РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2019Справа № 910/10546/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагоноремонтна транспортна компанія "ХОЛД"

про стягнення 19 544,52 грн.

Представники сторін:

від позивача: Ніколащенко С.О. (довіреність № 1677 від 10.09.19);

від відповідача: Петрик С.А. (довіреність б/н від 28.08.19)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" АТ ""Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагоноремонтна транспортна компанія "ХОЛД" про стягнення 19 544,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду № ОД/В-18-105дНЮ від 15.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 03.09.2019.

21.08.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подачі відзиву у зв`язку з неотриманням копії позовної заяви та необхідністю ознайомитись з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду від 21.08.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагоноремонтна транспортна компанія "ХОЛД" про продовження процесуального строку задоволено; продовжено ТОВ "Вагоноремонтна транспортна компанія "ХОЛД" процесуальний строк для надання відзиву на позов до 02.09.2019.

02.09.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання та відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач зазначає, що позивач обґрунтовує свої вимоги фактом виконаних робіт, які були оформлені актами виконаних робіт №342 від 16.11.2018, Х-351 від 01.12.2018 та №789 від 07.12.2018. Відповідач визнає позовні вимоги в частині робіт по актам виконаних робіт №342 від 16.11.2018, Х-351 від 01.12.2018, проте, заперечує проти вимог в частині стягнення заборгованості по акту виконаних робіт №789 від 07.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 відкладено судове засідання на 19.09.2019 та зобов`язано позивача надати суду: усі додатки до договору підряду від 15.02.2018; якісну, придатну для читання копію договору підряду; розрахунок пені, із зазначенням яка облікова ставка застосована при розрахунку; письмові пояснення щодо підписання актів виконаних робіт лише зі сторони позивача; письмові пояснення з наданням відповідних доказів щодо виконання/невиконання п.2.19 договору; відповідь на відзив.

В судове засідання 19.09.2019 представники учасників процесу не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні 19.09.2019 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 08.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 викликано представників сторін у судове засідання на 08.10.2019.

У судове засідання 08.10.2019 з`явились представники сторін. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.10.2019 визнав позовні вимоги в частині робіт по актам виконаних робіт №342 від 16.11.2018, Х-351 від 01.12.2018 та заперечив щодо вимог в частині стягнення заборгованості по акту виконаних робіт №789 від 07.12.2018.

Представник відповідача надав суду клопотання про витребування документів , проти якого заперечив представник позивача.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування документів, про що зазначено в протоколі судового засідання.

У судовому засіданні 08.10.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вагоноремонтна транспортна компанія "ХОЛД"(замовник) було укладено договір підряду №ОД/В-18-105 дНЮ (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов`язується, відповідно до цього договору, на свій ризик та за завданням замовника, виконати ремонт вагонів замовника, cилами та на базі виробничого підрозділу підрядника - «Експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Херсон», а замовник зобов`язується оплатити виконану роботу.

Згідно з п. 2.11 договору, колісні пари, надресорні балки, бокові рами візків, кришки люків, магістральні та головні частини повітророзподільників, авторежими, авторегулятори, робочі камери, поглинаючі апарати, тягові хомути, інші матеріали (лом чорних металів), що замінені підрядником на вагоні(ах) замовника, знаходяться на відповідальному зберіганні у підрядника до моменту передачі їх замовнику. Витрати підрядника на забезпечення зберігання, оплачується замовником в розмірі, зазначеному у протоколі погодження ціни за зберігання (додаток 4 до цього договору) за окремим рахунком підрядника, протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку замовником.

Відповідно до п. 2.19 договору, підрядник після виконання ремонту вагонів зобов`язується оформити та надати замовнику до 12 числа місяця, наступного за звітним:

- копію повідомлення ф ВУ-23М;

- податкову накладну, оформлену згідно із вимогами законодавства України;

- копію повідомлення форми ВУ -36М, що підтверджує проведення робіт;

- акт виконаних робіт. (Акт приймання - здачі відремонтованих, модернізованих, реконструйованих вагонів);

- дефектну відомість форми ВУ-22;

- листок комплектації вантажного вагону форми ВУ-35Р;

- фактичну калькуляцію вартості робіт;

- рахунки на оплату.

Згідно з п. 4.1 договору, вартість робіт за цим договором визначається сторонами відносно графіку подачі вагонів в ремонт (додаток №1, з урахуванням умов договору) та планової вартості робіт, що приведена в додатку №2 до договору.

Витрати підрядника при проведенні маневрених робіт та інші витрати залізниці оплачуються замовником на підставі окремого(их) рахунку(ів) підрядника, протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку замовником та підтверджуючих документів або підрядник включає ці витрати до загальної вартості робіт. Розрахунок проводиться за фактичними витратами підрядника згідно умов договору та документів, наданих локомотивним депо(п. 4.4. договору).

Замовник здійснює 100% передоплату вартості робіт протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку замовником, окремо за кожен вагон (партію вагонів), що надаються підряднику згідно п.п. 2.1.,2.10 цього договору для виконання робіт. Сума передоплати визначається виробничим підрозділом підрядника - ВЧД, на підставі даних про кількість та планову вартість ремонту вагону замовника, розраховується згідно п.4.1 договору з урахуванням ПДВ та не є остаточною ціною ремонту вагону.

Остаточна ціна ремонту вагону визначається за актом виконаних робіт та окремими рахунками за роботи, виконані в межах цього договору. Остаточний розрахунок за цим договором між сторонами проводиться протягом п`яти банківських днів з дати підписання акту(ів) виконаних робіт. Плата за відповідальне зберігання знятих з вагонів власників не ремонтопридатних колісних пар, надресорних балок, бокових рам візків чи інших деталей вагонів, запасних частин, матеріалів, тощо нараховуються згідно додатку № 4 договору. (п.4.7 договору).

Відповідно до п.6.1. договору, замовник в разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених цим договором, сплачує підряднику за кожен день прострочення пеню, яка обчислюється виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів, в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом строку затримки.

Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та діє з 01.01.2018 до 31.12.2018, а в частині виконання грошових зобов`язань - повного їх виконання сторонами (п. 10.1 договору).

В квітні 2018 року відповідач направив лист-замовлення №407 від 24.04.2018 на адресу Експлуатаційно-ремонтного вагонного депо Херсон про ремонт залізничних вагонів.

З твердженням позивача, на виконання умов договору позивач виконав роботи на суму 18168,42 грн., що підтверджується наступними актами виконаних робіт: №342 від 16.11.2018 на суму 1718,42 грн.; №Х-351 від 01.12.2018 на суму 2142,00 грн., №789 від 07.12.2018 на суму 14308,90 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату робіт не здійснив, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем за договором підряду №ОД/В-18-105 дНЮ становить 18168,42 грн.

З урахуванням наведеного, у зв`язку із наявністю заборгованості за договором у розмірі 18168,42 грн. та простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у сумі 1375,2 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір №ОД/В-18-105дНЮ від 15.02.2018 за своєю правовою природою є договором підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем долучені до матеріалів справи акти виконаних робіт: №342 від 16.11.2018; №Х-351 від 01.12.2018, №789 від 07.12.2018 та рахунки: № Х-762 від 16.11.2018, № Х-351 від 01.12.2018, Х-789 від 07.12.2018.

Судом встановлено, що зазначені акти та рахунки не підписані зі сторони відповідача.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 2.19 договору підрядник після виконання ремонту вагонів оформляв та надавав замовнику акти виконаних робіт та рахунки на оплату.

Суд наголошує, що матеріали справи не містять документів передбачених п. 2.19 договору № ОД/В-18-105дНЮ від 15.02.2018, а саме: копії повідомлення ф ВУ-23М, податкову накладну, оформлену згідно із вимогами законодавства України, копію повідомлення форми ВУ -36М, підтверджує проведення робіт, дефектну відомість форми ВУ-22, листок комплектації вантажного вагону форми ВУ-35Р, фактичну калькуляцію вартості робіт та не містять доказів направлення саме перелічених документів на адресу відповідача .

Ухвалою суду від 03.09.2019 позивача було зобов`язано надати суду: усі додатки до договору підряду від 15.02.2018; якісну, придатну для читання копію договору підряду; розрахунок пені, із зазначенням яка облікова ставка застосована при розрахунку; письмові пояснення щодо підписання актів виконаних робіт лише зі сторони позивача; письмові пояснення з наданням відповідних доказів щодо виконання/невиконання п.2.19 договору.

Вимоги ухвали суду від 03.09.2019 позивач не виконав, пояснень щодо не підписання відповідачем актів №342 від 16.11.2018; № Х-351 від 01.12.2018, №789 від 07.12.2018 та рахунків № Х-762 від 16.11.2018, № Х-351 від 01.12.2018, Х-789 від 07.12.2018 не надав, додатки до договору підряду №ОД/В-18-105дНЮ від 15.02.2018 та документи передбачені п. 2.19 договору № ОД/В-18-105дНЮ від 15.02.2018 матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних первинних документів, які б підтверджували заявлену до стягнення суму заборгованості.

Проте, відповідачем 02.09.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково визнав позовні вимоги, а саме вимоги за актами виконаних робіт №342 від 16.11.2018 та Х-351 від 01.12.2018.

У судовому засіданні 08.10.2019 представник відповідача Петрик С.А. зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги за актами виконаних робіт №342 від 16.11.2018, Х-351 від 01.12.2018 та заперечує проти вимог в частині стягнення заборгованості по акту виконаних робіт №789 від 07.12.2018

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відзив відповідача підписаний представником Петрик С.А. на підставі довіреності від 28.08.2019 не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги за актами виконаних робіт №342 від 16.11.2018 та Х-351 від 01.12.2018 на суму 3860,42 грн.

При цьому, враховуючи, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження виконаних робіт за актом №789 від 07.12.2018 на суму 14308,00 грн., не надано доказів на підтвердження вартості робіт, вказаних в акті, не долучено додатків до договору, які б надали можливість перевірити визначену суму робіт, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення 14308,00 грн. за актом №789 від 07.12.2018 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Крім того, судом також враховано, що позивачем не долучено жодних належних, допустимих та достатніх доказів направлення відповідачу вказаного акту, та отримання такого акту останнім, що позбавляє суд можливості встановити строк настання виконання відповідачем зобов`язання.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 1375,20 грн. пені.

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.6.1. договору замовник в разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених цим договором, сплачує підряднику за кожен день прострочення пеню, яка обчислюється виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів, в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом строку затримки.

Суд врахував, що відповідач визнав позовні вимоги на суму 3860,00 грн. (за актами №342 від 16.11.2018, Х-351 від 01.12.2018).

Проте, з розрахунку пені наданого позивачем, неможливо встановити, яким чином позивачем розраховано пеню, оскільки всупереч умовам договору позивачем не зазначено, яку облікову ставку застосовано при нарахуванні пені.

Більш того, позивачем не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, коли настав строк виконання зобов`язання по актами №342 від 16.11.2018, Х-351 від 01.12.2018, оскільки доказів направлення відповідачу таких актів матеріали справи не містять.

Наданий позивачем список згрупованих поштових відправлень не є таким доказом, оскільки з нього неможливо встановити, які саме документи направлено відповідачу.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 191, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНОРЕМОНТНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ "ХОЛД" (03037, м.Київ, ПРОСПЕКТ ЛОБАНОВСЬКОГО, будинок 56, ідентифікаційний код 37849549) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (65012, Одеська обл., місто Одеса, Приморський район, ВУЛИЦЯ ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКА, будинок 19, ідентифікаційний код 40081200) 3860,42 грн. основного боргу та 379,43 грн. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.10.2019.

Суддя С.О. Турчин