ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа №914/1253/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Федорів Н.

за участю представників:

від позивача: Сабан М.Р. - адвокат

від відповідача: Ільницький І.Л. - адвокат

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торговий дім "Майола" б/н б/д (Вх.№ ЗАГС 01-05/3124/19 від 20.08.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2019 (суддя Ділай У.І., повний текст рішення складено 02.08.2019 м.Львів)

у справі №914/1253/18

за позовом: Приватного підприємства "Торговий дім "Майола", м.Львів

до відповідача: UAB "PML ISKRA", Литва

про: стягнення штрафних санкцій за контрактом №0607/RP17-1 від 06.07.2017р. в розмірі 18 028,25 доларів США, що станом на 11 липня 2018 року за офіційним курсом НБУ становить 472 504,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Приватного підприємства "Торговий дім "Майола", м. Львів до відповідача UAB "PML ISKRA", Литва про стягнення штрафних санкцій за контрактом №0607/RP17-1 від 06.07.2017 в розмірі 18 028,25 доларів США, що станом на 11 липня 2018 року за офіційним курсом НБУ становить 472 504,21 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.07.2019 у справі №914/1253/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про вчинення дій на реальне виконання спірного контракту, отжзе відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

ПП "Торговий дім "Майола" подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2019 у даній справі скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Стягнути з UAB "PML ISKRA" на користь ПП "Торговий дім "Майола" суму 3% річних, що складає 1 558,25 доларів США, що станом на 11 липня 2018 за офіційним курсом НБУ еквівалентно 40 840, 33грн, розмір штрафу, що складає 16 470, 00 доларів США, що станом на 11 липня 2018 еквівалентно за офіційним курсом НБУ 431 663,88 грн. Зокрема, скаржник посилається на те, що рішення суду прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити попередню оплату за товар у розмірі відповідно 9 150,00дол. США 13.07.2018 та 45 750,00дол США 02.08.2018 та прострочив виконання свого обов`язку щодо здійснення вчасної оплати у сумі 54 900,00 доларів США. Відтак, позивач вважає, що за невиконання умов контракту винна сторона повинна нести відповідальність передбачену контрактом № 0607/R.Р17-1 від 06.07.2017 та чинним законодавством України.

На думку скаржника, факт невиконання зобов`язання відповідачем не спростовано, а тому у позивача в силу положень договору виникло право вимагати стягнення неустойки у формі штрафу.

Скаржник вважає, що жодними умовами контракту чи положеннями чинного законодавства не передбачено обов`язку позивача звертатися з вимогами до відповідача про виконання зобов`язання щодо надання письмових інструкцій по заповненню відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів.

Також, скаржник зазначає, що законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору, а тому зобов`язання, не виконане належним чином, продовжує існувати, незаважаючи на закінчення терміну дії договору.

UAB "PML ISKRA", Литва подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2019 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду є законним.

Зокрема, відповідач зазначає, що поставка товару позивачем не здійснена, зобов`язання постачальника (скаржника) з поставки товару не виникло, відповідачем протягом 3-х днів з дати підписання специфікації не надано постачальнику письмових інструкцій по заповненню відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів, відповідачем не здійснено 100% передоплати за товар.

Отже, відповідач вважає, що нездійснення скаржником на свій ризик поставки товару без попередньої оплати не дає позивачу права вимагати оплати такого товару, а відповідно, і штрафних санкцій.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги..

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

06.07.2017 між ПП "Торговий дім "Майола", м.Львів та UAB "PML ISKRA", Литва укладено контракт № 0607/R.Р17-1, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався поставити та передати у власність покупцю шрот ріпаковий, тостований гранульований/негранульований, а відповідач зобов`язався прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату.

Відповідно до п.4.1 контракту позивач поставляє товар відповідачу за цінами, що зазначені у специфікації.

У пункті 4.6 контракту сторони узгодили, що оплата за товар проводиться в доларах США шляхом перерахування коштів на рахунок позивача.

Згідно із п.4.7 контракту моментом здійснення оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок позивача.

Відповідно до п.4.8 контракту після здійснення оплати, покупець протягом одного дня зобов`язаний надати постачальнику копію SWIFТ (підтвердження про оплату) за допомогою електронного та/або факсимільного зв`язку.

У пункті 4.2 контракту зазначено, що оплата товару здійснюється на умовах 100% передоплати, що зазначено у специфікації у відповідності до графіків оплат.

06.07.2018 між сторонами погоджено специфікацію № 1 до контракту №0607/R.Р17-1. Згідно із п.14 специфікації, покупець проводить оплату за товар у відповідності до п.4, п. 5 та п.13 даної Специфікації.

Ціна товару: 183,00 доларів США за тонну. Загальна вартість товару 91500,00 доларів США (+/-10%) (п.4 специфікації).

Відповідно до п.5 специфікації товар постачається на умовах 100% передоплати за три банківських дні перед відвантаженням товару і відповідно до графіку, наведеного в пункті 13 Специфікації. Покупець зобов`язаний на підставі п. 4.2 контракту №0607/КР17-1 від 06.07.2017, провести попередню оплату 13.07.2017 у формі авансового платежу в розмірі 9150,00 доларів США. Ці кошти будуть зараховані в якості оплати за партію товару, що буде поставлена останньою відповідно до п.13 цієї Специфікації.

