ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 справа № 914/1653/19

За позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м.Київ

до боржника: Фізичної особи-підприємця Кусь Богдана Євгеновича, м. Львів,

про: стягнення 139' 677,88 грн за кредитним договором від 31.03.2017 року, а саме: 47 154,11 грн. заборгованості за кредитом, 32'786,92 грн. заборгованості за процентами нарахованими на прострочену заборгованість, 11842,04 грн. заборгованості за процентами у вигляді щомісячної комісії, 47'912,81 грн. пені.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

Від позивача: Гулкевич Н.І. - представник (довіреність №6596-К-О від 18.05.2017р.),

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» подано позов до Фізичної особи-підприємця Кусь Богдана Євгеновича про стягнення 139' 677,88 грн за кредитним договором від 31.03.2017 року, а саме: 47 154,11 грн. заборгованості за кредитом, 32'786,92 грн. заборгованості за процентами нарахованими на прострочену заборгованість, 11842,04 грн. заборгованості за процентами у вигляді щомісячної комісії, 47'912,81 грн. пені.

Ухвалою суду від 20.08.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 17.09.2019 р.

Розгляд справи відбувається за правилами, передбаченими ст.ст. 247-252 ГПК України.

Позивач у судове засідання 15.10.2019р. з`явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання 15.10.2019р. не з`явився.

Обставини справи:

31.03.2017р. на підстави заяви про відкриття поточного рахунку відповідач 1 приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» ПАТ КБ «Приватбанк», який в подальшому перейменовано на АТ КБ «Приватбанк» (надалі - Умови), що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, тарифів банку, які разом складають договір банківського обслуговування б/н від 14.08.2013 (далі - договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати відповідні умови договору.

Приписами пунктів 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.3, 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.4 та 3.2.1.6.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його поповнення, сплати процентів та винагороди.

Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку.

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі).

Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється фіксована процентна ставка.

Цей договір, а саме - обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту в межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Копії вищевказаних заявки та Умов наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином.

Так, на виконання умов договору, відповідачу 1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта, на його поточний рахунок № НОМЕР_1 було перечислено суму кредиту в розмірі 50' 000,00 грн.

Відповідачем частково сплачено тіло кредиту в розмірі 2845,89 грн. 12.05.2017р., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача. Більше жодних проплат заборгованості відповідач не здійснював.

10.01.2018р. позивач звертався до відповідача з претензією про погашення суми боргу за тілом кредиту, за відсотками та пені.

Відповіді на претензію відповідач не надав, заборгованості не погасив.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині своєчасного повернення кредиту, а також сплати процентів та винагороди за користування кредитом, 15.08.2019 АТ КБ «Приватбанк» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ФОП КУСЯ Б.Є. про стягнення 139' 677,88 грн за кредитним договором від 31.03.2017 року, а саме47 154,11 грн. заборгованості за кредитом, 32'786,92 грн. заборгованості за процентами нарахованими на прострочену заборгованість, 11842,04 грн. заборгованості за процентами у вигляді щомісячної комісії, 47'912,81 грн. пені.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Позиція суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 634, ст. 1054, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1048, ст. 627 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктами 3.2.1.4.1.1-3.2.1.4.1.3, 3.2.1.4.4 Умов передбачено, що за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно і до моменту обнулення кредитного ліміту, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.

За сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016 у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 64 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Клієнт сплачує банку комісію за використання ліміту відповідно до пп. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами та правилами надання банківських послуг. Сума стягуваної комісії не менше за 200 грн.

З огляду наведеного, використання відповідачем кредитного ліміту, наданого в рамках договору, свідчить про погодження останнього з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та, відповідно, породжує для відповідача 1 обов`язок по своєчасній сплаті процентів за користування кредитом та винагороди за його користування у повному обсязі згідно умов договору.

Пунктами 1 та 7 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач власні грошові зобов`язання за договором не виконав, заперечень та/або доказів на підтвердження протилежного не надав, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 47 154,11 грн. заборгованості за кредитом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача: 32'786,92 грн. заборгованості за процентами нарахованими на прострочену заборгованість, 11842,04 грн. заборгованості за процентами у вигляді щомісячної комісії, 47'912,81 грн. пені.

Приписами статей 230, 232 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пп. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.4 Умов, при порушенні клієнтом будь-якого зобов`язання по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пп. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених пп. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Оскільки арифметично вірний розмір заявленої до стягнення пені за порушення строків сплати кредиту та комісії, обрахованої судом за вказаний позивачем період з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень Умов, вимога позивача про стягнення з відповідачів 47'912,81 грн пені за порушення строків сплати кредиту.

Водночас, в силу вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відтак, позивачем правомірно нараховано відповідачу штрафні санкції за прострочення зі сплати отриманого кредиту: 32'786,92 грн. заборгованості за процентами нарахованими на прострочену заборгованість, 11842,04 грн. заборгованості за процентами у вигляді щомісячної комісії.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кусь Богдана Євгеновича (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) 47'154,11 грн. заборгованості за кредитом, 32'786,92 грн. заборгованості за процентами нарахованими на прострочену заборгованість, 11'842,04 грн. заборгованості за процентами у вигляді щомісячної комісії, 47'912,81 грн. пені, 2' 095,16 грн. судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2019р.

Суддя Козак І.Б.