РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2019Справа № 910/10490/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 63480,12 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості втраченого вантажу у розмірі 63480,12 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не забезпечив збереження довіреного йому вантажу згідно залізничної накладної № 49273634 від 12.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

22.08.2019 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

У відзиві на позов відповідач вказав, що різниця між фактичною та наведеною вагою становить 5897 кг, у зв`язку з чим, за вирахуванням втраченого вантажу в розмірі 6541 кг, позивач отримав збитки за неотриманий вантаж лише у розмірі 644 кг.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року відповідач згідно з залізничною накладною № 49273634 здійснював перевезення вантажу - коксу доменного, у чотирьох вагонах: № 62509658 вагою 41300 кг, № 60864055 - 42700 кг, № 62162458 - 41650 кг, № 62915129 - 39000 кг, за маршрутом ст. Авдіївка - ст. Маріуполь-Сортувальний.

14.04.2019 проведено перевірку кількості та маси вантажу, за наслідками якої встановлено у вагонах № 62162458 та № 62509658 невідповідність фактичної маси вантажу, що слугувало підставою для складання комерційних актів від 14.04.2019 № 485604/388 та № 485604/389, за якими проведено контрольне переважування вантажу та встановлено недостачу коксу доменного у вагоні № 62162458 у розмірі 5100 кг, та у вагоні № 62509658 у розмірі 3100 кг.

При цьому, у вагоні № 62162458 при комерційному огляді виявлено навантаження у вагоні вище рівня бортів на 400-500 мм шапкою, поверхня вантажу маркована вапном по центру вагона повздовжньою смугою шириною 400-600 мм, по ходу потягу над 1-7 люками є виїмка розміром 12000 мм х 2800 мм х 500 мм у глибину вагону, маркування порушено, що відповідає акту загальної форми № 10768 станції Волноваха, вагон прибув у справному технічному стані, течі вантажу немає.

При комерційному огляді вагону № 62509658 виявлено навантаження у вагоні вище рівня бортів на 400-500 мм шапкою, поверхня вантажу маркована вапном по центру вагона повздовжньою смугою шириною 400-600 мм, по ходу потягу над 1-5 люками є виїмка розміром 7500 мм х 2800 мм х 500 мм у глибину вагону, маркування порушено, що відповідає акту загальної форми № 10774 станції Волноваха, вагон прибув у справному технічному стані, течі вантажу немає.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вказаних вагонах проведений позивачем відповідно до Правил перевезення вантажів (фактична вага отриманого вантажу за вирахуванням допустимих природних втрат, помножена на вартість 1 тони відвантаженого вугілля) та становить: по вагону № 62162458 - 41446,50 грн., № 62509658 - 22033,62 грн., тобто на загальну суму 63480,12 грн.

Так, вартість 1 тони коксу доменного розрахована позивачем згідно рахунку-фактури від 12.04.2019 № 92516961 до укладеного між позивачем та ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» договору від 01.02.2016 № 245/108/16Сб та становить 9706,44 грн.

Відповідно до приписів частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення

Згідно зі статтею 52 Статуту на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Відповідно до вимог статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до приписів статті 924 ЦК України, статті 314 ГК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Ураховуючи, що передача вантажу вантажоодержувачу відбулася із недовантаженням, про що складено комерційні акти, та на момент прийняття рішення у справі відповідач не подав документи, які свідчать про відсутність його вини у втраті прийнятого для перевезення вантажу, суд дійшов висновку про те, що відповідач несе за вантаж відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Одночасно суд відхиляє заперечення відповідача щодо різниці у рахунку-фактурі від 12.04.2019 № 92516961 між наведеною вагою та фактичною, оскільки розмір недостачі маси вантажу встановлений комерційними актами, які є підставою для відповідальності відповідача, а вказаний рахунок-фактури підтверджує лише вартість однієї тони втраченого вантажу.

Частиною 1 статті 22 ЦК України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 2 статті 22 ЦК України).

Відповідно до статті 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Таким чином, загальна вартість втраченого вантажу становить 63480,12 грн., яка є доведеною з огляду на обставини, встановлені вищеописаними комерційними актами та рахунком-фактурою щодо вартості товару. Натомість, відповідач належними засобами доказування розмір заподіяних збитків не спростував, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська,5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка,1; ідентифікаційний код 00191129) 63480 (шістдесят три тисячі чотириста вісімдесят) грн. 12 коп. збитків та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова