ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Справа№ 911/467/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Майданевич Г.А.
За участю представників учасників процесу: згідно із протоколом судового засідання від 09.10.2019.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 (суддя Саванчук С.О., м. Київ, повний текст рішення складено 30.05.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитна група "Чайка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менедждмент"

про стягнення заборгованості у розмірі 52 504,09 грн. та повернення нежитлового приміщення

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 4 356,00 грн. основного боргу, 30 492,00 грн. неустойки, 45,11 грн. 3% річних, 217,29 грн. інфляційних втрат, 3 205,61 грн. судового збору; зобов`язано відповідача повернути позивачу частину нежитлового приміщення загальною площею 36,4 кв.м, яке розташоване на 1 поверсі житлового будинку, що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корп. 2, шляхом фактичної передачі та підписання акту приймання-передачі; у іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що з листопада 2018р. відповідач не має доступу до приміщень, як за адресою своєї реєстрації, так і за адресою: Києво-Святошинський район , с . Чайки, вул. В. Лобановського , буд . 21, корпус 2, тобто приміщення, яке є предметом позову. Такого доступу до приміщення відповідач не має у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чиняться фізичні перешкоди у доступі до вказаних приміщень, у зв`язку із чим, відповідачем були подані заяви до правоохоронних органів, внаслідок чого були зареєстровані кримінальні провадження № 0007159 та № 0007194. Таким чином, позивачем чиняться перешкоди, як у користуванні приміщенням, яке є предметом позову, так і є отриманні кореспонденції, що надходить на ім`я відповідача на адресу його реєстрації.

Також скаржник вказує на те, що оскільки відповідач не має можливості користуватись приміщенням, що контролюється позивачем, тому він не має фізичної можливості виконати вимогу позивача про фактичне повернення приміщення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 у справі № 911/467/19 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 залишено без руху.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" надійшла заява про усунення недоліків у справі № 911/467/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 у справі № 911/467/19 задоволено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 призначено на 23.09.2019.

16.09.2019 від позивача через відділ канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач зазначив про те, що строк дії договору оренди нежитлового приміщення скінчився 31.10.2018, про що зазначено в умовах самого договору, тобто відповідач звернувся до правоохоронних органів 22.12.2018, вже після закінчення строку оренди приміщення.

Також позивач у відзиві зазначає, що на вимогу ст. 164 ГПК України, разом з відправленням позовної заяви до суду, направлено цінним листом з описом позовної заяви з додатками до відповідача, що підтверджується описом поштового вкладення та квитанцією про оплату, трек-номер відправлення 848, яке, відповідно до офіційного сайту Укрпошта, було вручено особисто відповідачу 13.03.2019, тобто твердження відповідача про необізнаність про наявність позовної заяви є безпідставним.

23.09.2019 розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці.

Порядок визначення/зміни складу господарського суду врегульовано ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 13 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З метою здійснення подальшого розгляду апеляційної скарги, справа підлягає розгляду у раніше визначеному складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 призначено на 09.10.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 09.10.2019 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без змін.

09.10.2019 в судове засідання не з`явився представник відповідача, який повідомлявся про час, місце та дату судового засідання завчасно та належним чином, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності інших учасників справи, які у судове засідання не з`явились.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нежитлового приміщення від 31.12.2015, за умовами якого позивач, за договором орендодавець, зобов`язується передати, а відповідач, за договором орендар, прийняти у тимчасове платне користування на строк, передбачений договором, частину нежитлового приміщення загальною площею 36,4 кв.м, що розташоване на 1 поверсі житлового будинку, що розташований за адресою: Київська обл ., Києво -Святошинський р -н, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія , буд. 21 , корп . 2.

Відповідно до пункту 2.1 договору об`єкт оренди передається за актом приймання-передачі не пізніше 01.01.2016.

Згідно з пунктом 2.2 договору об`єкт оренди повертається позивачу відповідачем за актом приймання-передачі, в якому сторони зазначають площу приміщення, що повертається, склад об`єкта оренди, його стан на момент повернення, в останній день строку договору, а в разі дострокового припинення (розірвання) цього договору в день припинення договору.

Відповідно до п. 2.3 договору повернення відповідачем об`єкту оренди оформлюється актом приймання - передачі, який підписується обома сторонами.

Пунктом 3.3.5 договору встановлено, що відповідач зобов`язаний в останній день строку договору або в день дострокового припинення договору повернути позивачу об`єкт оренди у тому ж стані, в якому відповідач його отримав в користування, з урахуванням зроблених невідокремлених поліпшень та нормального зносу.

Відповідно до п. 4.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до закінчення строку оренди. Строк оренди обчислюється з моменту передання позивачем об`єкта оренди відповідачу у користування за актом приймання передачі в порядку передбаченому пунктом 2.1 цього договору та триває до 31.10.2018 включно.

Згідно з п. 5.2 договору щомісячна орендна плата за цим договором складає суму у розмірі 4 356,00 грн.

