ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2019 р. Справа№ 910/11990/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 16.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 (повний текст складено 11.07.2019)

у справі № 910/11990/18 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алуфтех"

про стягнення 988 411,41 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року Державне підприємство Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алуфтех" (далі - відповідач) про стягнення 988 411,41 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором субпідряду від 23.03.2018 №1-3/18 в частині оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 918 200,52 грн., пеню - 64 626,22 грн., 3% річних - 5 584,67 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі №910/11990/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання робіт за договором субпідряду №1-3/18 від 23.03.2018 за період з 21.05.2018 по 22.06.2018.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" звернулось до Північного апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі № 910/11990/18 в повному обсязі та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що факт виконання робіт позивачем у період з 21.05.2018 по 22.06.2018 відповідно до технічного завдання підтверджується актом звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезення розкривних порід Клесівського 6 родовища гранітів за період із 21.05.2018 по 22.06.2018 згідно договору підряду №11-У/18 від 22.03.2018.

Скаржник стверджує, що листом від 06.07.2018 ТОВ «Алуфтех» вказало, що субпідрядником порушено умови договору, зокрема пункти 1.6., 4.1., 1.3., 1.11., 3.4., 4.16., 4.17., 4.20, 5.1.4, проте претензій до обсягу виконаного позивачем комплексу робіт не пред`являлось та не заперечувався факт виконання робіт позивачем.

Апелянт зазначає, що акт маркшейдерського розрахунку складений на виконання договору підряду №11-У/18 від 22.03.2018 та звертає увагу, що відповідно до пункту 4.7 договору маркшейдер вправі самостійно провести замір у разі відсутності представника підрядника та субпідрядника.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 01.10.2019, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що, оскільки у позивача відсутне погоджене технічне завдання на червень 2018, тому твердження про виконання робіт на ділянках № 2 та № 5 є необгрунтованим.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алуфтех" зазначає, що акт звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезення розкривних порід складено до іншого договору №11-У/18 від 22.03.2018, виконаний маркшейдером ТОВ «Технобуд» Макарицьким А.П. та сторонами не погоджувався.

Відповідач звертає увагу, що договір субпідряду №1-3/18 від 23.03.2018 та договір підряду №11-У/18 від 22.03.2018 не являються ідентичними, оскільки в них врегульовані різні ділянки та обсяги виконання робіт.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алуфтех" наголошує, що специфікацією №5 врегульовано питання робіт з перевезення та складування порід, а не виїмки. Крім того, специфікаціями №2 та №5 не закріплено, що місцем виконання робіт є ділянки №2 та №5, тому застосування договірного тарифу із даної специфікації у розмірі 33 грн. та 34 грн. за 1 кубічний метр породи, є необгрунтованими.

Узагальнені доводи відповіді на відзив на апеляційну скаргу

16.10.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Державним підприємством Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що твердження ТОВ «Алуфтех» про недоведеність факту виконання робіт, його обсягів, вартості робіт не відповідають дійсності, оскільки на підтвердження виконання робіт надано акти виконаних робіт, а також акт звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезення розкривних порід Клесівського 6 родовища гранітів за період з 21.05.2018 по 22.06.2018 згідно договору підряду №11-У/18 від 22.03.2018, який був складений замовником робіт ТОВ «Технобуд». Крім того, позивач зазначає, що на підтвердження факту погодження виконання робіт між підрядником та субпідрядником до матеріалів справи додані специфікації.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019 справу №910/11990/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 у справі №910/11990/18 апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі № 910/11990/18 залишено без руху. Роз`яснено Державному підприємству Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 22 239, 27 гривень.

09.09.2019 Державним підприємством Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення № 687 від 04.09.2019 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 22 239, 28 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі № 910/11990/18 та справу призначено до розгляду на 16.10.2019.

Позиції учасників справи

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційної інстанції 16.10.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 16.10.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

23.03.2018 між Державним підприємством Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" (субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алуфтех" (підрядник) укладено договір субпідряду №1-3/18 (надалі - договір) (т. 1; а.с. 32-40).

Пунктом 1 договору встановлено, що даний договір субпідряду укладено на виконання положень договору підряду №11-У/18 від 22.03.2018 між ТОВ "Алуфтех" та ТОВ "Технобуд" (замовник) у відповідності та на підставі положень статті 838 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 1.1 договору субпідрядник зобов`язується за завданням підрядника та на власний ризик виконати комплекс розривних робіт на Клесівському 6 родовищі гранітів, а підрядник зобов`язується прийняти і оплатити належним чином виконані роботи відповідно до умов договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору комплекс робіт, які підлягають виконанню субпідрядником відповідно до умов цього Договору, включає в себе наступні види робіт: 1.2.1 підготовка ділянки під зняття розкривних порід та ділянки під складування розкривних порід (влаштування технологічних доріг, підвезення матеріалу для влаштування технологічних доріг, тримання в належному стан наявних технологічних доріг, вирівнювання ділянок і т.д); 1.2.2 зняття (екскавація) та навантаження розкривних порід в автотранспорт; 1.2.3 перевезення розкривних порід до місця їх складування; 1.2.4 зачистка площі знятих розкривних порід; 1.2.5 складування розкривних порід (формування відвалів: розгортання, вирівнювання).

Пунктом 1.3 договору передбачено, що загальний обсяг розкривних порід, які підлягають зняттю, перевезенню та складуванню субпідрядником відповідно до умов цього договору (з зачисткою площі їх зняття) становить 303 000 куб. м в щільному вигляді. При цьому, субпідрядник за місцем проведення робіт, вказаним у п. 1.5 договору, зобов`язується забезпечити проведення таких робіт в обсязі не менше 35 000 в щільному вигляді на місяць. Роботи виконуються на підставі щомісячного технічного завдання замовника, до якого додається графічний план території, на якій підлягають виконанню роботи на протязі відповідного місяця. Технічне завдання складається маркшейдерською службою замовника і передається підряднику для обов`язкового погодження з субпідрядником до початку відповідного календарного місяця. Сторони домовились, що у технічному завданні передбачений цим пунктом мінімальний щомісячний обсяг виконання робіт може бути зменшений за одноособовим рішенням замовника.

Терміни початку і закінчення робіт погоджуються сторонами у відповідних специфікаціях (пункт 1.4 договору).

Сторони у пункті 1.6 договору встановили, що роботи виконуються субпідрядником відповідно письмових вказівок підрядника на підставі проектно-технічної документації замовника (робочого проекту розробки і гірничо -технічної рекультивації Клесівського 6 родовища гранітів, плану розвитку гірничих робіт ТОВ "Технобуд" на 2018 і т.д.) та щомісячного технічного завдання замовника.

Матеріально - технічне забезпечення проведення робіт, включаючи вартість масел, дизельного пального, експлуатаційних рідин, вартість технічного обслуговування, ремонту, витрати на оплату праці водіїв та обслуговуючого персоналу техніки, їх проживання, харчування і т.д. покладається на субпідрядника (пункт 1.8 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору тариф на роботи є договірним, встановлюється за домовленістю сторін в гривнях за 1 кубмічний метр (в щільному вигляді) розривних порід, знятих, перевезених та за складованих належним чином зі зачисткою площі їх зняття і вказується у Специфікаціях.

У пункті 3.1 договору передбачено, що розрахунки за надані послуги між сторонами здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування підрядником безготівкових грошових коштів на поточний рахунок субпідрядника.

Підрядник протягом 10 календарних днів з дати підписання цього договору здійснює компенсацію витрат субпідрядника на доставку техніки до місця виконання робіт шляхом перерахування субпідряднику грошових коштів в розмірі 50 000,00 грн. (з ПДВ). Сума вказаної компенсації не підлягає зарахуванню в рахунок оплати робіт (пункт 3.1.1 договору). Розрахунки за виконанні субпідрядником роботи по даному договору здійснюються підрядником помісячно протягом трьох робочих днів з дати підписання обома сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт за відповідний місяць. За письмовим погодженням сторін допускається часткова попередня оплата робіт за цим договором, на підставі відповідного рахунку субпідрядника (пункт 3.1.2 договору).

Згідно з пунктом 3.2 договору підставою для оплати робіт підрядником є підписаний сторонами акт приймання-передачі виконаних робіт за відповідний місяць, в якому зазначається вартість робіт, що підлягає оплаті.

