УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Справа № 913/558/17

Провадження №1/913/558/17

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Тацій О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чигриної Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Групп» від 03.10.2019 року про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником - Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, у порядку ст. 336 ГПК України у справі №913/558/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Імпел Гріффін Груп

до Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний завод

про стягнення 276379 грн. 12 коп.,

заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»,

Учасники справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Групп» звернулося до суду з заявою від 03.10.2019 року про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником - Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, у порядку ст. 336 ГПК України у справі №913/558/17.

Ухвалою Господарського суду Луганської області у складі судді Зюбанової Н.М. від 09.10.2019 року розгляд заяви стягувача від 03.10.2019 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, призначено на 18.10.2019 року о 12 год. 00 хв.

Розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Луганської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ №215-р від 16.10.2019 року, відповідно до ст. 32 ГПК України призначено повторний автоматизований розподіл заяви.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2019 року, головуючою суддею у справі визначено суддю Тацій О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.10.2019 року прийнято заяву до розгляду в новому складі суду та повторно повідомлено учасників справи про призначення заяви до розгляду в судовому засіданні на 18.10.2019 о 12 годині 00 хвилин.

16.10.2019 року від заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» надійшло заперечення на заяву про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в якій просить відмовити у задоволенні заяви з огляду на те, що заявником не надано належних, достатніх та допустимих доказів підтвердження факту беззаперечності заборгованості Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний завод перед Товариством з обмеженою відповідальністю Імпел Гріффін Груп.

Так, в обґрунтування своєї позиції зазначає, що надана заявником довідка АТ «Кредобанк» не може вважатися єдиним належним та допустимим доказом ненадходження коштів від боржника, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю Імпел Гріффін Груп починаючи з 14.08.2017 року має й інші відкриті рахунки в інших банківських установах.

Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином у порядку ст. 120 ГПК України шляхом направлення копій ухвали суду від 09.10.2019 року за їх адресами рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, в якості обгрунтування своєї позиції надав пояснення аналогічні викладеним у змісті запречення, а також послався на ненадання заявником належних та достатніх доказів для вирішення судом питання про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Однак, інші учасники справи явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, причини неявки суду не повідомили та клопотань про розгляд справи за їх відсутності не заявили.

У свою чергу, представник заявника у клопотанні від 10.10.2019 року не заперечував проти розгляду справи за наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 336 ГПК України, суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Розглядаючи вказану заяву по суті, господарський суд виходить з наступного.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 18.09.2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Імперіал Гріффін Груп до Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний завод задоволений частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивача 251101 грн. 36 коп. боргу, 1357 грн. 84 грн. 3% річних, 2335 грн. 00 коп. інфляційних нарахувань, 10469 грн. 27 коп. пені та 3978 грн. 95 коп. судового збору.

Рішення суду набрало законної сили 03.10.2017 року та на його виконання видано відповідний наказ від 03.10.2017 року на загальну суму 269242 грн. 42 коп.

14.11.2017 року старшим державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відкрите виконавче провадження № 54998871 по виконанню вказаного наказу.

Як зазначає стягувач, з Державного реєстру судових рішень йому стало відомо, що боржник ПАТ Алчевський коксохімічний завод є кредитором ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 року було стягнуто з Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь на користь Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний завод суму основного боргу 7536463 грн. 00 коп., суму, на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів 6702318 грн. 03 коп., 3% річних в розмірі 642450 грн. 25 коп. та судовий збір в розмірі 206700 грн. 00 коп. Усього 15087931 грн 28 коп.

Вказане рішення залишене без змін Донецьким апеляційним господарським судом та набрало законної сили 16.11.2016 року.

На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 року, яке набрало законної сили 16.11.2016 року був виданий відповідний наказ від 01.12.2016 року № 908/1858/16.

