ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019м. ДніпроСправа № 904/2976/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Броян А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 17 256 967 грн. 87 коп. за договором на транспортування природного газу від 14.12.2017 № 18/33-ТКЕ-Кр

Представники:

від позивача: Вагнер Д.В., довіреність №1-860 від 29.05.2019, адвокат;

від відповідача: Домбровська Є.В., ордер АЕ №1005667 від 09.10.2019, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" заборгованість в сумі 17 256 967 грн. 87 коп., з яких: 15 552 674 грн. 81 коп. - основний борг, 1 383 096 грн. 06 коп. - пеня, 203 527 грн. 08 коп. - інфляційні втрати, 117 669 грн. 93 коп. - 3% річних, відповідно до умов договору на транспортування природного газу від 14.12.2017 № 18/33-ТКЕ-Кр.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за спірним договором в частині своєчасної оплати наданих у лютому-квітні 2019 послуг з транспортування природного газу.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 13.08.2019.

09.08.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач невірно розраховує строки для сплати за договором, у зв`язку із чим надає власний контррозрахунок пені та 3% річних. Крім того, вважає розмір пені, нарахованої позивачем, несправедливо непомірним та просить суд зменшити суму заявленої до стягнення пені на 70%. В обґрунтування заяви про зменшення розміру пені посилається на скрутне фінансове становище підприємства та просить суд врахувати наступні обставини:

- відповідач не є фактичним споживачем природного газу;

- заборгованість перед позивачем виникла в більшій частині внаслідок несплати саме кінцевими споживачами послуг за спожиту теплову енергію, у тому числі населенням мста Кривого Рогу, а також підприємствами та організаціями;

- в силу законодавства (п.1 ч.2 ст.8, ч. 1 ст. 16 ЗУ Про житлово-комунальні послуги) КПТМ «Криворіжтепломережа» не може відмовитися в односторонньому порядку від надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (споживачам послуг);

- відповідачем проводилися та постійно проводяться дії спрямовані на погашення дебіторської та кредиторської заборгованості;

- позивачем застосовано до відповідача всі можливі засоби стимулювання фінансової дисципліни, а саме: такий вид відповідальності як стягнення 3% річних, які є сплатою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційних нарахувань, які за своєю правовою природою є компенсацією за нанесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів.

- якщо оцінити співвідношення суми інфляційних втрат, 3% річних та пені, можна зробити висновок, що стягнуті суми будуть прямим збитком підприємства і після його сплати у КПТМ «Криворіжтепломережа» не буде можливості в подальшому своєчасно та в повному обсязі розраховуватися з оператором, а також за іншими кредитними зобов`язаннями.

Того ж дня відповідачем подані додаткові пояснення, в яких зазначає, що з моменту подання позову до суду між сторонами здійснено взаєморозрахунок та сума позову підлягає зменшенню, на підтвердження чого надав двосторонній акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2019 по 26.07.2019.

Ухвалою господарського суду від 13.08.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів за клопотанням відповідача; підготовче засідання відкладено на 25.09.2019.

23.09.2019 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якій стверджує, що розрахунок позовних вимог виконано відповідно до умов спірного договору, а твердження відповідача щодо порядку розрахунку є помилковими. Просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про зменшення розміру пені, у зв`язку із відсутністю підстав для такого зменшення.

У підготовчому засіданні 25.09.2019 відповідачем до суду надано двосторонній акт звірки розрахунків станом на 23.09.2019 за договором від 14.12.2017 № 18/33-ТКЕ-Кр, відповідно до якого заборгованість відповідача становить 14 327 454 грн. 33 коп.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2019 закрито підготовче провадження; оголошено перерву у судовому засіданні до 09.10.2019.

У судовому засіданні 09.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити; представник відповідача просив зменшити розмір пені на 70%, врахувати поданий контррозрахунок та фактичну суму боргу відповідача перед позивачем станом 23.09.2019.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (оператор) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (замовник) укладено договір на транспортування природного газу № 18/33-ТКЕ-Кр (далі - договір), відповідно до умов якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підстав] підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі -балансування).

Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) (п. 2.4 договору).

Згідно із п. 5.1 договору порядок комерційного обліку природного газу (у таму числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору.

Вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються Регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом (п. 7.1 договору).

Пунктом 7.2 договору передбачено, що оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua.

За умовами п. 8.1 договору величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору.

Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу, та оформлюється додатком 1 до цього договору.

У п. 8.3 договору сторони узгодили, що оператор направляє рахунки-фактури на електронну адресу замовника.

Оплата вартості договірної потужності замовником здійснюється на підставі рахунка-фактури шляхам перерахування грошових коштів в сумі вартості замовленої потужності на період газового місяця на рахунок Оператора на умовах 100 відсотків попередньої оплати за п`ять робочих днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужностей,

У випадку, коли споживачі замовника розраховуються з ним через поточний рахунок із спеціальним режимом використання, оплата замовником послуг транспортування (у тому числі замовлення розподілу потужності) здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги транспортування (розподілу потужності) в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Замовник сплачує оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, була чи не була повністю використана замовлена потужність.

Вартість послуг транспортування природного газу в точці виходу складається з двох частин: перша - виражена в грошовій формі (визначається з урахуванням тарифів у точках виходу та замовленої потужності в цих точках); друга - у натуральному вираженні обсягів природного газу для забезпечення витрат оператора для точок виходу (визначається у відсотках до обсягу протранспортованого газу в точках виходу), що передаються замовником оператору за кожний газовий місяць та оформлюються актом приймання-передачі природного газу до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

У платіжних дорученнях замовник повинен обов`язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У разі якщо в платіжних дорученнях замовника не зазначено номера договору, дати його підписання, звітного періоду (місяць, рік), за який здійснюється оплата, оператор зараховує кошти, що надійшли від замовника, у першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла у попередніх періодах.

За умовами п. 11.1 договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора (п.п. 11.2, 11.3 договору).

Відповідно до п. 17.1 договору цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк включно до 31 грудня 2018 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено яро припинення його дії або перегляд його умов.

На виконання умов договору, у період з лютого по квітень 2019 позивач надав відповідачу послуги транспортування природного газу, що підтверджується актами наданих послуг з транспортування газу:

- від 28.02.2019 № 02-19-18/33-ТКЕ-Кр на суму 8 951 758 грн. 04 коп. (а.с. 22);

- від 31.03.2019 № 03-19-18/33-ТКЕ-Кр на суму 7 335 312 грн. 62 коп. (а.с. 23);

- від 30.04.2019 № 04-19-18/33-ТКЕ-Кр на суму 946 583 грн. 34 коп. (а.с. 24).

Позивач стверджує, що відповідач допустив порушення зобов`язання з оплати наданих послуг у встановлений договором строк, сплативши частково лише за надані у лютому 2019 послуги у розмірі 1 680 979 грн. 19 коп., у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 15 552 674 грн. 81 коп.

Відповідно до п. 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком позивача підлягає стягненню з відповідача пеня за загальний період з 20.03.2019 по 27.06.2019, розрахована за кожним актом окремо, у загальному розмірі 1 383 096 грн. 06 коп.

Із посиланням на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 3% річних в сумі 117 669 грн. 93 коп. за загальний період з 20.03.2019 по 27.06.2019 та інфляційні втрати у розмірі 203 527 грн. 08 коп. за загальний період з квітня по травень 2019.

На час розгляду справи відповідачем до суду надані акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2019 по 26.07.2019 та акт звірки розрахунків станом на 23.09.2019 за договором від 14.12.2017 № 18/33-ТКЕ-Кр, відповідно до змісту яких вбачається сплата відповідачем основної заборгованості до звернення позивача із даним позовом до суду в сумі 1 036 913 грн. 04 коп., після звернення до суду - в сумі 188 007 грн. 47 коп., у зв`язку із чим заборгованість відповідача за спірним договором станом на 23.09.2019 становить 14 327 754 грн. 33 коп., що не заперечується сторонами.

Доказів оплати відповідачем заборгованості в сумі 14 327 754 грн. 33 коп. та нарахованих позивачем пені, 3% річних, інфляці йних, сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами на підставі спірного договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих майново-господарських відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Вищевказаний договір за своїм змістом є договором про надання послуг.