Порядок складання та підписання актів приймання - передачі виконаних робіт зазначено в пунктах 4.7 - 4.8 цього договору (пункт 3.3. цього договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору, роботи виконуються згідно з щомісячним технічним завданням, яке підрядник обов`язково погоджує з субпідрядником відповідно до умов п. 1.3 цього договору. Роботи виконуються в робочі дні тижня та в суботу і неділю (без додаткової оплати підрядником). Час початку та час закінчення щоденних робіт погоджується сторонами додатково в специфікаціях.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що протягом кожного календарного місяця роботи виконуються субпідрядником виключно в межах ділянок, вказаних в технічному завданні на відповідний місяць. Роботи, виконанні субпідрядником поза межами вказаних ділянок підрядником не приймаються і не оплачуються. При цьому, сторони домовились, що земельні ділянки, на яких субпідрядником здійснювались роботи, повертаються виключно після здійснення маркшейдерського заміру та звірки результатів фактично проведених робіт сторонами.

Визначення обсягу знятих, перевезених та заскладованих розкривних порід здійснюється сторонами один раз на місяць, в період з 25 по 28 число кожного місяця виконання робіт, шляхом проведення замовником, підрядником та субпідрядником спільного маркшейдерського заміру на дільниці виконання робіт за відповідний місяць. При цьому, повноваження представника підрядника та субпідрядника повинні бути відповідним чином підтвердженими. Якщо підтвердження представника підрядника чи субпідрядника останнім не підтвердженні, такий представник може бути недопущений до проведення маркшейдерського заміру. У випадку, відсутності представника підрядника чи субпідрядника маркшейдерський замір проводиться замовником самостійно. Сторони прийшли до взаємної згоди, що у випадку виникнення розбіжностей між даними маркшейдерських підрахунків замовника, підрядника та субпідрядника понад допустимі відхилення (3%), для визначення обсягу знятих, перевезених та заскладованих розкривних порід сторонами залучається незалежна маркшейдерська організація на вибір підрядника, дані заміру якої визначаються остаточними. Оплата послуг такої організації здійснюється підрядником з наступною компенсацією субпідрядником підряднику 50 % вартості таких послуг (пункт 4.7 договору).

У пункті 4.8 договору сторони встановили, що на підставі акту звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезення розкривних порід за звітний період субпідрядником до 30 числа відповідного календарного місяця складається, підписується зі своєї сторони та передається підряднику акт приймання - передачі виконаних робіт за такий місяць, в якому вказується обсяг знятих, перевезених та за складованих розкривних порід (в м. куб. у щільному стані) та вартість таких робіт. Підрядник зобов`язаний протягом трьох робочих днів підписати наданий субпідрядником акт виконаних робіт або надати субпідряднику письмову відмову від його підписання з зазначенням недоліків робіт. Акти приймання - передачі виконаних робіт за цим договором підписуються виключно керівниками підрядника та субпідрядника відповідно.

У випадку наявності у підрядника претензій до субпідрядника щодо якості зачистки ділянки проведення робіт, формування чи вирівнювання відвалу в місці складування розкривних порід, тощо, підрядник інформує про це субпідрядника в письмовій формі чи засобами електронної пошти із зазначенням виявлених недоліків. При цьому до моменту усунення вказаних недоліків підрядник має право не підписувати вказаний в п. 4.8. акт приймання-передачі виконаних робіт (пункт 4.9 договору).

23.03.2018 між сторонами складені специфікації №1,2,3,4,5 до договору субпідряду №1-3/18 від 23.03.2018 (т. 1; а.с. 41-45).

Звертаючись з позовними вимогами, позивач вказав, що відповідач порушив зобов`язання за договором субпідряду №1-3/18 від 23.03.2018 в частині оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача 918 200,52 грн. - основного боргу, 3% річних - 5 584,67 грн. та пеню - 64 626,22 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, договір, укладений між Державним підприємством Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алуфтех", за своєю правовою природою відноситься до договорів про надання послуг та договорів підряду.

