УХВАЛА

25.10.2019 Справа № 910/11973/19

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехімпекс» про розгляд у загальному провадженні справи № 910/11973/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехімпекс"

про стягнення 36 168,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехімпекс" (відповідач) про стягнення 36 168,00 грн, з яких 32 880,00 грн штрафу в розмірі 20% вартості поставленого товару неналежної якості та 3 288,00 пені в розмірі 0,1% вартості непоставленого в строк товару.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки № 27/0512 від 17.04.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 7 днів з дня вручення цієї ухвали.

18.09.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання з додатками в порядку усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 було відкрито провадження у справі № 910/11973/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без проведення судового засідання).

23.10.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Розглянувши заяву відповідача про розгляд справи № 910/11973/19 за правилами загального позовного провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

У своїй заяві про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відповідач просить суд розглядати справу № 910/11973/19 за правилами загального позовного провадження, оскільки на його думку дана справа не відповідає критеріям ГПК України щодо спрощеного провадження, зважаючи на те, що, товар, який поставлявся та замінювався по гарантії, є товаром імпортного походження, а матеріали справи містять значний обсяг документів, які вимагають дослідження за участі сторін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII) для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII) в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII) справи, на які поширюється дія цієї частини статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII) є малозначними в силу властивостей притаманних їм, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначених справ до відповідної категорії.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII) для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня /календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII) у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі є стягнення коштів у розмірі 36 168,00 грн., що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2019 рік), і значно менше ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2019 рік), а тому справа N 910/11973/19 може бути віднесена судом до категорії малозначних, у разі, якщо вона є справою незначної складності.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання за Договором поставки № 27/0512 від 17.04.2014 через виявлення позивачем дефектів у поставленому відповідачем товару.

Суд зазначає, що стягнення заборгованості та штрафних санкцій є одним із видів цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність факту порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів.

Розгляд справи N 910/11973/19 по суті зводиться до необхідності встановлення складових елементів господарського правопорушення, у даному випадку, на думку суду, встановлення цих елементів не є складною процесуально-правовою дією для суду, виходячи із предмету договору та обставин, адже обсяг доказів, якими може бути підтверджено поставку неякісного товару, є незначним, і як наслідок побудова правильного висновку про наявність чи відсутність в діях відповідача складу господарського правопорушення об`єктивно не може викликати ускладнень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що дана справа є справою незначної складності, а оскільки ціна позову у ній значно менша ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то у розумінні Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII) справа N 911/2784/17 є малозначною та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що за приписами частин 1, 2, 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 247 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехімпекс» про розгляд справи № 910/11973/19 в порядку загального позовного провадження залишити без розгляду.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена окремо від рішення суду в частині залишення заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження без розгляду в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Нечай