У пункті 13. Специфікації сторони погодили графік оплат та відвантажень, зокрема у графі "дата оплати" зазначено 13.07.2017 та 02.08.2017 та відповідно у графі "сума долари США" зазначено 9150 та 45 750.

У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих зобов`язань щодо передоплати за поставку товару ПП "Торговий дім "Майола" подано позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з UAB "PML ISKRA" 1 558,25доларів США 3% річних та 16 470,00 доларів США штрафу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону. Окрім цього, у ч.1 ст.5 вказаного Закону встановлено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Пунктом 8.1 контракту сторони узгодили, що всі спори та розбіжності, що можуть виникнути між сторонами із умов цього контракту підлягають вирішенню у Господарському суді Львівської області (м. Львів, Україна).

Відтак, вказаний спір підсудний Господарському суду Львівської області.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов, вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відповідно до п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як зазначалось вище та підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали контракт № 0607/R.Р17-1 від 06.07.2017, у зв`язку з чим набули взаємних прав й обов`язків.

06.07.2018 між сторонами погоджено специфікацію № 1 до контракту № 0607/R.Р17-1.

Строк відвантажень товару визначається на підставі графіку, що зазначається у специфікації (п. 3.4 контракту).

Пунктом 13 специфікації № 1 до контракту № 0607/R.Р17-1 передбачено наступний графік оплат та відвантажень: дата оплати 13.07.2017 та 02.08.2017, дата відвантаження - 07.08.2017.

Отже, зобов`язання постачальника з поставки товару виникає після виконання покупцем умов передбачених п.п. 4.2, 4.3, 3.7 даного контракту (п. 3.5 контракту).

У пункті 3.7 контракту сторони узгодили, що покупець (відповідач) зобов`язаний на протязі 3 (трьох) днів з дати підписання відповідної специфікації надати постачальнику письмові інструкції по заповненню відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів, при цьому у випадку ненадання письмових інструкцій по заповненню відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів, строк поставки товару збільшується пропорційно часу надання письмових інструкцій, крім випадків передбачених даним контрактом.

Поставка товару постачальником здійснюється у випадку виконання умов контракту з боку покупця (п. 3.8 контракту).

У пункті 9.1 контракту зазначено, що даний контракт вступає в дію з моменту підписання та діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним контрактом.

Відповідно до п. 7.6 контракту сторона, що порушила умови контракту, відшкодовує другій стороні усі заподіяні матеріальні збитки пов`язані з цим.

У випадку порушення з боку покупця строків та умов оплати за товар, та/або ненадання письмових інструкцій пов`язаних із оформленням відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів, та/або у випадку порушення строків прийняття товару, більш ніж на три дні та/або порушення інших зобов`язань, що передбачені цим контрактом, постачальник має право в односторонньому порядку розірвати даний контракт шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу покупця, при цьому покупець зобов`язаний на вимогу постачальника протягом п`яти банківських днів з моменту його надсилання сплатити всі передбачені даним контрактом штрафні санкції/витрати/збитки та провести повний розрахунок з постачальником за поставлений товар. Сторони погодили, що контракт, при цьому вважається розірваним через 15 днів з моменту направлення повідомлення про його розірвання (п. 9.6 контракту).

Як правомірно зазначив суд першої інстанції, ПП "ТД "Майола" звернулось з позовом до Господарського суду Львівської області в липні 2018 року після закінчення строку дії договору, хоча останньому було відомо про невиконання відповідачем п. 3.7 контракту щонайменше з липня 2017 року.

В ході розгляду справи судом встановлено та не заперечено сторонами спору, що з дати укладення контракту та специфікації до закінчення терміну дії контракту відповідачем не виконано вимог п.п.3.5 та 3.7 контракту, а саме не здійснено передоплату за товару на умовах, зазначених у Специфікації та не надано позивачу письмових інструкцій по заповненню відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів.

Однак, позивачем також в період дії контракту не вчинялись жодні дії в підтвердження реального зацікавлення у виконанні умов контракту.

Відповідно до п.7.4.1 контракту у випадку порушення покупцем умов п. 3.7 контракту, покупець сплачує штраф у розмірі 1% від вартості партії товару щодо якої не надано письмових інструкцій пов`язаних із заповненням відвантажувальних (троваророзпорядчих) документів.

Однак в матеріалах справи відсутні докази у підтвердження застосування позивачем до відповідача зазначених санкцій за невиконання умов контракту у період його дії.

Враховуючи наведене, оскільки обов`язків у позивача не виникло останнім не доведено порушення його прав і на підставі яких доказів він має право заявляти вимогу про стягнення штрафних санкцій за контрактом.

Згідно із ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Статтею 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

З огляду на викладене, правомірним є висновок суду першої інстанції, що враховуючи, що відповідачем не надавались інструкції по заповненню відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів, передбачених п. 3.7 контракту, не здійснено попередню оплату на умовах специфікації, у позивача не виникло обов`язку щодо здійснення поставки. При цьому, контракт припинив свою дію, що унеможливлює його подальше виконання.

Скаржником не надано суду належних та допустимих доказів про вчинення дій на реальне виконання умов спірного контракту,

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об"єктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2019 у справі №914/1253/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торговий дім "Майола" б/н б/д (Вх.№ ЗАГС 01-05/3124/19 від 20.08.2019) без задоволення.

2.Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2019 у справі №914/1253/18 в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 28 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.