УХВАЛА

25 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 910/13232/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019

та рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019

у справі № 910/13232/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

про стягнення 70 000 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" 16.10.2019 звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі № 910/13232/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 22.10.2019 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька Н.О.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 встановлено у розмірі 1 921 грн.

Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення 70 000 грн., ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною відповідно до положень ст. 12 ГПК України.

Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені п.п. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГГП України, скаржник зазначає, що результат розгляду даної справи стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки оскаржувані судові рішення суперечать не лише вимогам діючого законодавства (ст. 261 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 75 ГПК України), а й судовій практиці.

Крім того, скаржник стверджує, що дана справа становить значний суспільний інтерес, особливо для страховиків та Моторного (транспортного) страхового бюро України, оскільки утворення негативної суперечливої судової практики у цій справі, яка суперечить вимогам ст. 261 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 75 ГПК України та судовій практиці, призведе до необґрунтованого стягнення грошових коштів поза межами лімітів страхових сум, встановлених законодавством, що підриває не лише майновий стан відповідача, а й інститут страхування в цілому.

Проте, з огляду на зміст касаційної скарги, наведені скаржником у касаційній скарзі доводи, у контексті прийнятих у даній справі судових рішень, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, до переоцінки доказів, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті, і в цілому до заперечення результату розгляду справи судом.

Водночас, скаржник, вказуючи на те, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 910/13232/18 суперечать судовій практиці, не посилається на інші правові позиції, в розріз з якими прийняті оскаржувані судові рішення.

Враховуючи викладене та те, що Судом не встановлено випадків, зазначених у п.п. а), б), в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі № 910/13232/18.

Керуючись ст.ст. 12, 234, п. 2 ч. 3 ст. 287, п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі № 910/13232/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.