ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2019 р.

м. Київ

Справа № 911/1997/19

Суддя Черногуз А.Ф., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8, )

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України "Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів" (08362, Київська обл., Бориспільський район, с. Старе, )

про стягнення боргу за договором про надання послуг з харчування №191ПС від 15.07.2019,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява №06.08-1 від 06.08.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України "Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів" про стягнення боргу за договором про надання послуг з харчування №191ПС від 15.07.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.08.2019 вказану позовну заяву залишено без руху.

21.08.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла заява позивача № 21.08-2 від 21.08.2019 про усунення недоліків. Суд, перевіривши подані документи, встановив, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 29.08.2019 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін, встановлено строки для подання: відповідачу - відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; позивачу відповіді на відзив до 23.09.2019; відповідачу заперечень до 28.09.2019.

16.09.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшов відзив відповідача на позов.

Позов обґрунтований тим, що позивач на виконання укладеного з відповідачем договору від 15.07.2019 №191 ПС надав останньому послуги загальною вартістю 98456,46 грн, які в порушення умов договору відповідачем оплачені не були.

Відповідач у відзиві зазначав, що не здійснював оплату за отримані послуги, у зв`язку з відмовою у реєстрації даного договору в Бориспільському управлінні державної казначейської служби. Водночас проти факту наявності заборгованості відповідач не заперечував.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач повідомлявся про розгляд даної справи судом. Вказаний факт підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень вх. № 30933/19 від 03.09.2019, вх. № 32167/19 від 12.09.2019.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України "Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (виконавець) укладено договір про надання послуг з харчування №191 ПС, відповідно п. 1.1. якого виконавець зобов`язується у 2019 році надати замовнику послуги: ДК55320000-9 - послуги з організації харчування, а замовник прийняти послуги і оплатити у кількості, строки та за цінами згідно з умовами цього договору.

Місце надання послуг приміщення їдальні в/ч 3070 за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Старе, вул. Загатка, 65. Замовник має право змінювати обсяг послуг за договором (п.1.2 договору).

Ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації договору. Надання послуг здійснювати з 29.03.2019 по 31.03.2019 включно. Загальна вартість послуг становить: 98456,46 грн, у тому числі ПДВ 16409,41 грн. (п.1.3 договору).

Щоденно, до 17.00 замовник надає виконавцю заявку про надання послуг на наступний день. Заявка подається у розрізі виду надання послуг (перші, другі страви та інше) та чисельності осіб, що харчуються (п.3.2 договору).

Замовник приймає на місці від виконавця (представників виконавця) надані послуги, шляхом підписання щоденно акту кількості та якості наданих послуг. Акт складається у двох примірниках: один залишається у замовника, другий у виконавця. На підставі оформлених щоденних актів сторони підписують зведений акт-прийому кількості та якості наданих послуг з харчування, який засвідчує виконання виконавцем своїх зобов`язань за даним договором (п.3.4,3.5. договору).

Ціна цього договору становить 98456,46 грн, у тому числі ПДВ 16409,41 грн (п.4.1 договору).

Оплата наданих послуг проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця не пізніше п`яти банківських днів з дня підписання сторонами зведеного акту кількості та якості наданих послуг з харчування, на підставі рахунку-фактури (п.5.1 договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 Господарського кодексу України, є господарський договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В п. 9.1. договору сторони передбачили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами. Його положення, відповідно до п.3 ст. 631 Цивільного кодексу України, діють з 29.03.2019 по 31.12.2019 включно, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Отже, відповідно до зазначених положень сторони в договорі передбачили, що положення вказаного договору застосовуються до відносин між ними в період з 29.03.2019 по 31.12.2019.

Так, відповідачем надавались позивачу заявки приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування на 29.03.2019, на 30.03.2019, на 31.03.2019 (містяться в матеріалах справи).

Відповідно до актів № 1 від 29.03.2019, акту № 2 від 30.03.2019, акту № 3 від 31.03.2019 позивач надав відповідачу послуг на загальну суму 98456,46 грн. Вказані акти підписані сторонами та скріплені їх печатками, послуги прийняті замовником без зауважень (копії містяться в матеріалах справи).

Крім того, сторонами підписано зведений акт № 1 приймання наданих послуг із харчування з 29.03.2019 по 31.12.2019 згідно з договором від 15.07.2019 № 191 ПС, згідно якого вартість прийнятих послуг склала 98456,46 грн (копія акту міститься в матеріалах справи).

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 2068 від 15.07.2019 на оплату зазначених послуг у сумі 98456,46 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення умов договору прийняті послуги не оплатив. Вказаний факт підтверджується довідкою № 0193-193-32498БТ-2019 від 19.08.2019, наданою АБ «Південний», а також не заперечується відповідачем.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач у відзиві зазначав, що не здійснював оплату за отримані послуги, у зв`язку з відмовою у реєстрації даного договору в Бориспільському управлінні державної казначейської служби. Водночас проти факту наявності заборгованості відповідач не заперечував.

Отже, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 98456,46 грн підтверджена належними та допустимим докази, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 98456,46 грн боргу доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України "Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів" (08362, Київська обл., Бориспільський район, с. Старе, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8, ) 98456,46 грн боргу.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України "Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів" (08362, Київська обл., Бориспільський район, с. Старе, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8, ) 1921,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.2019.

Суддя А.Ф. Черногуз