За умовами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується належне надання позивачем відповідачеві послуг з транспортування природного газу у період з лютого по квітень 2019.

З урахуванням умов п. 8.3 договору відповідач зобов`язаний був провести остаточний розрахунок за надані послуги в наступні строки:

- за послуги, надані у лютому 2019 - до 19.03.2019 включно;

- за послуги, надані у березні 2019 - до 19.04.2019 включно;

- за послуги, надані у квітні 2019 - до 19.05.2019 включно.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення позивача до суду відповідач розрахувався за послуги з транспортування газу частково, сплативши на користь позивача 1 036 913 грн. 04 коп.

Крім того, як встановлено судом, підтверджується наданими відповідачем доказами та не заперечується сторонами, частина заявленої до стягнення позивачем основної заборгованості у розмірі 188 007 грн. 47 коп. сплачена відповідачем після звернення позивача із даним позовом до суду, тому грошові зобов`язання відповідача у вказаній сумі в силу положень ст. 202 Господарського кодексу України, на час розгляду справи судом є припиненими Таким чином, між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення цих грошових коштів і провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, згідно із приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

У стягненні заборгованості в сумі 1 036 913 грн. 04 коп. слід відмовити, оскільки вказана сума сплачена відповідачем до звернення позивача із даною позовною заявою до господарського суду.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості, яка за твердженнями сторін станом на 23.09.2019 становить 14 327 754 грн. 33 коп., підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо решти позовних вимог господарський суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат судом порушень норм чинного законодавства та умов договору не встановлено.

За вищевказаних обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договором, майново-господарські зобов`язання перед позивачем з оплати наданих позивачем послуг, чим порушив умови спірного договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 14 327 754 грн. 33 коп. основного боргу, 117 669 грн. 93 коп. 3% річних та 203 5278 грн. 08 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1 036 913 грн. 04 коп. слід відмовити, в частині стягнення основного боргу у розмірі 188 007 грн. 47 коп. провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо стягнення з відповідача пені у сумі 1 383 096 грн. 06 коп. суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду справи відповідач заявив клопотання про зменшення розміру нарахованої позивачем пені на 70%. Своє клопотання відповідач обґрунтовує, зокрема, тим, що станом на 01.07.2019 дебіторська заборгованість КПТМ «Криворіжтепломережа» становить 603 683, 8 тис. грн., у тому числі: населення - 361 379,6 тис. грн., місцеві бюджетні установи - 602,2 тис. грн., госпрозрахункові підриємства 57 597, 2 тис. грн., кредиторська заборгованість КПТМ «Криворіжтепломережа» становить - 3 376 944, 8 тис. грн. У зв`язку з тим, що кінцеві споживачі мають заборгованість за спожиті комунальні послуги з теплопостачання перед КПТМ «Криворіжтепломережа», підприємство відповідача не змогло розрахуватися з позивачем вчасно в повному обсязі. З метою примусового стягнення заборгованості КПТМ «Криворіжтепломережа» з початку 2019 подано до районних судів м. Кривого Рогу 2 037 позови на суму 32 711 732, 76 грн., до господарських судів за аналогічний період 31 позови на суму 1 871 304, 72 грн. Крім того, до відділів примусового виконання рішень за 2019 подано 1033 виконавчих документів на загальну суму 10 811 285, 17 грн. про стягнення заборгованості з фізичних осіб, а також 32 виконавчих документів про стягнення заборгованості з юридичних осіб на загальну суму 1 802 672, 19 грн.