Частина 2 статті 628 Цивільного кодексу України визначає, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

З позовної заяви вбачається, що субпідрядником за період з 21.05.2018 по 22.06.2018 за завданням підрядника на власний ризик виконаний комплекс розривних робіт на Клесівському 6 родовищі гранітів - на ділянці №2 у загальному об`ємі 20120 м3 та на ділянці №5 у загальному об`ємі 7097 м3, що підтверджується маркшейдерським заміром, відповідно до якого складено акт звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезення розкривних порід Клесівського 6 родовища гранітів.

Як вказувалось вище, пунктом 1.6 договору передбачено, що роботи виконуються субпідрядником відповідно письмових вказівок підрядника на підставі проектно-технічної документації замовника (робочого проекту розробки і гірничо-технічної рекультивації Клесівського 6 родовища гранітів, плану розвитку гірничих робіт ТОВ "Технобуд" на 2018 і т.д.) та щомісячного технічного завдання замовника.

Відповідно до пункту 4.1 договору, роботи виконуються згідно з щомісячним технічним завданням, яке підрядник обов`язково погоджує з субпідрядником відповідно до умов п. 1.3 цього договору.

Проте, суд першої інстанції встановив, що позивач для підтвердження виконання робіт не надав укладеного між сторонами технічного завдання з графічним планом території, на якій підлягають виконанню відповідні роботи. Також, позивачем не доведено, на яких ділянках були проведені відповідні роботи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази погодження технічного завдання підрядника з субпідрядником до початку відповідного календарного місяця.

Крім того, пунктом 4.8 договору встановлено, що на підставі акту звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезення розкривних порід за звітний період субпідрядником до 30 числа відповідного календарного місяця складається, підписується зі своєї сторони та передається підряднику акт приймання - передачі виконаних робіт за такий місяць, в якому вказується обсяг знятих, перевезених та складованих розкривних порід (в м. куб. у щільному стані) та вартість таких робіт.

Отже, акт звірки маркшейдерських контрольних підрахунків не може бути підставою для здійснення оплати за договором, оскільки за умовами договору підставою для оплати є акт приймання-передачі виконаних робіт.

Місцевим господарським судом встановлено, що акт звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезення розкривних порід Клесівського 6 родовища гранітів за період з 21.05.2018 по 22.06.2018 був складений до іншого договору, а саме до договору підряду №11-У/18 від 22.03.2018, а не до договору субпідряду №1-3/18 від 22.03.2018. Крім того, акт звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезення розкривних порід складений лише за підписом маркшейдера ТОВ "Технобуд" та не погоджений ані с підрядником, ані з субпідрядником.

Водночас, у вказаному акті міститься посилання на те, що відповідно до даного акту був виконаний обрахунок об`єму виїмки розкривних порід на ділянках, що зазначені в технічному завданні №1 від 19.04.2018 №2 від 15.05.2018 за даний проміжок часу. Проте, судом першої інстанції встановлено, що між сторонами не укладено технічних завдань за договором субпідряду на спірний період.

Таким чином, зазначений акт засвідчує лише підрахунок об`ємів виїмки розкривних порід Клесівського 6 родовища гранітів та не може бути підставою для здійснення оплати за договором за виконані роботи.

На підтвердження виконання робіт позивачем надано акт звірки маркшейдерських контрольних підрахунків, однак, дослідивши вказаний акт, суд першої інстанції встановив, що останній не містить підпису маркшейдера, підрядника, субпідрядника, стосується періоду з 20.04.2018 по 21.01.2018 та договору підряду №11-У/18 від 22.03.2018, а не договору субпідряду №1-3/18 від 22.03.2018, тому не може бути належним доказом у справі. (т. 1; а.с. 52).

Отже, позивач не надав належних та допустимих первинних доказів на підтвердження факту виконання комплексу розкривних робіт за договором.

Також, сторони у пункті 4.9. договору встановили, що у випадку наявності у підрядника претензій до субпідрядника щодо якості зачистки ділянки проведення робіт, формування чи вирівнювання відвалу в місці складування розкривних порід, тощо, підрядник інформує про це субпідрядника в письмовій формі чи засобами електронної пошти з зазначенням виявлених недоліків. При цьому до моменту усунення вказаних недоліків підрядник має право не підписувати вказаний в п. 4.8 акт приймання-передачі виконаних робіт.

