого провадження № 58446535 частина виконавчих дій (подання запитів) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011 спрямованих на виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавчем вчинено 06.09.2019, 09.09.2019 тобто після оскаржуваного скаржником періоду (01.09.2019), вже під час розгляду даної скарги.

Крім цього, скаржник зазначає, що відповідно до офіційних відомостей із ЄДРПОУ щодо боржника, останній є виробником сільськогосподарської продукції, із використанням земельних ділянок, належних йому на праві власності та/або використанні.

Так, скаржник вказує, що органом ДВС не враховано та не застосовано положення статей 4, 14, 18 Закону України "Про державну статистику", статей 80, 81 Цивільного кодексу України, частини восьмої статті 19 та статті 55 Господарського кодексу України, враховуючи вдосконалення державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства, положення та змісту Наказу Державного комітету статистики України від 27.08.2008 №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних спостережень у галузі сільського господарства", зокрема, не здійснено заходи щодо направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формами звітності, передбаченими Наказом Державного комітету статистики України від 27 серпня 2008 року за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства", з метою отримання наступної інформації, зокрема:

* інформації державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формою звітності №1-зерно "Наявність і надходження зернових та олійних культур за 2016, 2017, 2018 рік";

* інформації державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формою звітності №1-зерно "Наявність і надходження зернових та олійних культур у 2019 році;

* інформації державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формою звітності №11-заг "Надходження худоби та птиці на переробні підприємства за 2016, 2017, 2018 роки" та іншу, зазначені у поданій скарзі.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи (ч. 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі Положення), система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно п.п. 2-4 Розділу IV Положення виконавцем до системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До системи в обов`язковому порядку вносяться відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Таким чином, наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

Так, Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не надано суду жодного доказу, який би свідчив про направлення ним запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника у визначені Законом України "Про виконавче провадження" строки, а також про вчинення дій, направлених на виявлення готівкових коштів відповідача, проведення перевірки його майнового стану тощо.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події; у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд вважає, що обставини невчинення Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області відповідних дій (в силу наведеної вище процесуальної норми), вважаються доведеними, з огляду на відсутність доказів дотримання органом ДВС порядку та строків вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" з примусового виконання наказу суду у даній справі.

Верховним Судом у постанові від 18.03.19 у справі № 21/303-08 наголошено, що сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Суд зазначає, що надані органом ДВС документи не підтверджують факт дотримання органом державної виконавчої служби періодичності, встановленої ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, сам факт вжиття окремих виконавчих заходів та звернення із запитами до органів державної влади не свідчить про дотримання органом державної виконавчої служби порядку перевірки майнового стану боржника. Крім того, суд зазначає, що із змісту наданих органу державної виконавчої служби відповідей вбачається, що органи, до яких державним виконавцем подавались запити, не володіють запитуваною інформацією; у окремих випадках органи, до яких державним виконавцем подавались запити, надавали інформацію із відкритих реєстрів.

Отже, наведене свідчить про порушення Чортківським МРВ ДВС приписів ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" як в частині дотримання передбачених Законом строків проведення перевірки так і в частині обов`язкової періодичності вчинення таких виконавчих дій.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не доведено відповідними доказами вжиття ним заходів у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження", з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011.

Положеннями статті 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Чортківському міжрайонному відділу державної виконавчої служби за період із 22.02.2019 по 01.09.2019 у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн, суд зазначає.

Так, у своїй скарзі скаржник просить стягнути з органу виконання 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката Грищенко О.М., що сплачені останнім в результаті звернення до суду зі скаргою.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 344 ГПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009.

08.07.2019 між ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" ( Замовник) та Адвокатом Грищенко О.М ОСОБА_2 (Виконавець) укладений договір про надання адвокатських послуг ( правової допомоги) за №08-07-2019/2.

Факт надання адвокатських послуг підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.09.2019, квитанцією №0.0..1 від 22.07.2019 про оплату 2500, 00 грн за надання правової допомоги згідно договору №08-07-2019/2 від 08.07.2019.

Отже, Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.07.2019, та квитанція №0.0..1 від 22.07.2019. якою сплачені кошти в сумі 2 500, 00 грн на виконання саме даного правочину є належними доказами понесених стягувачем витрат на правову допомогу в сумі 2500, 00 грн.

Як визначено частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 3, 4 статті 126 ГПК України).

За приписами частин 5 та 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Орган ДВС будь-яких заперечень щодо заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Отже, суд враховує, що підставою для подачі скаржником до суду скарги стала бездіяльність державного виконавця, яка виражена у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", при примусовому виконанні наказу Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011 за період з 22.02.2019 по 01.09.2019, тобто внаслідок неправомірних дій державного виконавця, а тому керуючись ч. 9 ст. 129 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність покладення обов`язку відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених стягувачем, на орган ДВС у розмірі 2500,00 грн та відповідно до приписів ст. 344 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 339, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС"" на бездіяльність державного виконавця Чортківського МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №5/60/5022-1572/2011 від 30 грудня 2011 року, задоволити.

2. Визнати за період із 22 лютого 2019 року по 01 вересня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Чортківського МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №5/60/5022-1572/2011 від 30 грудня 2011 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №5/60/5022-1572/2011 від 30 грудня 2011 року із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження".

3. Стягнути з Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (м. Чортків, Тернопільська область, ідентифікаційний код 34652974) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (вул. Академіка Глушкова, 40, офіс 315, м. Київ, ідентифікаційний код 38039872) витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн, згідно договору №08-07-2019/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.07.2019.

4. Видати наказ.

5. Зобов`язати державного виконавця Чортківського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (ст. 345 Господарського процесуального кодексу України) про виконання ухвали суду від 15.10.2019, постановленої за результатами розгляду скарги.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

7. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

8. Копію ухвали направити учасникам судового процесу, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалу підписано "24" жовтня 2019 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець