СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. Справа № 922/825/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача Коваль І.О. (адвокат), за довіреністю та свідоцтвом;

від відповідача Заболотний А.М. (адвокат), за довіреністю та свідоцтвом;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Форс», м. Дніпро вх. № 2728 Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 06.08.2019 р. у справі № 922/825/19 (суддя Присяжнюк О.О., повний текст складено та підписано 08.08.2019 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Форс», м. Дніпро

до Акціонерного товариства «Укргазвидобування», м. Київ, в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування», смт. Донець, Харківська область

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

22.03.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Форс» (далі ТОВ «Еко-Форс», позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» (далі АТ «Укргазвидобування» в особі філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування», відповідач) заборгованості в сумі 683 945,00 за договором № 2510 про надання послуг з вивозу та утилізації відходів буріння від 25.10.2018 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.08.2019 р. у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що позивачем порушений порядок направлення актів прийому-передачі наданих послуг, який встановлений умовами п. 2.7 договору, а також не доведено того, що ті послуги, вартість яких заявлена позивачем до стягнення, не були включені до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2018 р. та дійсно надавалися позивачем у договірних правовідносинах.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач стверджує, що копії товарно-транспортних накладних (ТТН) за період листопад-грудень 2018 року, реєстри відвантаження шламу буріння зі свердловини № 190 Мелихівського ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» та реєстри по наданню послуг по зважуванню за період листопад-грудень 2018 року в своїй сукупності підтверджують надання виконавцем замовникові послуг на більший об`єм, ніж відображено в акті від 31.12.2018 р.

Скаржник вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що відсутність відповідного розрахунку обумовлює неможливість встановлення того, які послуги увійшли/не увійшли до акту від 31.12.2018 р. та як вартість цих послуг співвідноситься із заявленими позовними вимогами, оскільки, на думку позивача, визначальним є підтвердження факту надання послуг на загальний обсяг вивезення шламу 157 куб.м., рідини 1175 куб.м.

За доводами апеляційної скарги, неповне дотримання позивачем порядку направлення актів приймання-передачі наданих послуг, визначеного договором, не спростовує факт надання послуг, вчинення господарської операції та не є правомірною підставою у відмові від сплати вартості наданих послуг.

У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 р. строк, від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

18.10.2019 р. через канцелярію суду від сторін надійшли письмові пояснення в обгрунтування своїх вимог та заперечень, зокрема, позивачем складено порівняльну таблицю даних сторін, проте не зазначено, які саме послуги та на підставі яких документів актів приймання передачі відходів на полігонах, звітів, ТТН тощо увійшли до акту приймання-передачі від 31.12.2018 р., а які до нього не були включені.

21.10.2019 р. до початку судового засідання від відповідача супровідним листом надійшли оригінали ТТН (на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 р.) з проханням повернути їх відповідачеві після огляду судом.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, з урахуванням письмових пояснень до неї.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2018р. між ТОВ «Еко-Форс», як виконавцем, та АТ Укргазвидобування в особі ГПУ Шебелинкагазвидобування, як замовником укладено договір №2510 про надання послуг з вивозу та утилізації відходів буріння, відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язується надати послуги з завантаження, вивозу та утилізації (розміщення) відходів буріння з об`єктів замовника для подальшої утилізації або видалення, враховуючи, що виконавець має право здійснювати діяльність у сфері поводження з небезпечними відходами на підставі безстрокової ліцензії Міністерства екології та природних ресурсів України, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги на умовах, визначених цим договором.

Послуги за цим договором надаються силами, матеріалами та обладнанням виконавця на об`єктах замовника, визначених у п. З Технічного завдання на надання послуг з вивозу, утилізації або остаточного розміщення відходів буріння при бурінні свердловин ГПУ «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування».

Згідно з п. 2.5. договору, сторони домовились що кількість відходів буріння, які передаються виконавцю, остаточно визначаються у місці зважування та розвантаження, які знаходяться на відповідних полігонах (місцях кінцевого розміщення), для остаточного розміщення (видалення) або утилізації, про що складається акт приймання-передачі відходів замовником виконавцю. Після підписання сторонами такого акту власником відходів стає виконавець.

Умовами п. 2.6 договору сторонами погоджено, що приймання-передача наданих послуг за цим договором здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін (та проставлення відтиску печатки, за її наявності) акту приймання-передачі наданих послуг (форма такого акту наведена у додатку № 5 до цього договору, який є його невід`ємною частиною), складеного виконавцем у 2-х примірниках по одному примірнику для кожної сторони. Такий акт підписується замовником у випадку відсутності зауважень до якості/обсягу наданих послуг виконавцем та наявності документів (на кожну партію вивезених відходів буріння), що підтверджують факт їх остаточного розміщення.

