ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1234/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного підприємства «Артек-Союз»
на рішення Господарського суду Одеської області від 05.07.2019 (суддя Цісельський О.В., м. Одеса, повний текст рішення складено 05.07.2019)
у справі № 916/1234/19
за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Херсона
до відповідача Приватного підприємства «Артек-союз»
про стягнення 150 520,37 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Херсона (далі КЕВ м. Херсона, позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Приватного підприємства «Артек-Союз» (далі ПП «Артек-Союз», відповідач) про стягнення заборгованості за договором про відшкодування вартості теплової енергії, спожитої в процесі організації послуг з харчування особового складу Збройних Сил України, на суму 138997,21 грн., пені в розмірі 10636,76 грн., 3% річних в сумі 886,40 грн. та судового збору у розмірі 2257,81 грн.
Позов обґрунтований тим, що 14.03.2017 між сторонам у справі був укладений договір №509 на відшкодування витрат за теплопостачання, що було надано в процесі організації послуг з харчування особового складу Збройних Сил України (КЕКВ 2271), на виконання умов якого, КЕВ м. Херсона свої зобов`язання з надання теплової енергії, виконав у повному обсязі, однак відповідач за надані позивачем послуги у встановлені договором строки не розрахувався, у зв`язку з чим, за ПП «Артек-Союз» виникла заборгованість на яку позивачем було нараховано пеню та 3% річних.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.07.2019 у справі № 916/1234/19 позов задоволено частково, стягнуто з ПП «Артек-Союз» на користь КЕВ м. Херсона 138997,21 грн. основного боргу, 6467,88 грн. пені, 538,98 грн. 3% річних, 2190,07 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.
Задовольняючи позов щодо суми основного боргу, господарський суду визнав вимоги в цій частині доведеними та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є обґрунтованими.
Перевіривши розрахунки позивача щодо сум пені та 3% річних, суд першої інстанції встановив, що позивачем при розрахунку зазначених сум були допущені арифметичні та методологічні помилки, у зв`язку з чим суд зробив власні розрахунки та виправив помилки, які були допущені позивачем та в цій частині з врахуванням виправлень, задовольнив позов частково.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ПП «Артек-Союз» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити. Скаржник не згодний з ухваленим рішенням, вважає його необґрунтованим, прийнятим на підставі неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного дослідження та оцінки доказів, та таким що прийняте з грубим порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не було надано доказів, що підтверджують отримання останнім ліцензії на право здійснення господарської діяльності з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим, на думку скаржника, позивач не мав законних підстав на укладання відповідного Договору на постачання теплової енергії будь-яким споживачам. Відповідно до ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Крім цього, ПП «Артек-Союз» зазначає, що позивачем не доведено отримання відповідачем рахунків-фактур та актів виконаних робіт, оскільки рахунки за №№ 128, 138, 4 не підписані відповідачем. Також, експрес накладні за №№6479, 0514, 1581 не можуть бути допустимим доказом отримання вищевказаних документів, оскільки одержувачем зазначена приватна особа та в додатковій інформації, що міститься в накладних, зазначено «відправлення під час приймання не оглядалось», що взагалі ставить під сумнів відправку вищевказаних документів у повному обсязі. Також скаржник вважає, що претензії від 28.12.2018, 04.02.2019 та 18.03.2019, надіслані на його адресу позивачем, не заслуговують на увагу, оскільки їх зміст не відповідає вимогам ст. 222 ГК України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «Артек-Союз» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.07.2019 у справі № 916/1234/19; встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу; розгляд справи №916/1234/19 почати через 15 днів з дня відкриття апеляційного провадження без повідомлення учасників справи.
01.10.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від КЕВ м. Херсона надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає доводи апеляційної скарги хибними та такими, що не відповідають дійсності. Так, позивач у відзиві зазначає, що договір укладений між сторонами в даній справі передбачає відшкодування відповідачем позивачу затрат, пов`язаних з користуванням відповідачем теплової енергії. При цьому позивач будь-яку специфічну діяльність, яка підлягає ліцензуванню, не здійснював, а відтак цей правочин відповідає вимогам законодавства. Крім цього, факт споживання теплової енергії відповідачем в ході своєї господарської діяльності не оскаржується, тому останній зобов`язаний відшкодувати іі вартість у повному обсязі.
Щодо факту отримання відповідачем рахунків на оплату та Актів виконаних робіт позивач зазначає, що за весь час дії договору від 14.03.2017 відповідачем на адресу позивача жодного разу вказані документи не поверталися. Вся кореспонденція надсилалась звичайною поштою з повідомлення ПП «Артек-Союз», але останнім не отримувалась, а поверталась на адресу позивача. З метою отримання відповідачем рахунків та інших документів, передбачених договором, за усною домовленістю між сторонами визначено, що це має бути адресна доставка «Новою поштою» на приватну особу Владиченко А.Ю. за юридичною адресою відповідача. Крім цього, КЕВ м. Херсона, не має жодної зацікавленості у не надсиланні рахунків на адресу відповідача, оскільки головною метою позивача є своєчасне отримання відшкодування за Договором.
