УХВАЛА

м. Київ

17.10.2019Справа № 910/10612/14
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс"

на дії головного державного виконавця Відділу виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозової А.І. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору

у справі № 910/10612/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс"

про стягнення 6 210 357,32 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача (заявника): Плюта К.С.

Від ВДВС: Лозова А.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядалась справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" про стягнення 5 811 636,52 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 83 348,24 грн. інфляційної складової боргу, 315 372,56 грн. три відсотки річних за договором № 520073 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.02.2004р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2014 у справі № 910/10612/14 позов задоволено частково, припинено провадження у справі в частині стягнення 304 531,38 грн. основного боргу, стягнуто з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Липкижитлосервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 4 209 306 грн. 34 коп. основного боргу, 83 348 грн. 24 коп. інфляційних втрат, 315 372 грн. 56 коп. річних, 57 808 грн. 23 коп. судового збору, в решті позову відмовлено.

23.09.2014 на виконання рішення суду був виданий наказ.

26.09.2019 через канцелярію суду боржник - КП по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Липкижитлосервіс" подав скаргу на дії головного державного виконавця Відділу виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозової А.І. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 02.12.2016.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.09.2019 прийняв до розгляду скаргу КП по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Липкижитлосервіс" на дії головного державного виконавця Відділу виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозової А.І. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору по справі № 910/10612/14, розгляд скарги призначив на 17.10.2019.

У судовому засіданні 17.10.2019 представник заявника вимоги скарги підтримав, представник ВДВС подала клопотання про долучення документів до матеріалів справи ьта заявила усне клопотання про залишення скарги без розгляду.

Розглянувши скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс", суд зазначає наступне.

Згідно ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Відділу виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозовою А.І. за заявою стягувача постановою від 19.08.2016 відкрито виконавче провадження № 51981512 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.09.2014 у справі № 910/10612/14, 02.12.2016 за заявою стягувача винесена постанова ВП № 51981440 про повернення виконавчого документа стягувачу та постанова №51981512 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 439 372,80 грн, 07.12.2016 державним виконацем винесена постанова ВП № 53068534 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" виконавчого збору на підставі постанови про стягнення виконавчого збору № 51981512 від 02.12.2016.

Заявник стверджує, що у матеріалах виконавчого провадження відсутня постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 51981512, як і відомості про здійснення виконавчих дій, тому підстав для стягнення виконавчого збору немає. Крім того, повідомляє, що заборгованість заявника перед боржником по виконавчому документу у цій справі погашена поза межами ВП № 51981512 у добровільному порядку, тому підстави для стягнення виконавчого збору відсутні. Посилаючись на вказані обставин скаржник зазначає, що:

- постанова про стягнення виконавчого збору № 51981512, була прийнята з порушенням процедури, а саме п. 4 ст. 37 та п. З ст. 40 Закону № 1404-VIII, що відповідно несе наслідки визнання її не чинною та такою, що була прийнята з порушенням процедури;

- виконавець, попри те, що у скарзі наголошує про необхідність врахування норм ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII, сам не дотримувався зазначеного у статті порядку та процедури, А саме, без винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору;

- фактичного стягнення державним виконавцем з боржника на користь стягувана присуджених за наказом сум не відбулось, з огляду на положення ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», правові підстави для винесення постанови від 02.12.2016 ВП № 51981512 про стягнення з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» виконавчого збору були відсутні.

- правова позиція щодо того, що для того, щоб виникли підстави для стягнення виконавчого збору, державний виконавець повинен фактично виконати рішення підтверджується Верховним Судом України та судовою практикою Вищого господарського суду України.

Відповідно до ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Разом з тим, згідно ч. 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України "Про виконавче провадження", згідно з частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Ураховуючи наведене, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України "Про виконавче провадження" встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, враховуючи наведе вище, оскільки стягувачем оскаржується дії державного виконавця щодо підстав та правомірності стягнення виконавчого збору, суд дійшов висновку, що провадження з розгляду скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" на дії головного державного виконавця Відділу виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозової А.І. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у справі № 910/10612/14, підлягає закриттю.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" , що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження з розгляду скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" на дії головного державного виконавця Відділу виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозової А.І. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у справі № 910/10612/14, закрити.

2. Роз`яснити скаржнику (боржнику), що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання її повного тексту у порядку передбаченому частиною 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.10.2019 року

Суддя О.М.Ярмак