ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2687/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику представників сторін

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паркінг+», юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 2, адреса для листування: 61030, м. Харків, вул. Диканівська, 51, ;

до Приватного підприємства фірма «Бріз СПД», 61138, м. Харків, вул. Фасадна, 20, ;

про стягнення заборгованості за договором № 2016/П/64 поставки від 19.05.2016 та договором № 2018/П/180 поставки від 06.08.2018 у розмірі 138341, 47 грн.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паркінг+» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства фірма «Бріз СПД» про стягнення заборгованості за договором № 2016/П/64 поставки від 19.05.2016 та договором № 2018/П/180 поставки від 06.08.2018 у розмірі 138341, 47 грн., з яких: 77990, 94 грн. - сума основного боргу, 60350, 53 грн. - інфляційні збитки.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами поставки № 2016/П/64 від 19.05.2016 та № 2018/П/180 від 06.08.2018 в частині сплати коштів за отриманий товар, у зв`язку із чим відповідачу нараховано інфляційні втрати у розмірі 60350, 53 грн. Здійснюючи правове обґрунтування позовних вимог посилається на ст. 526, 530, 546, 552, 625 ЦК України, ст. 1, 2, 20, 27, 73, 74, 162, 163, 164 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.08.2019, була направлена на адресу відповідача - 61138, м. Харків, вул. Фасадна, 20, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду 30.08.2019 з відміткою пошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

19.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Паркінг+» (постачальник) та Приватним підприємством фірма «Бріз СПД» (покупець) укладено договір № 2016/П/64 поставки (арк. справи 14-15).

06.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Паркінг+» (постачальник) та Приватним підприємством фірма «Бріз СПД» (покупець) укладено договір № 2018/П/180 поставки (арк. справи 16-17).

Умови даних договорів є тотожними, так у п. 1.1. договорів сторони визначили, що постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов`язується оплачувати та приймати товар, відповідно до умов договору.

Кількість, одиниця виміру, ціна одиниці товару, асортимент товару встановлюється відповідно до витратних накладних, підписаних сторонами (п. 1.2. договорів).

Відповідно до п. 1.3. договорів загальна їх сума складається з суми всіх замовлень покупця, вказаних у витратних накладних, підписаних сторонами.

Згідно з п. 2.4. договорів датою поставки партії товару вважається дата, яка зазначена у витратній накладній, що свідчить про передачу партії товару уповноваженому представникові покупця або уповноваженому перевізника.

Так, на виконання умов договорів поставки позивачем протягом 2016 року було поставлено відповідачу товар на загальну суму 544852, 84 грн. та у 2018 році на загальну суму 17896, 38 грн., що підтверджується:

- накладною № ОС 10405 від 08.08.2018 на суму 6458, 16 грн.;

- накладною № ОС 10371 від 08.08.2018 на суму 11438, 22 грн.;

- накладною № ОС 7358 від 22.06.2016 на суму 8059, 20 грн.;

- накладною № ОС 6927 від 16.06.2016 на суму 4853, 32 грн.;

- накладною № ОС 5995 від 07.06.2016 на суму 3027, 00 грн.;

- накладною № ОС 5743 від 03.06.2016 на суму 6603, 00 грн.;

- накладною № ОС 5707 від 03.06.2016 на суму 4887, 96 грн.;

- накладною № ОС 5506 від 01.06.2016 на суму 9925, 44 грн.;

- накладною № ОС 5505 від 01.06.2016 на суму 9878, 40 грн.;

- накладною № ОС 5499 від 01.06.2016 на суму 9819, 60 грн.;

- накладною № ОС 5497 від 01.06.2016 на суму 9843, 12 грн.;

- накладною № ОС 5485 від 01.06.2016 на суму 9960, 72 грн.;

- накладною № ОС 5431 від 01.06.2016 на суму 10902, 00 грн.;

- накладною № ОС 5382 від 01.06.2016 на суму 2992, 50 грн.;

- накладною № ОС 5311 від 31.05.2016 на суму 9278, 64 грн.;

- накладною № ОС 5132 від 27.05.2016 на суму 20097, 84 грн.;

- накладною № ОС 5088 від 27.05.2016 на суму 23214, 24 грн.;

- накладною № ОС 4562 від 20.05.2016 на суму 25601, 52 грн.;

- накладною № ОС 4560 від 20.05.2016 на суму 22814, 40 грн.;

- накладною № ОС 4512 від 20.05.2016 на суму 23672, 88 грн.;

