РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2019Справа № 910/11370/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна»

до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про стягнення 3 183,55 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» (надалі - ТОВ «Сота Україна») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (надалі - АТ «Укртрансгаз») про стягнення 371 167,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого на підставі договору про закупівлю №/224 від 18.02.2019 товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 365 977,98 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 848,55 грн. та 3% річних у розмірі 2 341,27 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Вказана ухвала була вручена відповідачу 30.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення пощтового відправлення №872, проте відзив на позов відповідачем не подано.

25.09.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій заявник зазначає про сплату відповідачем основної заборгованості у розмірі 365 977,98 грн., на підтвердження чого до заяви додано банківські виписки з рахунку позивача, та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 3,61 грн. та 3% річних у розмірі 3 179,94 грн.

Суд приймає зменшення розміру позовних вимог оскільки відповідна заява подана позивачем з дотриманням вимог ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а відтак подальший розгляд справи буде здійснюватись в межах суми пені у розмірі 3,61 грн. та 3% річних у розмірі 3 179,94 грн.

26.09.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявник просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

18.02.2019 між АТ «Укртрансгаз» (покупець) та ТОВ «Сота Україна» (постачальник) був укладений договір про закупівлю №/224 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця будівельні прути, стрижні, дроти та профілі (кутик сталевий), зазначені в специфікації, яка наведена у додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п. 4.2 Договору покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 35-ти та не пізніше 45-ти календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами п. 5.8 цього договору.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 775 552,86 грн., що підтверджується видатковими накладними №19 від 26.02.2019 на суму 409 574,88 грн. та №104 від 26.04.2019 на суму 365 977,98 грн.

Відповідачем повністю оплачено поставлений на підставі Договору товар на суму 775 552,86 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем поставленого згідно Договору товару, у зв`язку з чим позивач заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 3,61 грн. та 3% річних у розмірі 3 179,94 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні №19 від 26.02.2019 та №104 від 26.04.2019) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару згідно Договору на загальну суму 775 552,86 грн.

В свою чергу, відповідачем оплачено поставлений товар на суму 775 552,86 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

При цьому, поставлений за видатковою накладною №19 від 26.02.2019 товар був оплачений 19.04.2019, а за видатковою накладною №104 від 26.04.2019 було сплачено 100 000, грн. - 17.09.2019, 100 000,00 грн. - 18.09.2019 та 165 977,98 грн. 19.09.2019.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.2 Договору відповідач мав оплатити поставлений за видатковою накладною №19 від 26.02.2019 товар до 12.04.2019, а за видатковою накладною №104 від 26.04.2019 до 10.06.2019, тобто відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується несвоєчасна оплата відповідачем за переданий позивачем на підставі Договору товар. Відповідачем факт прострочення виконання зобов`язання не спростовано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

ТОВ «Сота Україна» заявлено до стягнення з АТ «Укртрансгаз» пеню у розмірі 3,61 грн. та 3% річних у розмірі 3 179,94 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі порушення покупцем строків оплати за цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобов`язань за цим договором. Положення п. 7.2 цього договору не застосовується у разі, якщо порушення покупцем строків оплати за цим договором сталася внаслідок застосування пункту 6.2.4 цього договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 3,61 грн.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем арифметично невірно розраховано 3% річних, у зв`язку з чим здійснивши власний розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 3 171,72 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з АТ «Укртрансгаз» на користь ТОВ «Сота Україна» пені у розмірі 3,61 грн. та 3% річних у розмірі 3 171,72 грн. В задоволенні інших позовних вимог (3% річних у розмірі 8,22 грн.) необхідно відмовити з викладених обставин.

В заяві про зменшення розміру позовних вимог позивачем заявлено клопотання про повернення йому судового збору у розмірі 3 646,53 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1 921 гривні.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Подана ТОВ «Сота Україна» позовна заява містила вимогу майнового характеру, а саме стягнення заборгованості у розмірі 371 167,80 грн., а відтак за її подання підлягав сплаті судовий збір у розмірі 5 567,52 грн. (371 167,80*1,5%), який повністю сплачений позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №НД2626 від 20.08.2019.

Разом з тим, судом прийнято зменшення розміру позовних вимог та розгляд справи здійснювався виходячи з ціни позову у розмірі 3 183,55 грн., за розгляд якого підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, у зв`язку із зменшення розміру позовних вимог судовий збір у розмірі 3 646,52 грн. (5 567,52-1 921) підлягає поверненню позивачу.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу позивач посилається на договір про надання правової допомоги №11-02/19-ЮО від 11.02.2019, укладений з Адвокатським об`єднанням «Право Групп», додаткову угоду №27/08/19 від 27.08.2019 до зазначеного договору, акт приймання-передачі наданих послуг №66 від 23.09.2019, та платіжне доручення №НД2735 від 25.09.2019 на суму 5 000,00 грн.

Судом встановлено, що 11.02.2019 між ТОВ «Сота Україна» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Право Групп» (виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги №11-02/19-ЮО, відповідно до п. 1.1 якого предметом даного договору є здійснення виконавцем в інтересах клієнта певних видів адвокатської діяльності та надання виконавцем клієнту наступних видів правової допомоги:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта;

2) складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного судочинства без обмежень прав;

4) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення адміністративного судочинства без обмежень прав;

5) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського судочинства без обмежень прав;

6) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення кримінального судочинства без обмежень прав;

7) представництво інтересів клієнта в усіх державних органах, установах, а також перед фізичними та юридичними особами;

8) здійснення за замовленням клієнта інших видів адвокатської діяльності.

Пунктом 1 додаткової угоди №27/08/19 від 27.08.2019 до договору про надання правової допомоги №11-02/19-ЮО від 11.02.2019 визначено, що сума винагороди (гонорару) по справі за позовом ТОВ «Сота Україна» до АТ «Укртрансгаз» про стягнення основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних витрат по Договору на суму 371 167,80 грн. складає 5 000,00 грн.

На підтвердження виконання робіт, обумовлених договором про надання правової допомоги №11-02/19-ЮО від 11.02.2019, ТОВ «Сота Україна» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Право Групп» було складено акт приймання-передачі наданих послуг №56 від 23.09.2019, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно вказаного акту, витрати на правову допомогу (гонорар) за даним позовом склали 5 000,00 грн., які були сплачені позивачем 25.09.2019, що підтверджується платіжним дорученням №НД2735 від 25.09.2019.

Повноваження адвоката Єрмак Л.Б., підтвердженні ордером серії КС №413422 від 01.08.2019 виданим позивачем, а також свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №2845 від 12.03.2008.

Отже, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням «Право Групп» професійної правничої допомоги позивачу в межах даної справи на суму 5 000,00 грн.

Враховуючи викладене, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» (04111, м. Київ, вул. Черняховського, будинок 29; ідентифікаційний код 41323412) пеню у розмірі 3 (три) грн. 61 коп., 3% річних у розмірі 3 171 (три тисячі сто сімдесят одна) грн. 72 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 4 987 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 1 916 (одна тисяча дев`ятсот шістнадцять) грн. 04 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» (04111, м. Київ, вул. Черняховського, будинок 29; ідентифікаційний код 41323412) з Державного бюджету України 3 646 (три тисячі шістсот сорок шість) грн. 52 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №НД2626 від 20.08.2018. Видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий