УХВАЛА

м. Київ

09.10.2019Справа № 910/24323/16

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326)

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, втрат від інфляції, відсотків в загальному розмірі 254 422 грн. 26 коп.

В межах справи № 910/24323/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (ідентифікаційний код 01386326)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Позивач не з`явився

Від відповідача не з`явилися

Розпорядник майна не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/24323/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2017.

17.12.2018 до Господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, втрат від інфляції, відсотків в загальному розмірі 254 422 грн. 26 коп

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 13.02.2019

16.01.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2019 задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та призначено розгляд справи на 13.02.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.02.2019 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та відкладено розгляд справи на 13.03.2019.

07.03.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

11.03.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву позивача.

13.03.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.03.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період 01.03.2015 по 01.12.2018 в розмірі 158 047 грн. 65 коп., а також 3 % річних в розмірі 11 539 грн. 70 коп. залишено без руху. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом здійснення оплати судового збору у розмірі 2 543 грн. 80 коп. та надання відповідного підтвердження суду.

Крім того, вказаною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 22 736 грн. 69 коп. та компенсації втрати частини доходів в розмірі 62 098 грн. 21 коп. до судового розгляду по суті на 10.04.2019.

25.03.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло заперечення позивача на відзив відповідача.

25.03.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про направлення повідомлення в адресу правоохоронних органів з метою порушення кримінального переслідування відповідних посадових осіб відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.04.2019 відкладено розгляд справи на 22.05.2019.

11.04.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору (відстрочення від сплати судового збору на строк до ухвалення рішення у справі).

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 15.04.2019 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору (відстрочення від сплати судового збору на строк до ухвалення рішення у справі) задоволено частково, відстрочено сплату судового збору в розмірі 2 543 грн. 80 коп до ухвалення судового рішення у справі.

Крім того, вказаною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період 01.03.2015 по 01.12.2018 в розмірі 158 047 грн. 65 коп., а також 3% річних в розмірі 11 539 грн. 70 коп. в межах справи №910/24323/16 до судового розгляду по суті на 22.05.2019.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 22.05.2019 розгляд справи відкладено на 26.06.2019.

У судовому засіданні 26.06.2019 розглядалось клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про витребування доказів.

У судове засідання 26.06.2019 представники сторін та розпорядник майна не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.06.2019 розгляд справи відкладено на 22.07.2019.

22.07.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання боржника про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.07.2019 відкладено розгляд справи на 21.08.2019.

У судове засідання 21.08.2019 представники сторін та розпорядник майна не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.08.2019 розгляд справи відкладено на 09.10.2019.

У судове засідання 09.10.2019 представники сторін та розпорядник майна не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

У судовому засіданні 09.10.2019 розглядався по суті позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, втрат від інфляції, відсотків в загальному розмірі 254 422 грн 26 коп.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, втрат від інфляції, відсотків в загальному розмірі 254 422 грн 26 коп., судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 до 28.02.2015 працював у відокремленому підрозділі Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" - Мостобудівельний загін № 12 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на посаді охоронника, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Як вказує позивач, заборгованість відповідача із виплати заробітної плати за період з липня 2013 по лютий 2015 року становить 22 736 грн 69 коп., що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в особі відокремленого підрозділу Мостобудівельний загін № 12 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" від 20.11.2017, за вих. №88.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічні положення містяться і в статті 94 Кодексу законів про працю України. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно наявної в матеріалах справи копії постанови Відділу примусового викоання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністурства юстиції України ВП № 42260522 від 06.11.2017 про закінчення виконавчого провадження рішення виконано фактично у повному обсязі згідно наведеного вище виконавчого документу.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 22 736 грн 69 коп.

Крім того, відповідачем також заявлено вимоги, які складають середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який за період з 01.03.2015 по 01.12.2018 становить 158 047 грн 65 коп. , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 62 098 грн 21 коп., а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 11 539 грн 70 коп.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про оплату праці" встановлена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати.

Компенсація у праві - є формою фінансового відшкодування збитків за порушення прав.

Тобто це є збитки, а не основна заробітна плата термін якої визначено статтею 1 Закону України "Про оплату праці", а структура заробітної плати встановлена статтею 2 Закону України "Про оплату праці".

Верховний Суд України у постанові від 14.11.2012р. у справі № 6-139цс12 дійшов висновку, що статті 116, 117 Кодексу законів про працю України структурно віднесені до розділу VII "Оплата праці" указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Із аналізу норм ст. 117 Кодексу законів про працю України вбачається, що працівнику підлягає виплаті середній заробіток за час затримки розрахунку тільки у разі відсутності спору про його розмір та доведеної вини власника або уповноваженого ним органу у невиплаті належних грошових сум при звільненні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не звертався до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" за виплатою грошових сум при звільненні і тільки при зверненні до суду з позовною заявою ним була заявлена така вимога, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а також компенсації втрати частини доходів у разі відсутності доказів звернення позивача з вимогою до відповідача про виплату грошових сум при звільненні викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 29.05.2019 у даній справі.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 11 539 грн 70 коп., нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки застосування даної норми, яка регулює зобов`язальні правовідносини і наслідки порушення зобов`язання до трудових правовідносин не передбачено чинним трудовим законодавством.

Наведений висновок також викладений Верховним Судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30.01.2018 у справі № 333/7828/14-ц.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на викладені обставини на наведені норми суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк