ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1608/19

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1608/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Петрової Світлани Олександрівни,

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світильнянське»,

с. Світильня Броварського району

про стягнення 810 600,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Поцелов А.О., адвокат, ордер серії РН-740 № 32 від 14.06.2019;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Петрова Світлана Олександрівна (надалі-позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світильнянське» (надалі-відповідач) про стягнення 810 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов Договорів поставки № 26/06-18 від 26.06.2018, № 02/07-18 від 02.07.2018, № 03/07-18 від 03.07.2018 позивачем в рахунок попередньої оплати, перераховано відповідачу кошти в загальній сумі 810 600,00 грн., проте відповідач, у визначені договором строки поставку товару не здійснив, на вимогу позивача, кошти в сумі 810 600,00 грн. не повернув, у зв`язку з чим позивач звертається з вимогою до відповідача про стягнення 810 600,00 грн. попередньої оплати.

Одночасно, звертаючись із позовною заявою, позивач просить суд визнати справу малозначною та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.07.2019 відкрито провадження у справі № 911/1608/19, відмовлено Фізичній особі-підприємцю Петровій Світлані Олександрівні у задоволенні клопотання про визнання справи малозначною та про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.07.2019.

Ухвалою суду від 22.07.2019 підготовче засідання у справі № 911/1608/19 було відкладено на 28.08.2018.

Ухвалою суду від 28.08.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/1608/19, розгляд справи призначений по суті на 30.09.2018.

Ухвалою суду від 30.09.2019 розгляд справи по суті відкладено на 16.10.2019.

В судових засіданнях 22.04.2018, 28.08.2019, 16.10.2019 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав. Відповідач належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомленні про вручення відповідачу поштових відправлень щодо ухвал суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Світильнянське» (відповідач/постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Петровою Світланою Олександрівною (позивач/покупець) укладені Договори поставки № 26/06-18 від 26.06.2018, № 02/07-18 від 02.07.2018, № 03/07-18 від 03.07.2018, відповідно до умов п. 1.1 яких постачальник взяв на себе обов`язок поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти такий товар та своєчасно здійснити його оплату.

Предметом Договору № 26/06-18 від 26.06.2018 є товар - ріпак урожаю 2018 (п. 1.2 договору).

Предметом Договорів № 02/07-18 від 02.07.2018, № 03/07-18 від 03.07.2018 є товар - зерно пшениці урожаю 2018 (п. 1.2 договорів).

Умовами п. 2.1 договорів визначено, що кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю товару вказуються у специфікаціях, які є невід`ємними частинами договорів та визначається у накладних документах на кожну партію товару.

Продавець постачає покупцю товар власним автотранспортом, за адресою, визначеній в специфікації. Під терміном «поставка» в даному договорі розуміється: момент коли постачальник виконав свої зобов`язання щодо доставки товару, визначені у п. 3.1 договорів; обов`язок покупця одержати та прийняти поставку товару, на умовах визначених у п. 2.1 договорів (п.п. 3.1, 3.2 договорів).

Порядок розрахунків, вартість одиниць і загальна кількість товару, визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковому порядку в національній валюті України. Загальна сума кожної окремої поставки визначається у Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (п. 4.1, 4.3, 4.4 договорів).

Умовами п.п. 5.1, 5.2 Договорів поставки № 26/06-18 від 26.06.2018, № 02/07-18 від 02.07.2018, № 03/07-18 від 03.07.2018 визначено, що вони набирають чинності з моменту підписання сторонами і діють до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договорами. Якщо за 20 календарних днів до закінчення строку дії договорів, жодна із сторін не заявить про його розірвання, то вони вважаються пролонгованими на 1 рік.

Так, між позивачем та відповідачем підписані додатки до Договорів поставки № 26/06-18 від 26.06.2018, № 02/07-18 від 02.07.2018, № 03/07-18 від 03.07.2018:

- специфікація № 1 (Договір № 26/06-18 від 26.06.2018), за якою погоджено, що постачальник передає, а покупець приймає та оплачує товар (ріпак), загальною вартістю 285 600,00 грн., розрахунки за який проводяться на умовах 100 % попередньої оплати; строк поставки товару - 03.07.2018;

- специфікація № 1 (Договір № 02/07-18 від 02.07.2018), за якою погоджено, що постачальник передає, а покупець приймає та оплачує товар (пшениця), загальною вартістю 294 000,00 грн., розрахунки за який проводяться на умовах 100 % попередньої оплати; строк поставки товару - 10.07.2018;

- специфікація № 1 (Договір № 03/07-18 від 03.07.2018), за якою погоджено, що постачальник передає, а покупець приймає та оплачує товар (пшениця), загальною вартістю 231 000,00 грн., розрахунки за який проводяться на умовах 100 % попередньої оплати; строк поставки товару - 10.07.2018.

Так, на виконання умов Договорів поставки № 26/06-18 від 26.06.2018, № 02/07-18 від 02.07.2018, № 03/07-18 від 03.07.2018, позивачем на підставі платіжних доручень № 5 від 03.07.2018 на суму 285 600,00 грн., № 4 від 03.07.2018 на суму 294 000,00 грн., № 6 від 03.07.2018 на суму 231 000,00 грн. було перераховано відповідачу в рахунок попередньої оплати за товар кошти в загальному розмірі 810 600,00 грн.

Проте, відповідач в порушення умов договорів своїх зобов`язань щодо поставки товару на загальну суму 810 000,00 грн., у визначені специфікаціями строки не виконав.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із претензіями від 24.05.2019 (за Договорами поставки № 26/06-18 від 26.06.2018, № 02/07-18 від 02.07.2018, № 03/07-18 від 03.07.2018), надіслання яких підтверджується наявними в матеріалах справи копіями описів вкладення у цінний лист та фіскальними чеками від 27.05.2019, за кожним договором окремо, із вимогами повернути грошові кошти у загальному розмірі 810 000,00 грн.

Однак претензії позивача, залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач у судові засідання не з`явився, відзиву на позов, контррозрахунку суми боргу або доказів повернення коштів в сумі 810 600,00 грн. суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Таким чином, оскільки, на підставі Договорів поставки № 26/06-18 від 26.06.2018, № 02/07-18 від 02.07.2018, № 03/07-18 від 03.07.2018, позивачем в рахунок попередньої оплати за товар, перераховано відповідачу 810 600,00 грн., проте відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань не здійснив поставку товару, вимога позивача про стягнення з відповідача 810 600,00 грн. суми попередньої оплати визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світильнянське» (07444, Київська область, Броварський район, с. Світильня, вул. Промислова, 13, ) на користь Фізичної особи-підприємця Петрової Світлани Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 810 600 (вісімсот десять тисяч шістсот) грн. 00 коп. попередньої оплати та 12 159 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 24.10.2019.

Суддя О.О. Христенко