- накладною № ОС 4511 від 20.05.2016 на суму 23390, 64 грн.;

- накладною № ОС 4498 від 20.05.2016 на суму 29635, 20 грн.;

- накладною № ОС 4496 від 20.05.2016 на суму 28529, 76 грн.;

- накладною № ОС 4494 від 20.05.2016 на суму 22579, 20 грн.;

- накладною № ОС 4473 від 19.05.2016 на суму 23049, 60 грн.;

- накладною № ОС 4463 від 19.05.2016 на суму 23273, 04 грн.;

- накладною № ОС 4447 від 19.05.2016 на суму 6772, 50 грн.;

- накладною № ОС 4415 від 19.05.2016 на суму 29694, 00 грн.;

- накладною № ОС 4414 від 19.05.2016 на суму 29458, 80 грн.;

- накладною № ОС 4402 від 19.05.2016 на суму 23214, 24 грн.;

- накладною № ОС 4391 від 19.05.2016 на суму 23343, 60 грн.;

- накладною № ОС 4389 від 19.05.2016 на суму 29364, 72 грн.;

- накладною № ОС 4385 від 19.05.2016 на суму 29411, 76 грн. (арк. справи 21-42).

Відповідно до п. 3.1. договорів покупець оплачує вартість партії товару у наступному порядку:

Після подачі заявки і одержання рахунку на поставку товару покупець протягом 2-х (двох) банківських днів, зобов`язаний внести на поточний рахунок постачальника авансовий платіж у розмірі 50 % (п`ятдесяти відсотків) від вартості партії товару, вказаної у виставленому постачальником рахунку. Остаточний розрахунок за поставлену партію товару здійснюється покупцем протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з моменту фактичної поставки товару.

Згідно з п. 3.2. договорів оплата товару здійснюється засобами безготівкових банківських платежів по реквізитах постачальника, вказаних в договорі або готівкою в касу постачальника. Оплата без виставлення рахунку постачальника не допускається.

Датою оплати за даною угодою вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Валютою платежів за даною угодою є українська гривня (п. 3.3. договорів).

Позивач вказує, що в порушення умов договорів поставки № 2016/П/64 від 19.05.2016 та № 2018/П/180 від 06.08.2018 відповідачем оплата здійснена не у повному обсязі та станом на 01.07.2019 заборгованість останнього складає 140336, 14 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю «Паркінг+» та Приватним підприємством фірма «Бріз СПД» за період з 01.01.2019 по 01.07.2019, підписаним уповноваженим представниками сторін та скріплений їх печатками (арк. справи 44).

Разом з тим, 18.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Паркінг+» (сторона 1) та Приватним підприємством фірма «Бріз СПД» (сторона 2) укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до умов якої сторона 1 і сторона 2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про залік таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з договорів, у яких сторона 1 і сторона 2 є сторонами.

Відповідно до п. 4 вказаної угоди сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями у сумі 70025, 00 грн. Залишок боргу сторони 2 на користь сторони 1 становить 77990, 97 грн. (арк. справи 43).

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою договори № 2016/П/64 від 19.05.2016 та № 2018/П/180 від 06.08.2018 є договорами поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наявності перед позивачем заборгованості у розмірі 77990, 94 грн., керуючись приписами ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позивачем обґрунтовано пред`явлено позов про стягнення суми основного боргу з відповідача та позовні вимоги в частині стягнення суми боргу у розмірі 77990, 94 грн. підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрати у розмірі 60350, 53 грн., суд виходить з наступного.

В ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували наявності перед позивачем заборгованості, дослідивши поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у розмірі 60350, 53 грн. (за період з 01.01.2017 по 01.08.2017 у розмірі 26721, 24 грн., за період з 01.08.2017 по 01.01.2018 у розмірі 17788, 19 грн., за період з 01.01.2018 по 01.08.2018 у розмірі 3000, 06 грн., за період з 01.08.2018 по 15.11.2018 у розмірі 5824, 00 грн., за період з 15.11.2018 по 01.07.2019 у розмірі 7017, 04 грн.), судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2075, 12 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства фірма «Бріз СПД» (61138, м. Харків, вул. Фасадна, 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паркінг+» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 2, ) заборгованість за договором № 2016/П/64 поставки від 19.05.2016 та договором № 2018/П/180 поставки від 06.08.2018 у розмірі 138341, 47 грн., з яких: 77990, 94 грн. - сума основного боргу, 60350, 53 грн. - інфляційні збитки та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2075, 12 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 21.10.2019.

Суддя Н.А. Новікова