Відповідно до ч.ч. 1 та 7 ст. 336 ГПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши зміст вищевикладених положень чинного господарського процесуального законодавства, суд відзначає, що безпосереднім предметом дослідження у даному випадку є факт наявності беззаперечної заборгованості боржника перед стягувачем, на підтвердження чого мають бути надані належні, допустимі та достатні докази по справі.

Як було вказано вище, 14.11.2017 року постановою старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відкрито виконавче провадження ВП № 54998871 з виконання наказу Господарського суду Луганської області від 03.10.2017 року № 913/558/17 про стягнення 269242,42 грн.

При цьому, згідно викладеної Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 у справі №910/5226/17 правової позиції, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, заявником не подано належних та достатніх доказів невиконання боржником рішення Господарського суду Луганської області від 18.09.2017 року у справі №913/558/18 на загальну суму 269.242,42 грн. в рамках виконавчого провадження ВП №54998871 (відповідної довідки ВДВС або інших матеріалів виконавчого провадження).

Так, надана заявником копія довідки від 27.09.2019 № 4850/10/19 щодо суми заборгованості, згідно якої боржник станом на 27.09.2019 року за рішенням Господарського суду Луганської області від 18.09.2017 року у справі №913/558/18 має заборгованість у розмірі 269 242,42 грн. не може бути достатнім доказом вказаної обставини, оскільки є позицією (доводом) заявника, не підтвердженою жодним допустимим у даному випадку доказом, зокрема, фінансовим документом.

При цьому, роздруківка з АСВП (Автоматизована система виконавчих проваджень) від 03.10.2019 з відомостями щодо стану виконавчого провадження ВП № 54998871 також не підтверджує беззаперечності факту наявності заборгованості боржника перед стягувачем за вказаним рішенням суду, так як містить інформацію лише щодо відкриття виконавчого провадження та не надає жодних відомостей щодо виконання або не виконання боржником вищевказаного рішення суду.

У свою чергу, долучена до матеріалів справи довідка АТ «Кредобанк» від 27.09.2019 року №240-43013/19, відповідно до якої за період з 14.08.2017 року по 25.09.2019 року надходження грошових коштів на рахунок ТОВ «Імперіал Гріффін Групп» №475/980 не було, також, не є достатнім доказом наявності заборгованості, оскільки заінтересованою особою Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» у запереченнях на заяву підставно та обґрунтовано зазначено про наявність у заявника (стягувача) інших рахунків, наявність яких підтверджується доданими до матеріалів справи договорів підряду, які містять їх реквізити. Однак, доказів ненадходження (не зарахування) на вказані рахунки грощових коштів у якості погашення заборгованості за рішенням суду від 18.09.2017 року у справі №913/558/18 у межах виконавчого провадження ВП №54998871 не надано.

Більш того, заявником не надано суду відповідної довідки відділу державної виконавчої служби або інших матеріалів виконавчого провадження, з яких би вбачалося невиконання рішення суду у справі №913/558/18.

Крім цього, заявник не подано суду відомості щодо ідентифікатора для доступу до матеріалів виконавчого провадження ВП № 54998871, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості самостійно ознайомитись з матеріалами даного виконавчого провадження.

За таких обставин, суд констатує не доведення заявником факту невиконання боржником рішення суду і як наслідок наявності заборгованості за ним.

Разом з тим, відсутність відповідних належних та достатніх доказів виключає можливість суду достеменно встановити наявність повністю або частково несплаченої заборгованості за рішенням суду, наявність якої є необхідною умовою для задоволення заяви стягувача про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

При цьому, зважаючи на відсутність відповідних відомостей, суд у разі задоволення заяви стягувача не може стверджувати про можливість подвійного стягнення вказаної у судовому рішенні суми.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 336 ГПК України та встановлених судом обставин справи, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Групп» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, слід відмовити, у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Групп» від 03.10.2019 року про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником - Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, у порядку ст. 336 ГПК України у справі №913/558/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 18.10.2019 року та, відповідно до ст. 235 ГПК України, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу суду складено та підписано 18.10.2019 року.

Суддя О.В. Тацій