Щодо форми та змісту претензій, то, на думку позивача, вони повністю відповідають вимогам ст. 222 ГК України.
Враховуючи зазначене, позивач просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки останнє є законним та обґрунтованим.
Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч. 2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Станом на час прийняття даної постанови до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2017 між КЕВ м. Херсона (сторона 1) та ПП «Артек-Союз» (сторона - 2) було укладено Договір №509 про відшкодування витрат за теплопостачання, яке було надано в процесі організації послуг з харчування особового складу Збройних Сил України (КЕКВ 2271). За умовами договору сторона 1 забезпечує тепловою енергією об`єкти сторони 2, необхідні для надання послуг з харчування особового складу Збройних Сил України Міністерству Оборони України. Сторона 2, відшкодовує Стороні 1 витрати на постачання теплової енергії, спожитої в процесі організації послуг з харчування, що надаються на підставі Договору від 25.03.2016 №286/2/16/8 про закупівлю послуг щодо забезпечення харчуванням за контрактом (далі - Договір з харчування) військових частин, а саме: в/ч НОМЕР_1 (військове містечко №1), в/ч НОМЕР_1 (військове містечко №2), в/ч А 1604 (військове містечко №14) (п.п. 1.1., 1.2. договору).
Пунктом 2.3.2., 2.3.3. Договору передбачено, що Сторона 2 зобов`язується здійснювати відшкодування Стороні 1 витрат на постачання теплової енергії, спожитої в процесі організації послуг з харчування згідно встановлених у Додатку 2 вартості 1 Гкал та розрахунку планового використання тепла на опалення, встановлених у Додатку 1 по кожній військовій частіші окремо.
Після отримання від Сторони 1 рахунку-фактури та акту виконаних робіт протягом 10 банківських днів сторона 2 зобов`язана здійснити відшкодування за спожиту теплову енергію на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки Сторони 1.
За порушення термінів оплати вартості спожитої теплової енергії Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. (Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком) (п. п.4.2.1. договору).
Щомісячно, до 10 числа наступного місяця, Сторона 1 та Сторона 2 складають і підписують акт виконаних робіт в двох примірниках. Щомісячно, 10 числа наступного місяця Сторона 1 надає Стороні 2 рахунок-фактуру, акт виконаних робіт, які є підставою для проведення оплати по даному Договору (п.п. 6.5., 6.6. договору).
Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
В подальшому сторонами договору №509 від 14.03.2017 укладено, підписано та скріплено печатками сторін додаток №1 (розрахунок планового використання тепла на опалення), додаток №2 (вартість 1 Гкал), додаток №3 (опалювальний об`єм об`єктів, якими користується ПП «Артек-Союз»), додаткову угоду №1 від 24.11.2017, додаткову угоду №2 від 22.01.2018, якою продовжили строк дії договору з 01.01.2018 по 31.12.2018, додаткову угоду №3, якою продовжено строк дії договору до 31.03.2019 та додаткову угоду №4, якою з 01.02.2019 припинили дію договору №509 від 14.03.2017.
На виконання умов договору, позивач за період з листопада 2018 року по січень 2019 року включно, забезпечив тепловою енергією об`єкти відповідача на загальну суму 138997,21 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками № 128 від 21.11.2018 на суму 25492,82 грн., № 138 від 11.12.2018 на суму 53347,06 грн., № 4 від 01.02.2019 на суму 60157,33 грн. і розрахунками планового використання тепла та опалення на об`єктах відповідача, які додані до кожного рахунку (а.с. 30-44).
Відповідно до ч. 1 ст. 525 та ч. 1 ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. ч. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 2 цієї ж статті встановлено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, доведеною матеріалами справи є заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 138997,21 грн. за період з листопада 2018 року по січень 2019 року включно, та в цій частині суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги.
Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, що позивачем не доведено отримання відповідачем рахунків-фактур та актів виконаних робіт, оскільки матеріали справи містять експрес-накладні №№ 6479, 0514, 1581, які підтверджують відправлення на адресу відповідача, м. Одеса, вул. Бреуса Якова, буд. 26/2, рахунки № 128 від 21.11.2018 на суму 25492,82 грн., № 138 від 11.12.2018 на суму 53347,06 грн., № 4 від 01.02.2019 на суму 60157,33 грн., разом з розрахунками планового використання тепла та опалення на об`єктах відповідача, які додані до кожного рахунку. Крім цього, в зазначених експрес-накладних встановлена розрахункова дата прибуття відправлених документів позивачем на адресу відповідача. Непідписання відповідачем рахунків та актів приймання передачі теплової енергії не звільняє відповідача від обов`язку оплатити вартість спожитої теплової енергії, оскільки позивачем на виконання умов п. 6.6 Договору були надані відповідачу вищезазначені акти, проте відповідач їх не підписав, не скориставшись при цьому правом мотивованої відмови від підписання актів із зазначенням причин цього. Не підписані відповідачем рахунки та акти виконаних робіт не свідчать про те, що останній не отримав від позивача послуги, які передбачені умовами договору №509 від 14.03.2017. В апеляційній скарзі ПП «Артек-Союз» відсутні докази, які спростовують факт отримання відповідачем теплової енергії на свої об`єкти від позивача, а саме, в матеріалах справи відсутні будь-які претензії відповідача до позивача щодо неналежного виконання останнім умов договору №509 від 14.03.2017 стосовно ненадання послуг із забезпечення тепловою енергією об`єктів відповідача. У зв`язку з чим, судова колегія вважає, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, які передбачені договором №509 від 14.03.2017, протилежних доказів, які б спростовували встановлене, відповідач до суду не надав.
Колегія суддів зауважує, що в силу приписів статей 74, 76, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування, при цьому, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Стосовно позовних вимог про стягнення суми пені, судова колегія зазначає наступне.
Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За порушення термінів оплати вартості спожитої теплової енергії Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. (Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком) (п. п.4.2.1. договору).
Колегія суддів перевірила правильність розрахунку позивача та господарського суду за допомогою методики визначеної у програмно-технічному комплексі «Законодавство» та дійшла висновку, що розрахунок пені окремо по кожному рахунку, зроблений судом першої інстанції, є арифметично та методологічно вірним, адже при перерахунку суми співпали, у зв`язку з чим, судова колегія погоджується з розміром пені в сумі 6467,88 грн. та вважає, що господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині.
Щодо стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних, судова колегія зазначає наступне.
Згідно з ч.2 ст. 615 та ч.2 ст. 625 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Колегія суддів перевірила правильність розрахунку суми 3% річних, що були здійсненні позивачем та дійшла висновку, що господарським судом цілком правомірно перерахована сума 3% річних, з урахуванням вірного визначення кількості днів прострочення, у зв`язку з цим, судова колегія погоджується з перерахунком суми 3% річних зробленим господарським судом, оскільки при його перерахунку судовою колегією, суми співпали.
Враховуючи викладені обставини та приписи ст. 625 ЦК України колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд обґрунтовано задовольнив позовну вимогу в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних, з врахуванням методологічних та арифметичних виправлень здійсненних судом першої інстанції.
Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що позивачем не було надано до суду доказів, що підтверджують отримання останнім ліцензії на право здійснення господарської діяльності з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим, на думку скаржника, позивач не мав законних підстав на укладання відповідного Договору на постачання теплової енергії, у зв`язку з наступним.
Перелік видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2000 №1171 затверджений перелік видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам Збройних Сил України.
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію КЕВ м. Херсона як суб`єкта господарської діяльності, виданого Департаментом фінансів Міністерства оборони України від 23.11.2015 №441, КЕВ м. Херсона дозволено здійснювати такий вид господарської діяльності як постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (КВЕД 35.30). Цей клас включає: виробництво, збирання та розподілення пари, гарячої води для центрального опалення, виробництва енергії та інших цілей виробництво та розподілення охолодженого повітря; виробництво та розподілення охолодженої води з метою охолодження;виробництво льоду як для харчових, так і для нехарчових цілей (для охолодження).
Згідно із п.29 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (чинна редакція), підлягає ліцензуванню виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, крім виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.
Діяльність з виробництва та постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню за умови переходу права власності на теплову енергію від теплогенеруючої організації до іншого суб`єкта господарювання на підставі укладеного між ними договору купівлі. Оскільки КЕВ м. Херсона виробляє теплову енергію на власних котельнях з метою забезпечення комунальною послугою з опалення споруд, які належать КЕВ м. Херсона на праві власності та площі яких використовуються ПП «Артек-Союз» для здійснення своєї господарської діяльності з харчування особового складу Збройних Сил України, відповідно до договорів про використання нерухомого військового майна, то на теплову енергію, яка надійде у внутрішньо будинкову систему опалення споруд КЕВ м. Херсона, не відбудеться переходу права власності, а отже КЕВ м. Херсона не здійснюватиме виробництва теплової енергії з метою її реалізації (продажу) іншому суб`єкту господарювання на підставі укладеного договору, тобто матимуть місце відносини з надання комунальних послуг з опалення. Згідно чинного законодавства діяльність з надання комунальних послуг з опалення ліцензуванню не підлягає.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що направлені на адресу відповідача претензії не відповідають вимогам ст. 222 ГК України, судова колегія зазначає, що направлення на адресу відповідача претензій є правом позивача, а не його обов`язком, тому наявність чи відсутність письмової претензії, не звільняє відповідача від обов`язку належним чином виконувати умови договору №509 від 14.03.2017 щодо своєчасної та повної оплати послуг отриманих від позивача.
Таким чином, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що Господарський суд Одеської області ретельно з`ясував всі обставини справи, надав належну оцінку наявним в ній доказам, відтак ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення слід залишити без змін.
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Артек-Союз» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 05.07.2019 у справі №916/1234/19 залишити без змін.
Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран