ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 справа № 914/1671/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптово-торгівельна компанія Моноліт», м. Харків,

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Стрий Львівської області,

про: стягнення 39 963,99 грн.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

Від позивача: Сьома І.Б. представник (ордер серії ЛВ № 101101 від 01.10.2019 р.),

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптово-торгівельна компанія Моноліт» подано позов до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 39 963,99 грн.

Ухвалою суду від 20.08.2019 р. залишено позов без руху. 29.08.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 01.10.2019 р. Ухвалою суду від 01.10.2019р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 24.10.2019р.

Позиція позивача.

У судове засідання 24.10.2019р. позивач з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору поставки №СВРЗ-03-22-18-163/Ю від 06.11.2018р. не здійснено повної оплати отриманого товару, внаслідок чого існує заборгованість в розмірі 29 408,40грн. основного боргу. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 6 005,97 грн. пені, 3 394,06 грн. інфляційних втрат, 1 155,56грн. 3% річних станом на 01.08.2019р.

Позиція відповідача.

Відповідач у судові засідання 01.10.2019р., 24.10.2019 не з`явився, проти позову не заперечив, відзиву на позов не подав.

Обставини справи.

06.11.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптово-торгівельна компанія Моноліт» та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» укладено договір поставки №СВРЗ-03-22-18-163/Ю, за умовами якого позивач зобов`язувався протягом 2018 року поставити відповідачу кріпильні матеріали шплінти (товар) в кількості 3755 кг, а відповідач зобов`язувався прийняти цей товар і оплатити його.

Сторони також підписали Додаток №1 до договору поставки специфікацію №1, Додаткову угоду №1 від 06.11.2018р. про зміну і доповнення договору поставки, Специфікацію №1 (друга редакція).

Позивачем виставлено відповідачу рахунок №30 на оплату товару від 13.11.2018р. на суму 146 080,08 грн.

Відповідачем одержано обумовлений договором товар на суму146 080,08 грн., що підтверджується: довіреністю №653 від 13.11.2018р., видатковою накладною №27 від 15.11.2018р., Актом приймання-передачі №27 від 15.11.2018р. та ТТН №13/11 від 14.11.2018р.

25.01.2019р. відповідачем здійснено часткову оплату одержаного товару на суму 116 671,68 грн.

Листом №12/04 від 12.04.2019р. позивач звертався до відповідача з претензією про погашення заборгованості за отриманий товар, яка була залишена відповідачем без відповіді.

Станом на дату прийняття рішення відповідачем не оплачено 29 408,40грн. основного боргу (частина отриманого, проте не оплаченого товару).

Оцінка суду.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Позивач свої обов`язки по поставці товару виконав, відповідач отримав товар, проте не оплатив його вартості. Зазначене підтверджується матеріалами справи, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 29 408,40грн. заборгованості за поставлений товар є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3 394,06 грн. інфляційних втрат, 1 155,56грн. 3% річних за період з 30.11.2019р. по 31.07.2019р. Суд, здійснивши перерахунок цих сум, встановив правомірність стягнення з відповідача 3230,50 грн. інфляційних втрат, 1143,79 грн. 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Також позивачем правомірно нараховано відповідачу 6 005,97 грн. пені на підставі п.8.2 договору у зв`язку з простроченням оплати отриманого товару.

Судові витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У позовній заяві позивач зазначив про попередній розрахунок судових витрат в такому розмірі:

- Судовий збір в розмірі 1 921,00грн.;

- Витрати на професійну правову допомогу -7000,00 грн.

Відповідно до ст.221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Позивачем подано до початку судових дебатів заяву про намір подати заяву про понесення витрат на правову допомогу.

Сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса: 03680, м.Київ, вул..Тверська, 5, ) в особі Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса: 82400, Львівська обл., Стрийський р-н, м.Стрий, вул.Зубенка 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптово-торгівельна компанія Моноліт» (адреса: 61091, м. Харків, вул.Танкопія, буд.9/23, ) 29 408,40 грн. заборгованості, 6 005,97 грн. пені, 3 230,50 грн. інфляційних втрат, 1 143,79 грн. 3% річних та 1 912,54 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 28.10.2019р.

Суддя Козак І.Б.