11.07.2018 відповідач звернувся з листом №01 від 06.07.2018 до позивача з претензією (відповідно до опису вкладення та чеку від 11.07.2018), в якому вказав, що 28.06.2018 уповноваженою особою субпідрядника була зупинена техніка, яка виїхала з території виконання робіт. У порушення умов п. 5.1.2 договору субпідряду, субпідрядник зобов`язаний погоджувати щомісячне надане технічне завдання на виконання робіт за договором, проте систематична відсутність уповноваженої особи субпідрядника призвела до порушення субпідрядником умов договору, а саме: п. 1.6, п. 4.1, п. 1.3, п. 1.11, п. 3.4, п. 4.16, п. 4.17, п. 4.20, п. 5.1.4, п. 5.1.5, п. 5.1.6. Крім того, зазначив, що згідно з пунктів 6.7, 6.8 договору, у випадку порушень будь-якого із положень даного договору підрядник має право в односторонньому порядку розірвати даний договір (т. 1; а.с. 106).

Тобто, відповідач у письмовій формі повідомив позивача про відсутність погодження технічних умов та висловив претензії щодо вивезення техніки.

Надалі, 27.07.2018 позивачем на адресу відповідача направлено лист-претензію №265 від 17.07.2018, до якого позивач додав акти виконаних робіт, копію акту звірки маркшейдерських контрольних підрахунків об`єму вивезених розкривних порід, видаткову накладну.

У вищезазначеній претензії позивач вказує на відсутність погодженого технічного завдання та відповідних письмових вказівок щодо виконання робіт, що унеможливлює здійснення подальших субпідрядних робіт, передбачених договором. Позивач також посилається на простій техніки і завдання збитків, у зв`язку з відсутністю технічного завдання.

Тобто, у даному листі позивач самостійно вказує на неможливість виконання субпідрядних робіт за відсутності погодженого технічного завдання.

У матеріалах справи наявні акти приймання-передачі виконаних робіт №721 від 30.06.2018, №722 від 02.07.2018, які не підписані відповідачем. Вказані акти виставлені субпідрядником за комплекс розкривних робіт ділянки №5 за період з 21.05.2018 по 22.06.2018 (акт №721) та за комплекс розкривних робіт ділянки №2 за період з 21.05.2018 по 22.06.2018 (акту №722).

Відповідно до пункту 4.2 договору субпідряду, роботи виконані субпідрядником поза межами вказаних ділянок підрядником не приймаються і не оплачуються.

Місцевий господарський суд вказав, що, оскільки за умовами договору конкретні ділянки для проведення робіт визначаються замовником і вказуються у щомісячному технічному завданні, а роботи проводяться виключено в межах даних погоджених ділянок (п. 4.2 договору), то за відсутності погодження між сторонами технічного завдання посилання позивача в актах наданих послуг №721 від 30.06.2018 на суму 234 201,00 грн., №722 від 02.07.2018 на суму 683 999,52 грн. на проведення робіт на ділянках №5, №2 є недоведеними.

Також, в матеріалах справи наявний акт від 13.07.2018 №б/н (т. 1; а.с. 118) про виконання ТОВ "Алуфтех" робіт по зачистці ділянок №2 та №5, формування відвала (розгортанню та вирівнюванню) після проведення розкривних робіт субпідрядника, який підписаний гірничим інженером, головним механіком та директором ТОВ "Алуфтех".

Однак, зазначений акт є одностороннім, складений з порушенням умов договору, не підтверджує виконання робіт відповідачем, тому правомірно не був прийнятий судом першої інстанції як належний та допустимий доказ.

Згідно з частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 918 200,52 грн., оскільки позивачем не доведено факт виконання робіт за договором субпідряду №1-3/18 від 23.03.2018 за період з 21.05.2018 по 22.06.2018 на суму 918 200,52 грн. У зв`язку відмовою в частині стягнення суми основного боргу, вимоги щодо стягнення 64 626,22 грн. пені та 5 584,67 грн. 3% річних також не підлягають задоволенню, як похідні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, місцевий господарський суд правильно зазначив, що, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду, не порушено відповідачем, то позовні вимоги про стягнення 988 411,41 грн. не підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі № 910/11990/18 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі № 910/11990/18 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі № 910/11990/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі № 910/11990/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва".

4. Матеріали справи №910/11990/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.10.2019.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім