РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2019Справа № 910/10832/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 146 712,80 грн. штрафу

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 146 712,80 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протягом грудня 2018 - січня 2019 порушив терміни доставки вантажу по наступним залізничним накладним №№ 53253365, 53287702, 53503389, 53256103, 53286506, 53253399, 53506697, 53506531, 53616603, 53628707, 53597399, 53506549, 53506523, 53272209, 53272324, 53206694, 53616207, 53616199, 53628533, 53616637.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2019 відкрито провадження у справі № 910/10832/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

10.09.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, зокрема зазначив, що затримка доставки вагонів за спірними накладними сталася не з вини залізниці, про що своєчасно було повідомлено позивача.

Також, 10.09.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%.

23.09.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначаив, що залізничні накладні не містять відмітки про причини затримки вантажу, яка б давала залізниці право на збільшення терміну доставки.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру від сторін на час розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5, 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що згідно залізничних накладних №№ 53286506, 53253399, 53506697, 53506531, 53616603, 53628707, 53597399, 53506549, 53506523, 53272209, 53272324, 53206694, 53616207, 53616199, 53628533, 53616637 протягом грудня 2018 - січня 2019 відповідач здійснював перевезення належного позивачу вантажу на адресу Одеської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

За твердженням позивача, вантаж за вказаними залізничними накладними доставлено із порушенням встановленого статтею 41 Статуту залізниць України (далі - Статут) терміну доставки вантажу, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення штрафу у розмірі 146 712,80 грн.

У відповідності до положень статті 133 Статуту, пункту 2 Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, на спірних залізничних накладних здійснено переуступний напис, за яким право пред`явлення претензій та позову передано позивачу.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частинами 1, 3 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічний припис містить стаття 909 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення (стаття 22 Статуту).

Статтею 41 Статуту визначено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача - до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до пункту 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача - до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами пункту 8 Правил видачі вантажів оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Як встановлено судом, на підставі залізничної накладної № 53286506 вагони залізничні 11.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 23.12.2018, про що вантажоодержувача (ТОВ «Метінвест - Шиппінг») було повідомлено 23.12.2018 о 17:54, вантаж одержано вантажоодержувачем 23.12.2018, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

На підставі залізничної накладної № 53253399 вагони залізничні 09.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 22.12.2018, про що вантажоодержувача (ТОВ «Метінвест - Шиппінг») було повідомлено 21.12.2018 о 23:58, вантаж одержано вантажоодержувачем 22.12.2018, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

На підставі залізничних накладних №№ 53506697, 53506531, 53506549, 53506523 вагони залізничні 23.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 04.01.2019, про що вантажоодержувача (ТОВ «Лемтранс») було повідомлено 04.01.2019 з 05:05 по 05:28, вантаж одержано вантажоодержувачем 04.01.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

На підставі залізничних накладних №№ 53616603, 53616207, 53616199, 53616637 вагони залізничні 30.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 18.01.2019, про що вантажоодержувача (ТОВ «Метінвест - Шиппінг») було повідомлено 18.01.2019 з 15:55 по 20:55, вантаж одержано вантажоодержувачем 18.01.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

На підставі залізничної накладної № 53628707, вагони залізничні 31.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 18.01.2019, про що вантажоодержувача (ТОВ «Лемтранс») було повідомлено 18.01.2019 о 21:01, вантаж одержано вантажоодержувачем 18.01.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

На підставі залізничної накладної № 53597399, вагони залізничні 29.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 09.01.2019 та одержаний вантажоодержувачем 09.01.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

На підставі залізничних накладних №№ 53272209, 53272324 вагони залізничні 10.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 25.12.2018 та одержаний вантажоодержувачем 25.12.2018, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

На підставі залізничної накладної № 53206694, вагони залізничні 06.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 01.01.2019, про що вантажоодержувача (ТОВ «Лемтранс») було повідомлено 01.01.2019 о 16:44, вантаж одержано вантажоодержувачем 01.01.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

На підставі залізничної накладної № 53628533 вагони залізничні 31.12.2018 відправлено зі станції Маріуполь-Сортувальний до станції Одесса - Порт (експ.). Вантаж прибув 18.01.2019 та одержаний вантажоодержувачем 18.01.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.

З урахуванням вищевикладених норм Статуту та Правил обчислення термінів доставки вантажу, прострочення з доставки вантажів:

- за залізничними накладними № № 53286506, 53253399, 53506697, 53506531, 53506549, 53506523 становить 4 доби;

- за залізничною накладною № 53597399 становить 3 доби;

- за залізничними накладними № № 53272209, 53272324 становить 7 діб;

- за залізничними накладними № № 53628707, 53628533 становить 10 діб;

- за залізничними накладними № № 53616603, 53616207, 53616199, 53616637 становить 11 діб;

- за залізничною накладною № 53206694 становить 18 діб;

Відповідно до відомостей, що містяться в графах 51, 52 спірних залізничних накладних вантаж відповідачем доставлено позивачу після закінчення встановленого строку доставки, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу.

При цьому, у спірних залізничних накладних відмітки про причини затримки вантажу, які дають право відповідачу на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки не проставлені, що вказує на відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу.

З огляду на викладене, заперечення відповідача стосовно повідомлення позивача про те, що затримка доставки вагонів відбулась не з вини відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що позивачем здійснено розрахунок суми штрафу за спірними накладними виходячи із суми сплачених відправником за здійснення відповідного перевезення коштів, визначеної у графі 31, у якій зазначається провізна плата.

Відповідно до розрахунку позивача загальна сума штрафу за прострочку доставки вантажу складає - 146 712, 80 грн.

Однак матеріали позовної заяви не містять доказів, що підтверджують викладені обставини, а саме залізничних накладних №№ 53253365, 53287702, 53503389, 53256103 на які позивач посилається у своєму розрахунку.

Враховуючи наведене, судом здійснено власний розрахунок суми штрафу за прострочку доставки вантажу згідно доказів, що містяться у матеріалах справи, та встановлено, що його розмір становить 116 182,10 грн.

Разом з тим, стосовно поданого відповідачем клопотання про зменшення на 50% заявленої до стягнення суми штрафу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з частиною 2 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За змістом частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

Таким чином, беручи до уваги обставини даної справі та мотивування поданого відповідачем клопотання, суд не вбачає правових підстав для його задоволення та зменшення заявленого до стягнення штрафу на 50%.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Згідно із ч .2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу за залізничними накладними №№ 53286506, 53253399, 53506697, 53506531, 53616603, 53628707, 53597399, 53506549, 53506523, 53272209, 53272324, 53206694, 53616207, 53616199, 53628533, 53616637 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 116 182,10 грн. за розрахунком позивача, який перевірений і визнаний судом вірним.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 226, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 146 712,80 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1; ідентифікаційний код 00191129) 116 182 (сто шістнадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 10 коп. штрафу та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 742 (одна тисяча сімсот сорок дві) грн. 73 коп.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 22.10.2019

Суддя С. В. Стасюк