На підтвердження викладених у клопотанні обставин відповідачем до матеріалів справи надані: інформація про кредиторську та дебіторську заборгованість КПТМ «Криворіжтепломережа» за перше півріччя 2019; інформація про проведену претензійно-правову роботу юридичним відділом КПТМ «Криворіжтепломережа» по юридичним та фізичним особам за період з 01.06.2019 по 30.06.2019; інформація по виконавчим документам, пред`явленим до виконання за період з 01.06.2019 по 30.06.2019.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача заперечував з підстав, викладених у відповіді на відзив, в якій просив суд врахувати, що АТ «Укртрансгаз» здійснює суспільно-важливу і стратегічну функцію по своєчасному й безперебійному забезпеченню суб`єктів господарювання та соціальної сфери України природним газом. Надаючи послуги із транспортування та зі зберігання (закачування, відбору) природного газу, позивач здійснює підприємницьку діяльність, яка має на меті отримання прибутку за рахунок коштів замовників таких послуг, які останні зобов`язані сплачувати за отримані послуги. Разом з тим, на даний час АТ «Укртрансгаз» перебуває у скрутному фінансовому становищі, оскільки замовники послуг не здійснюють оплату наданих їм послуг у встановлені договорами та чинним законодавством строки. Підсумком за останні чотири місяці функціонування ринку природного газу в режимі добового балансування, негативні небаланси учасників ринку склали 3674 млн грн. За весь цей час Укртрансгаз отримав від замовників послуг транспортування оплату трохи більше 2% від загальної заборгованості, або 87 млн грн. Укртрансгаз оплатив 525 млн грн позитивних небалансів, однак залишається винен ще 1333 млн грн замовникам послуг транспортування газу. Найбільший борг наразі склався перед НАК «Нафтогаз України», обсяг позитивного небалансу якого, за підсумком чотирьох місяців, становить 855 млн грн. Як наслідок, АТ «Укртрансгаз» не має можливості повністю погасити свої фінансові зобов`язання перед замовниками послуг транспортування та постачальниками газу для власних виробничо-технологічних потреб. Крім того, за результатами діяльності за І півріччя 2019 АТ «Укртрансгаз» не отримало прибутку та навіть зазнало збитків на загальну суму 9 421 844 тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати за І півріччя 2019 року, що розміщений на офіційному веб-сайті АТ «Укртрансгаз» та є загальнодоступним. Таким чином, невиконання боржниками підприємства позивача, зокрема і відповідачем, умов договорів та чинного законодавства України призводить до великих збитків позивача та провокує суттєві ризики сталої роботи ГТС України та обмеження можливостей інвестування у її розвиток.

На підтвердження викладених у відповіді на відзив обставин щодо заперечень позивача про зменшення розміру пені, останній доказів до суду не надав.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю.

Проте, за приписами ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Аналіз наданих відповідачем документів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про зменшення пені, дає підстави вважати, що збиткова господарська діяльність боржника значною мірою зумовлена невиконанням перед ним зобов`язань категорією населення за отримані послуги з централізованого опалення, наявність якої такої заборгованості не залежить від заявника, неналежним виконанням зобов`язань з боку споживачів послуг боржника.

Разом з тим, господарський суд прийняв до уваги заперечення та пояснення позивача в цій частині. Проте, виходячи з того, що крім заявленої суми пені, позивачем застосовано до відповідача такий вид відповідальності як стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційних нарахувань, які за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, суд вважає можливим зменшити розмір стягуваної суми пені на 30%.

За встановлених обставин, враховуючи майновий стан сторін, стан розрахунків та соціальну значущість підприємств відповідача та позивача, суд вважає, що відповідачем належними доказами підтверджені викладені у клопотання обставини. Крім того, пеня є лише санкціями за невиконання грошового зобов`язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може; окрім стягнення пені позивач нараховує та стягує проценти річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем. Тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити частково, зменшивши пеню на 30% до 968 167 грн. 24 коп.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, оскільки провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 188 007 грн. 47 коп. підлягає закриттю, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 820 грн. 11 коп. підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 188 007 грн. 47 коп. провадження у справі закрити.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дежньова, 9, ) на користь на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) 14 327 754 грн. 33 коп. (чотирнадцять мільйонів триста двадцять сім тисяч сімсот п`ятдесят чотири грн. 33 коп.) основного боргу, 968 167 грн. 24 коп. (дев`ятсот шістдесят вісім тисяч сто шістдесят сім грн. 24 коп.) пені, 117 669 грн. 93 коп. (сто сімнадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять грн. 93 коп.) 3% річних, 203 527 грн. 08 коп. (двісті три тисячі п`ятсот двадцять сім грн. 08 коп.) інфляційних втрат, 240 480 грн. 71 коп. (двісті сорок тисяч чотириста вісімдесят грн. 71 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 21.10.2019

Суддя І. А. Рудь