Відповідно до п. 2.7 договору, не пізніше 5-го числа кожного місяця, наступного за звітним, виконавець направляє на підписання замовнику два примірники акту приймання-передачі наданих послуг, підписаних уповноваженим представником виконавця та скріплених підписом та печаткою (за наявності).

Згідно з п. 3.2.6 договору, виконавець зобов`язаний утилізувати (остаточно розміщувати) відходи на спеціалізованих полігонах промислових відходів (полігонах ТПВ). Факт утилізації (розміщення) або застосування як вторинної сировини відходів повинен бути підтверджений документально з подальшим наданням відповідних документів замовнику протягом 5 днів з дня утилізації.

Відповідно до п. 3.2.11. договору, виконавець повинен мати паспорт місця видалення відходів з відміткою про щорічний перегляд або договір субпідряду з організацією, що має цей паспорт.

Пунктом 3.2.12. договору встановлено, що перед початком надання послуг виконавець повинен погоджувати із замовником маршрут транспортування відходів на полігони, а також на вимогу замовника надавати звіт щодо руху автотранспорту під час їх транспортування.

Відповідно до п. 3.2.19 договору, виконавець зобов`язаний складати та вчасно надавати замовнику акти приймання-передачі наданих послуг, а також до початку надання послуг надати замовнику всі ліцензії та інші документи, необхідні для надання послуг.

Умовами п. 3.2.14 договору виконавець гарантував якісне й сумлінне надання послуг відповідно до вимог природоохоронного законодавства України, прийнятих правил і практики надання послуг в сфері поводження з небезпечними відходами. Виконавець, в рамках даного договору, несе повну відповідальність за порушення вимог чинного природоохоронного законодавства України, норм та правил екологічної безпеки, вимог техніки безпеки та охорони праці.

Згідно з п. 3.3.4. договору, замовник має право не оплачувати надані виконавцем послуги, що не передбачені цим договором та не оплачувати послуги у випадку ненадання/неналежного надання супровідних документів до моменту надання/виправлення таких документів виконавцем.

Відповідно до п. 4.3. договору, оплата за надані послуги проводиться за фактичний обсяг наданих послуг після пред`явлення виконавцем рахунку-фактури на оплату та на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця протягом 30 календарних днів з дати отримання замовником належним чином оформленого виконавцем рахунку-фактури, оформленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 1 технічного завдання (додаток № 4 до договору № 2510 від 25.10.2018 р.), послуги включають в себе: завантаження та вивіз з бурового майданчика (об`єкта) замовника, транспортування (вивіз), утилізація або розміщення відходів буріння (використання в якості вторинної сировини) з використанням матеріалів, транспорту і технологічного обладнання виконавця.

Відповідно до п. 2 технічного завдання, послуги мають надаватися по двом свердловинам ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Мелихівське ГКР з вересня по грудень 2018 року, з орієнтовним об`ємом відходів по кожній свердловині 3 500 куб.м. (з яких 1 500 куб.м. видаленої породи та 2 000 куб.м. відпрацьованої промивної рідини).

Договір з додатками підписані представниками сторін без зауважень чи заперечень, підписи яких скріплені печатками підприємств.

На виконання умов договору сторонами підписаний акт приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2018 р. на суму 2 347 745,00 грн. (з ПДВ), який за доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, повністю ним оплачений платіжним дорученням № 109480 від 07.02.2019 р. на суму 2 347 745,00 грн., що позивачем не заперечується.

Проте, позивач стверджує, що відповідно до зазначеного акту від 31.12.2018 р. виконавець надав послуги з вивезення та утилізації 436,30 куб.м. рідких відходів у листопаді 2018 року та 526,00 куб.м. рідких відходів у грудні 2018 року, а відповідно до реєстрів відвантаження шламу буріння зі свердловини № 190 Мелихівського ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» за період листопад-грудень 2018 року, ТОВ «Еко-Форс» у листопаді 2018 року виконало роботи та вивезло для утилізації 579,00 куб.м. рідких відходів буріння та 157,00 тн твердих, у грудні 596 куб.м. рідких.