Пунктом 5.5 договору визначено, що орендна плата за цим договором сплачується відповідачем в строк до 10 числа поточного місяця.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно із ст. 11 ЦК України виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Така ж норма закріплена і в ст. 526 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою договір № 9 є договором найму (оренди).

Частиною 1 ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Факт передання позивачем та прийняття відповідачем нежитлового приміщення підтверджується актом приймання передачі об`єкта оренди від 01.01.2016.

В подальшому, відповідач сплатив оренду плату за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 в розмірі 143 748,00 грн., однак, починаючи з 01.10.2018 відповідач не виконує грошові зобов`язання з орендної плати, в наслідок чого, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 19 602,00 грн. (за період з 01.10.2018 по дату подання позовної заяви - 14.02.2019).

Відповідно до п. 8.3 договору кожна сторона має право ініціювати дострокове розірвання даного договору у будь-який момент, письмово повідомивши іншу сторону за 20 календарних днів до бажаної дати дострокового розірвання.

Згідно з п. 9.2 договору, у випадку несвоєчасного та/або не в повному обсязі перерахування орендної плати відповідач на письмову вимогу позивача сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Позивачем 21.11.2018 на адресу відповідача надіслана вимога про звільнення та повернення приміщення № 31, яка отримана уповноваженим представником відповідача Товетуха О.В. - 29.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням ПАТ «Укрпошта» та претензію № 31 від 21.11.2018 про сплату боргу за договором оренди нежитлового приміщення від 31.12.2015.

Однак, відповідачем не надано відповіді на претензію позивача, доказів сплати грошових коштів в якості орендної плати та повернення приміщення також не надано.

Відповідно до п. 4.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до закінчення строку оренди. Строк оренди обчислюється з моменту передання орендодавцем об`єкта оренди орендарю у користування за актом приймання передачі в порядку передбаченому пунктом 2.1 цього договору та триває до 31.10.2018 включно.

Таким чином, враховуючи вимоги п. 4.1 договору і те, що позивач звернувся до відповідача листом з вимогою повернення нежитлового приміщення, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що строк дії договору скінчився 31.10.2018, тобто, підтвердженим є розмір заборгованості відповідача перед позивачем за останній місяць дії договору на суму у розмірі 4 356,00 грн. та наявності підстав для повернення нежитлового приміщення, з урахуванням п. 8.1 договору, відповідно до якого всі зміни та доповнення до цього договору є чинними, якщо вони оформлені у письмовому вигляді за належними підписами повноважних представників обох сторін та відсутності у матеріалах справи такого письмового правочину сторін про продовження строку дії договору та наявності заперечень наймодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, зважаючи на статтю 764 Цивільного кодексу України.

Також апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо того, що стягнення орендної плати за користування майном за період з 01.11.2018 по 14.02.2019 є безпідставним, оскільки, правовий режим користування нежитловим приміщенням після закінчення строку дії договору оренди визначено статтею 785 Цивільного кодексу України. Тобто, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.11.2018 по 14.02.2019.

Таким чином, заборгованість у розмірі 4 356,00 грн є такою, що підтверджена матеріалами справи та відповідає чинному законодавству.

Згідно із ч. 2 ст. 193, ч. 1. ст. 216 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 зазначеного Кодексу. При цьому, для застосування відповідальності, передбаченої цією нормою, важливим є встановлення наявності в орендаря можливості передати майно, що було предметом оренди, та умисного невиконання ним цього обов`язку (постанова Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі № 927/1215/13).

Оскільки, як зазначено вище, строк дії договору скінчився 31.10.2018, позивач листом від 21.11.2018 вимагав у відповідача звільнити та повернути приміщення № 31 і вказану вимогу отримано уповноваженим представником відповідача - 29.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням ПАТ «Укрпошта» і те, що станом на дату звернення до суду - 14.02.2019, відповідачем нежитлове приміщення не повернуто та зазначений факт ним не заперечується, стягнення неустойки на підставі ст. 785 ЦК України за порушення строків повернення відповідачем позивачу нежитлового приміщення у розмірі 30 492,00 грн., є правомірним.

Апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок пені з урахуванням фактичного розміру заборгованості, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача пені у розмірі 541,34 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань на суму боргу, апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що суми 3% річних у розмірі 45,11 грн. та інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 217,29 грн. є правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Враховуючи обізнаність відповідача про закінчення терміну дії договору, наявність претензії позивача, яка одержана відповідачем, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем не надано доказів для вжиття заходів з метою підписання акту приймання-передачі для повернення спірного приміщення позивачу.

Посилання відповідача на кримінальні провадження є безпідставними, оскільки відповідачем не надано вироки у даних кримінальних провадженнях.

Твердження відповідача про необізнаність про наявність спору також є безпідставним, оскільки матеріалами справи підтверджено одержання відповідачем позовної заяви.

Також слід зазначити, що отримання поштової кореспонденції є правом відповідача, яким останній не скористався для отримання ухвал Господарського суду Київської області.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 та для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент", відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2019 у справі № 911/467/19 залишити без змін.

3. Справу № 911/467/19 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний - 23.10.2019.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова