І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/680/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В, у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву
Товариства з обмеженою відповідальністю «Делл Прайм» б/н від 11.10.2019 у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Делл Прайм»,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бахмацький комбікормовий завод»,
предмет спору: про стягнення 439638,45грн
за участю представників сторін:
від позивача: не прибув;
від відповідача: не прибув.
12.08.2019, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Делл Прайм» (надалі ТОВ «Делл Прайм») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бахмацький комбікормовий завод» (надалі ТОВ «ТД «Бахмацький комбікормовий завод») про стягнення 439638,45грн, з яких: 423724,00грн основного боргу за товар, поставлений на підставі договору поставки №20/11-2018 від 20.11.2018 (надалі Договір) згідно видаткових накладних №4 від 20.11.2018, №1 від 11.01.2019 та №4 від 08.02.2019 складених на виконання умов вказаного Договору; 9863,20грн інфляційних втрат та 6051,25грн трьох відсотків річних за період з 01.02.2019 по 08.08.2019, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору, а саме несвоєчасним розрахунком за поставлений товар.
Ухвалою суду від 14.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №927/680/19 за правилами загального позовного провадження. За результатами підготовчого судового засідання 30.09.2019, суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 07.10.2019.
На підтвердження заявленої суми подано належним чином завірені копії договору від 05.08.2019 про надання правничої допомоги; розрахунок витрат на правничу допомогу (додаток до договору від 05.08.2019), акт здачі-прийняття послуг з надання правничої допомоги б/н від 07.10.2019, видатковий касовий ордер від 07.10.2019.
За частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи, що на день ухвалення рішення у справі в повноважного представника позивача були відсутні будь-які докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду даної справи, судом, за результатом розгляду наявного спору вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат виключно по судовому збору.
Згідно частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивач скористався своїм процесуальним правом та до початку судових дебатів письмово повідомив суд про подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених під час судового розгляду наявного спору, в межах строків, встановлених частиною 8 статті 129 ГПК України. Відповідні докази подані до суду своєчасно.
За частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У відповідності до частини 4 статті 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Ухвалою суду від 16.10.2019 прийнято до розгляду заяву ТОВ «Делл Прайм» від 11.10.2019 б/н про ухвалення додаткового рішення у справі №927/680/19 та вирішення питання про судові витрати; судове засідання призначено на 23.10.2019.
У судове засідання 23.10.2019 сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Натомість даний документ не містить електронного цифрового підпису ТОВ "Бахмацький комбікормовий завод", відтак не може бути прийнятий судом до уваги враховуючи наступне.
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Виходячи зі змісту частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Пунктом 1.5.6. Інструкції з діловодства в господарських судах передбачено, що надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.
При цьому, виходячи зі змісту пункту 1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах , документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.
Таким чином, усі процесуальні документи, які надаються суду електронною поштою, повинні бути подані з використанням власного електронного цифрового підпису особи, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Разом з тим, електронні документи, надіслані ТОВ "Бахмацький комбікормовий завод" на електронну адресу суду не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги».
На момент ухвалення додаткового рішення у справі на поштову адресу суду вказані документи не надійшли.
Враховуючи, що з надісланого на електронну адресу суду клопотання не вбачається за можливе ідентифікувати особу, що його підписала, оскільки документ надіслано у вигляді файлу, який не скріплено електронним цифровим підписом, зазначене клопотання не може бути розглянуте та вирішене судом у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України (надалі - ГПК України).
З огляду на приписи частини 4 статті 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання 23.10.2019 сторін, які належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви від 11.10.2019 б/н про ухвалення додаткового рішення у справі та вирішення питання щодо розподілу судових витрат позивача на правничу допомогу, понесених ним під час судового розгляду наявного спору. При цьому, судом враховано, що даною нормою встановлено граничний строк розгляду таких заяв - 10 календарних днів з моменту її отримання судом, що спливає 25.10.2019, відтак суд не має можливості для перенесення даного засідання на іншу дату з метою непорушення процесуальних строків встановлених ГПК України.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до частини 4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).
Згідно частин 5 та 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої вказаної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність суми витрат на правову допомогу, заявлену до відшкодування позивачем у межах даної справи, ТОВ "ТД "Бахмацький комбікормовий завод" до суду не надав.
За частиною 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи (1); чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (2); поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (3); дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (4).
Таким чином, системний аналіз наведених норм частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; їх обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату вирішення справи на репутацію сторін; публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначені заявленого до відшкодування розміру витрат на правничу допомогу позивач керувався Рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.02.2018 №57, що має рекомендаційний характер.
За умовами п.3. договору про надання правової допомоги, правнича допомога надана адвокатом, оплачується клієнтом у залежності від обсягу часу, що його витрачено адвокатом на надання правничої допомоги за даним договором, на підставі і вдень поданого відповідачем розрахунку та підписаного акту здачі-прийняття послуг з надання правничої допомоги, який підтверджує факт надання вказаної правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат до суду подано видатковий касовий ордер від 07.10.2019 (наявний у матеріалах справи).
Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Водночас, з урахуванням змісту наведених вище норм, для включення всієї суми витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час судового розгляду спору, до відшкодування за рахунок відповідача, судом має бути встановлено не лише, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а й те що такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування за рахунок іншої сторони, з урахуванням того чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
З огляду на зазначене, судом відхилено хибне твердження позивача про те, що суд може зменшити суму судових витрат виключно за клопотанням іншої сторони судового провадження.
Відповідно до статті 15 ГПК України пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення складено 23.10.2019.
Суддя А.В. Романенко