Посилаючись на те, що підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2018 р. не відобразив весь об`єм фактично наданих виконавцем послуг, 25.02.2019 р. ТОВ «Еко-Форс» листом № 010/02 направило відповідачеві для підписання акт приймання-передачі наданих послуг за період листопад-грудень 2018 року від 22.02.2019 р., які не були відображені в акті від 31.12.2018 р. та рахунок-фактуру на суму 683 945,00 грн. Копії реєстрів відвантаження шламу буріння за листопад-грудень 2018 року, копії ТТН за листопад-грудень 2018 року, копії реєстрів по наданню послуг по зважуванню за період листопад-грудень 2018 року надіслані відповідачеві в якості додатків до зазначеного листа з актом від 22.02.2019 р.

У зв`язку з тим, що підписаний другий примірник акту від 22.02.2019 р. відповідач позивачеві не повернув та не оплатив надані послуги в сумі 683 945,00 грн., а також не висунув жодних заперечень чи зауважень щодо цього акту, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 даного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 202 ГК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2018 р. вбачається, що в період з 26.10.2018 року по 31.12.2018 року позивач надав відповідачеві послуги на суму 2 347 745,00 грн. з ПДВ, з яких, в тому числі:

- у період з 26.10.2018 р. по 30.11.2018 р. здійснено Завантаження, вивіз та утилізація рідких відходів буріння у обсязі 436,3 куб.м. на суму 807 155,00 грн. з ПДВ.

- у період з 01.12.2018 р. по 31.12.2018 р. здійснено Завантаження, вивіз та утилізація рідких відходів буріння у обсязі 526,0 куб.м. на суму 973 100,00 грн. з ПДВ.

Місцевим господарським судом обґрунтовано зазначено, що даний акт приймання-передачі наданих послуг від 31 грудня 2018 року складено позивачем, тобто обсяги наданих послуг визначалися самим позивачем. Підписанням акту від 31.12.2018 р. сторони узгодили обсяг наданих послуг за період з 26.10.2018 по 31.12.2018 року щодо свердловини № 190 Мелихівського ГКР без відповідних застережень та позначок про часткове виконання зобов`язань.

Натомість акт від 22.02.2019 р. не містить відомостей про те, що послуги надавалися позивачем саме відносно відходів буріння, які утворилися при спорудженні свердловини № 190 Мелихівського ГКР, враховуючи, що технічним завданням передбачено надання послуг по відношенню до двох свердловин, а акт від 31.12.2018 р. містить посилання на свердловину № 190.

Таким чином, ТТН, реєстри відвантаження шламу буріння зі свердловини №190 Мелихівського ГКР ГПУ Шебелинкагазвидобування за період листопад - грудень 2018 року, реєстри по наданню послуг по зважуванню за період листопад-грудень 2018 у сукупності з наданими відповідачем відомостями по бурінню не свідчать про те, що акт від 22.02.2019 р. на суму 683 945,00 грн. складений саме на підставі цих вихідних даних.

Докази виконання умов п. 2.5 договору щодо складання актів приймання-передачі відходів, які відображають остаточну кількість відходів буріння, відносно заявлених позовних вимог в матеріалах справи відсутні. При цьому, умовами договору не передбачено визначення остаточної кількості цих відходів на підставі ТТН, реєстрів тощо. Тобто, укладаючи договір, на підставі якого заявлено позов у даній справі, сторонами погоджено, що остаточна кількість відходів визначається виключно актами приймання-передачі, які складаються на полігонах.

Також є обґрунтованим посилання суду першої інстанції на відсутність в матеріалах справи певного розрахунку, що унеможливлює достовірне встановлення в судовому порядку того факту, які послуги відображені в акті приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2018 р., а які до нього не увійшли та додатково вказані в акті від 22.02.2019 р.

Ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції позивачем не надано пояснень щодо порушення ним умов п. 2.7 договору щодо порядку складення та надсилання акту приймання-передачі наданих послуг, що мало наслідком невизнання відповідачем такої заборгованості та його непогодження із заявленими позовними вимогами.

Інших належних та допустимих доказів надання позивачем послуг на заявлену до стягнення суму у спірний період ТОВ «Еко-Форс» до матеріалів справи не надано, тому місцевий господарський суд на законних підставах відмовив у задоволенні позову за недоведеністю.

Посилання відповідача на невідповідність відомостей, зазначених у ТТН (доданих до позовної заяви), дійсним обставинам справи, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на висновок суду апеляційної інстанції про те, що в контексті умов п. 2.5 договору остаточна кількість відходів буріння визначається відповідними актами, а не ТТН, тому надані відповідачем 21.10.2019 р. оригінали ТТН (для огляду судовою колегією) не можуть бути належною підставою для задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 06.08.2019 р. у справі № 922/825/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 25.10.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця