ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.10.2019 р. Справа № 917/441/19

Суддя Господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши в судовому засіданні

за заявою Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Вячеслава Чорновола (Куйбишева), 22-а, м. Полтава, 36000,

про відстрочення виконання судового рішення по справі № 917/441/19

за позовною заявою Приватного підприємство "Інтеб-Пласт", провулок Героїв Бреста, 52, м. Кременчук, Полтавська область, 39631,

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Вячеслава Чорновола (Куйбишева), 22-а, м. Полтава, 36000,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

13.06.2019 року Господарським судом Полтавської області було прийнято рішення по справі № 917/441/19, яким стягнуто з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Приватного підприємства "Інтеб - Пласт" 148 775,84 грн. основного боргу, 3 094,00 грн. 3% річних, 9 274,96 грн.. інфляційних втрат та 2 417,18 грн. витрат по сплаті судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили 03.07.2019 року.

25.07.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вх. № 7746 від 25.07.2019 року) про надання відстрочки виконання рішення суду від 13.06.2019 року по справі № 917/441/19 до 31.12.2019 року.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.07.2019 року заяву Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про надання відстрочки виконання рішення суду від 13.06.2019 по справі № 917/441/19 залишити без руху.

Від Приватного підприємство "Інтеб-Пласт" надійшли до суду письмові заперечення позивача на заяву про відстрочення виконання рішення суду № 07/08-5 від 07.08.2019 року (вх. № 8544 від 13.08.2019 року).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.09.2019 року прийнято до розгляду заяву Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про відстрочення виконання рішення суду від 13.06.2019 року по справі № 917/441/19.

13.08.2019 від позивача надійшли заперечення проти заяви про відстрочення виконання рішення суду, у яких він просить суд відмовити в задоволенні заяви боржника у зв`язку з тим, що дана заява спрямована виключно на ухилення від виконання судового рішення по справі № 917/441/19 та зобов`язань по сплаті заборгованості перед позивачем за договором купівлі - продажу (поставки) товарів (з доставкою) №02/04-18 від 02.04.2018 р., та не містить належних доказів об`єктивної неможливості виконання боржником такого рішення суду.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду, заявник зазначає, що робить усе можливе для погашення заборгованості перед ПП "Інтеб - Пласт", у зв`язку з чим звертає увагу суду, що має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на банківський рахунок ПП "Інтеб - Пласт", але на даний час ДП "Полтавський облавтодор" (заявник) перебуває у скрутному фінансовому становищі, має значну кредиторську заборгованість за розрахунками з постачальниками, яка станом на 01.07.2019 р. становить 91 017 849,00 грн., що підтверджується довідкою № 01-18/131-3 від 15.07.2019 р. та невиплачена заробітна плата працівниками за травень - червень 2019 року - 6 811 700,00 грн., заборгованість перед фондами соціального страхування на суму 5 223 200,00 грн. заборгованість перед бюджетом (військовий збір, ПДЩФО) на суму 4 601 800,00 грн.; збиток за 2018 р. - 5 695 000, 00 грн.; арештовані банківські рахунки, що підтверджується довідкою №01-18/131-4 від 15.07.2019 р.; майно підприємства перебуває в податковій заставі, що підтверджується витягом ДРОРМ та велику кількість відкритих виконавчих проваджень на загальну суму 47 135 810,93 грн., що підтверджується обліковою карткою зведеного виконавчого провадження № 34007292 від 09.07.2019 р. Отже, одномоментне виконання рішення по справі № 917/441/19 призведе до затримки розрахунків з кредиторами за матеріали, а як наслідок до зупинення господарської діяльності підприємства, що ставить під загрозу виконання особливо важливого завдання - забезпечення умов безпеки руху на автомобільних дорогах загального користування державного значення Полтавської області у зв`язку з його примусовим виконанням, що в свою чергу, свідчить про наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання такого рішення суду. Заявник просить суд відстрочити виконання рішення на шість місяців до (31.12.2019 року). Відстрочення виконання рішення дасть можливість акумулювати кошти на рахунку для виконання судового рішення.

В свою чергу стягувач у запереченнях проти заяви про відстрочення виконання рішення суду (вх. № 8544 від 13.08.2019 року) крім іншого зазначає, що розгляд справи № 917/441/19 тривав з березня 2019 р., а сама заборгованість за договором купівлі - продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 02/04-18 від 02.04.2018 р. виникла у Відповідача у липні 2018 р. і за період з липня 2018 р. по липень 2019 р. ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" не вчинило жодних дієвих заходів, спрямованих на погашення заборгованості в добровільному порядку, дочекавшись прийняття відповідного судового рішення на користь стягувача.

При вирішенні заяви про відстрочку суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 1 Конституції України, Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 року № 16-рп/2009, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Статтею 160 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, між іншим, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Згідно із ч. ч. 2 - 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, боржником на підтвердження свого скрутного фінансового становища надано власну довідку про розмір кредиторської заборгованості від 15.07.2019 № 01-18/131-3, перелік арештований рахунків в банках станом на 01.07.2019, копії консолідованих звітів про фінансові результати (звітів про сукупний дохід) за 2018 рік і за І квартал 2019 року та консолідованих балансів (звітів про фінансовий стан) на 31.12.2018 та на 31.03.2019 року.

Суд приходить до висновку, що надані заявником баланси та звіти дійсно свідчать про збитковість підприємства.

Крім цього, боржником надано витяги про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, згідно яких на активи боржника накладено податкову заставу, та облікову картку на зведене виконавче провадження № 17365990 про стягнення грошових коштів з боржника ДП "Полтавський облавтодор".

Також суд приймає до уваги те, що згідно витягу із сайту https://spending.gov.ua/sna/transactions/scarch за період з 29.04.2019 по 31.07.2019 боржник отримував від замовника - САД у Полтавській області кошти за послуги з експлуатації утримання автомобільних доріг державного значення, при цьому, загальна сума отриманих від САД у Полтавській області коштів за вказаний період складає понад 30 млн. грн.

Проте, зважаючи на значні обсяги обігових коштів боржника, а також на його значну заборгованість перед контрагентами, зокрема і за виконавчими провадженнями, наданий стягувачем доказ не спростовує твердження боржника щодо неможливості виконати рішення суду одномоментно.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Так, у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено про те, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішенні від 17.05.2005 "Чижов проти України" вказано, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року, заява N 3236/03, п. 43).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява N 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 у справі "Ясюнієне проти Литви", заява N 41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, суд вважає, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження того, що одномоментне виконання рішення суду є не можливим і для його виконання боржнику необхідно акумулювати кошти.

При прийнятті рішення суд враховує специфіку діяльності боржника, його залежність від перерахування йому від САД у Полтавській області бюджетних коштів, а також можливість реального виконання рішення по справі через деякий час (наявність ухвалених на його користь рішень на загальну суму 34 886 770,90 грн.).

Беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні боргу, дотримуючись балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе задовольнити заяву частково відстрочивши виконання рішення суду на 2,5 місяці з моменту винесення даної ухвали до 31.12.2019 року

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про надання відстрочки виконання рішення суду від 13.06.2019 року по справі № 917/441/19 - задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 13.06.2019 року по справі № 917/441/19 на 2,5 місяці з моменту винесення даної ухвали до 31.12.2019 року

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ст.. ст. 235, 255-256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С. М.