УХВАЛА

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 910/7342/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (далі - Підприємство)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Класік-Рент" (далі - Товариство)

до Підприємства

про стягнення 781 988,04 грн.,

за зустрічним позовом Підприємства

до Товариства

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 (згідно з відміткою на конверті) Підприємство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 зі справи № 910/7342/18. Окрім того, в касаційні скарзі Підприємство просить поновити строк на касаційне оскарження.

Проте вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху виходячи з такого.

Частинами першою та другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду у даній справі прийнята 11.03.2019, а тому строк на її оскарження закінчився 01.04.2019.

Касаційну скаргу ж було подано скаржником до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 10.10.2019, підтвердженням чого є відмітка на конверті, в якому касаційна скарга надсилалася на адресу апеляційного господарського суду, тобто, з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на звернення з касаційною скаргою, Підприємство посилається на те, що у зв`язку з процедурою реорганізації колишній директор не передав всієї господарської документації новопризначеному голові ліквідаційної комісії, що ускладнило отримання інформації щодо судових рішень та виконавчих проваджень. У зв`язку з цим скаржник не отримував копії ні ухвали апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху від 29.01.2019, ані оскаржуваної ухвали від 11.03.2019, а про їх існування йому стало відомо лише 04.10.2019, після ознайомлення з матеріалами справи, а відтак строк для подання касаційної скарги підлягає поновленню.

Проте скаржником не обґрунтовано звернення з касаційною скаргою майже через 6 місяців після спливу строку на оскарження зазначеної ухвали апеляційного господарського суду та не наведено аргументів стосовно того, що саме позбавило скаржника можливості дізнатися про оскаржувану ухвалу раніше, ніж 10.10.2019, оскільки самі лише факти реорганізації Підприємства та неотримання копії оскаржуваної ухвали не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків на її оскарження, тому що зумовлені суб`єктивною поведінкою сторони.

При цьому суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що Підприємство було скаржником у суді апеляційної інстанції, а тому не було позбавлене можливості відстежувати хід розгляду його ж апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає, що клопотання Підприємства є необґрунтованим, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що державному підприємству Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та навести інші підстави, за їх наявності, для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази на їх підтвердження.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Підприємства на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у прийнятті касаційної скарги.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 119, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 зі справи № 910/7342/18 залишити без руху.

2. Надати державному підприємству Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" строк для усунення недоліків касаційної скарги до 11 листопада 2019 року. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити державному підприємству Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали буде відмовлено у прийнятті касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко