ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Справа № 923/659/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Повного товариства "Підприємство "Торговий сервіс", , пр-т Миру, 109-а, м. Генічеськ Херсонської області,

до Генічеської міської ради Херсонської області, , вул. Міська, 8, м. Генічеськ Херсонської області,

про визнання недійсним рішення,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

в с т а н о в и в:

Повне товариство "Підприємство "Торговий сервіс" звернулось до господарського суду з позовною заявою до Генічеської міської ради про визнання недійсним повністю та скасувати рішення сесії Генічеської міської ради № 1010 від 30.01.2019 року про відмову Повному Товариству «Підприємство «Торговий сервіс» у продажі земельної ділянки орієнтовною площею 0,3850 га за адресою: місто АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення ринку), із земель комунальної власності житлової та громадської забудови Генічеської міської ради на підставі п. «б» ч. 5 ст. 128 ЗК України, та зобов`язавши Генічеську міську раду розглянути та задовольнити заяву ПТП «Торговий сервіс» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтовною площею 0,3850 га за адресою: місто АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення ринку), із земель житлової та громадської забудови Генічеської міської ради.

Ухвалою від 06.08.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання по справі на 03.09.2019, встановивши сторонам строк для надання відзиву та позов та відповіді на відзив.

Від Генічеської міської ради 29.08.2019 надійшов відзив, у якому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою від 03.09.2019 Господарський суд у зв`язку з першою неявкою позивача відклав розгляд справи на 24.09.2019.

За результатами розгляду справи у судовому засіданні 24.09.2019 Господарський суд постановив закрити підготовче засідання, призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні 15.10.2019 в режимі відеоконференції.

У судове засідання 15.10.2019 сторони не забезпечили явку своїх представників сторін, суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі.

І. Стислий виклад позиції позивача:

Між Генічеською міською радою та Повним Товариством «Підприємство «Торговий сервіс» 24.09.2004 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4248,9 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 , строком на 10 років. Земельну ділянку передано підприємству в оренду під розміщення ринку.

Рішенням Виконавчого комітету Генічеської міської ради №81 від 20.02.2002 року

підприємству «Торговий сервіс» було погоджено будівництво ринку по пр. Миру, 109 -а, згідно узгодженого проекту. Рішенням цього ж Виконавчого комітету за № 86 від 20.03.2006 року, тобто вже в період дії вказаного договору оренди земельної ділянки, затверджено акт Державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації першої черги міського ринку (торговельні ряди) підприємства «Торговий сервіс» торговельною

площею 409,68 кв.м., загальними розмірами 18,75 х 20,85 кв.м.

В період дії договору оренди земельної ділянки підприємство «Торговий сервіс» набуло право власності на незавершене будівництво промислового та продовольчого павільйонів готовністю 35% та не житлові приміщення загальною пл.. 409.68 км.м., які розташовані за цією ж адресою, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.06.2008 року.

Рішенням Генічеського районного суду від 02.02.2009 року підтверджено право власності підприємства «Торговий сервіс» на нерухоме майно, яке розташоване на орендованій земельній ділянці за вказаною адресою, а саме: нежитлові приміщення - лабораторія (А), пл. 7,6 кв.м., склад - (Б) пл. 69,7 кв.м., вбиральню - (В) пл. 8,3 квм., критий майданчик над торгівельними рядами (навіс) - (Г). пл. 409.7 кв.м., незавершений будівництвом продовольчий павільйон готовністю 35% )Д), пл. АДРЕСА_2 кв.м., незавершений будівництвом промисловий павільйон готовністю 35% (С), пл. 576 кв.м., споруди 1 - 8.

Генічеським районним судом 06.12.2011 розглянута заява начальника відділу ДВС Генічеського РУЮ про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення Генічеського районного суду від 21.10.2011 по справі № 2-1081/11 та постановлено ухвалу, якою ця мирова угода судом була визнана.

Згідно ухвали суду, за ОСОБА_1 визнано право власності на незавершені будівництвом не житлові приміщення, що розташовані на орендованій земельній ділянці про АДРЕСА_1 загальною площею 936 кв.м. За ОСОБА_2 визнано право власності на нежитлові приміщення розташовані на цій же земельній ділянці, і які займають загальну пл.465,6 кв.м.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 14.11.2012 року 1/10 частина об`єкту незавершеного будівництва, - продовольчого павільйону «Д»,

готовністю 35% пл. 342,8 АДРЕСА_3 ., що знаходиться в АДРЕСА_1 , продано ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

У зв`язку з закінченням строку дії договору оренди, позивач у вересні 2014 року звернувся до відповідача із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 на такий самий строк.

Генічеська міська рада розглянувши це питання 28.10.2014 рішенням сесії № 1033 відмовила підприємству в поновленні договору оренди вказаної земельної ділянки.

Установчим договором ПТП «Торговий сервіс» затвердженого загальними зборами товариства засновниками і його учасниками є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які в рівних частках сформували складений капітал товариства.

В лютому 2015 року ПТП «Торговий сервіс» звернулось до Генічеської міської ради із заявою про надання згоди на складання проекту відведення земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_4 , кадастровий номер .01:093:000 для подальшого викупу у власність.

Не зважаючи на те, що Генічеській міській раді були надані усі необхідні документи, які підтверджують правомірність викладеної в заяві вимоги, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску, рішенням сесії Генічеської міської ради № 116 від 30.03.2016 року Підприємству у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність було відмовлено. Відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач послався на ст. 331 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про основи містобудування».

Оскільки ПТП «Торговий сервіс» вважав, що рішення відповідача про відмову у наданні згоди на складання проекту відведення вказаної земельної ділянки не відповідає вимогам діючого законодавства, підприємство звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування рішення органа місцевого самоврядування.

Постановою Генічеського районного суду від 21.10.2016 року адміністративний позов ПТП «Торговий сервіс» задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення сесії Генічеської міської ради № 116 від 30 березня 2016 р. в частині відмови повному товариству «Підприємство «Торговий сервіс» у наданні згоди на складання проекту відведення земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , площею 0,3850 га, кадастровий номер :01:093:000, для подальшого викупу у

власність; зобов`язано Генічеську міську раду повторно розглянути заяву повного товариства «Підприємство «Торговий сервіс» про надання згоди на складання проекту відведення земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , площею 0,3850 га. кадастровий номер :01:093:000, для подальшого викупу у власність, з прийняттям рішення відповідно до вимог земельного законодавства.

При повторному розгляді заяви Позивача про надання згоди на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність шляхом викупу листом Відповідача від 14.02.2017 року підприємству було запропоновано надати документи, що підтверджують введення в експлуатацію об`єктів будівництва, що знаходяться на цій земельній ділянці. Всі документи, які підтверджують право власності на об`єкти нерухомості, а також Акт прийняття в експлуатацію від 15.03.2006 року об`єкту, що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Відповідачу були надані, що підтверджується листом підприємства, яке зареєстровано в Генічеській міській раді 22.02.2016 року.

Відповідача, рішенням сесії Генічеської міської ради № 386 від 28.02.2017 підприємству в черговий раз відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтовною пл. 0,3850 га в АДРЕСА_1 . Підставою відмови, як зазначено в рішенні, стало ніякими доказами необґрунтоване твердження про відсутність актів вводу в експлуатацію нерухомих будівель і споруд.

Це рішення Позивачем також було оскаржено до суду. За наслідками розгляду цієї

справи Генічеський районний суд постановою від 17.08.2017 року визнав рішення органу місцевого самоврядування незаконним та скасував його, зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки, орієнтовною пл. 0,3850 га кадастровий номер :01:093:000 за адресою АДРЕСА_1 та прийняти рішення відповідно до вимог земельного законодавства.

Позивач стверджує, що відповідач, розглядаючи заяву щодо вказаного питання умисно, систематично порушує земельне законодавство і позбавляє ПТП «Торговий сервіс» в реалізації його законних прав, а територіальну громаду в одержанні доходу за користування землею. Лист генеральному прокурору з цього приводу також долучено до даного позову.

На виконання рішення суду від 17.08.2017 року, розглядаючи заяву Позивача з вказаного питання, сесія Генічеської міської ради своїм рішенням № 652 від 30.01.2018 року в черговий раз відмовила ПТП «Торговий сервіс» у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтовною площею 0,3850 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення ринку), із земель житлової та громадської забудови Генічеської міської ради. Як на підставу відмови Відповідач послався на пункт «а» та «б» частини п`ятої статті 128 Земельного кодексу України, а саме: у зв`язку з неподанням документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу спірної земельної ділянки та виявленням недостовірних відомостей у поданих документах.

Рішення Відповідача № 652 від 30.01.2018 року було оскаржено до Херсонського окружного адміністративного суду, який своїм рішенням від 01.08.2018 року вимоги Позивача в частині його скасування задовольнив. Суд визнав протиправним та скасував рішення Генічеської міської ради № 652 від 30.01.2018 року про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнованою площею 0,3850 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення ринку), із земель житлової та громадської забудови Генічеської міської ради.

Зобов`язано Генічеську міську раду Херсонської області розглянути заяву Повного

товариства "Підприємство "Торговий сервіс" від 03 січня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнованою площею 0,3850 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення ринку), із земель житлової та громадської забудови Генічеської міської ради, з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні та з дотриманням приписів ст. 128 Земельного кодексу України.

Не зважаючи на наведені судом правові підстави незаконності рішення відповідача № 652 від 30.01.2018 року, він своїм рішенням №1010 від 30.01.2019 року фактично прийняв аналогічне за змістом рішення і в черговий раз відмовив Позивачу з тієї самої підстави, яка була викладена ним в рішенні № 652 від 30.01.2018 року, а саме: виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Отже, позивач стверджує, що протягом чотирьох років відповідач порушує його права, як власника нерухомого майна, що розташоване за вказаною адресою, приймаючи повторно рішення та відмовляючи в реалізації права, вказуючи в ньому відомості, які не відповідають дійсності.

Отже, не погоджуючись з рішенням Генічеської міської ради позивач звернувся з відповідним позовом до Господарського суду Херсонської області.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача:

Рішенням Генічеської міської ради від 30 січня 2019 року № 1010 «Про відмову», позивачу було відмовлено у продажі земельної ділянки на підставі пункту «б» частини 5 статті 128 ЗК України (виявлення недостовірних відомостей у поданих документах).

Недостовірними, у поданих Позивачем документах, є наступні відомості:

По-перше, у заявах від 02.01.2019 року, 03.01.2018 року (яка є додатком та уточненням до заяви від 21.11.2016 року у якій, у свою чергу. Позивач вимагає повторно розглянути заяву від 01.02.2015 року), Позивач просить надати дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтовною площею 0.385 га за адресою: АДРЕСА_1 . для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та розміщення ринку.

Дійсно, 24.09.2004 між Генічеською міською радою та Позивачем строком на 10 років було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4248.9 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 . Земельна ділянка передавалась підприємству в оренду під розміщення ринку.

Однак з 2004 року до теперішнього часу ринок за адресою: АДРЕСА_1 не створено. Треба зробити висновок, що ПТП «Торговий сервіс» на протязі більше десяти років використовує земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 не за цільовим призначенням. У порушення вимог статті 128 ЗК України.

По-друге, у вищезазначених зверненнях Позивач спочатку просить надати згоду на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0.385 га. кадастровий номер .01:093:000 (у заяві від 01.02.2015 року), 0:01:093:000 (у заяві від 21.11.2016 року). У подальшому, в заяві від 03.01.2018 року Позивач зазначає наступне: «Вказана земельна ділянка входила в межі земельної ділянки кадастровий номер 00:01:093:0001 площею 0,4249 кв.м., яку ПТП «Торговий сервіс» орендував починаючи з вересня 2004 року, та була зменшена на 399 кв.м. у зв`язку з продажем частини нерухомого майна, що знаходиться на цій земельній ділянці.»

Однак, земельної ділянки з кадастровим номером :01:093:0001 та площею 0,4249 кв.м. не існує. Відповідно до даних Державного земельного кадастру, площа земельної ділянки кадастровий номер :01:093:0001 складає 0,4249 га.

Крім того, залишається незрозумілим, яким чином площа земельної ділянки зменшилась саме на 399 кв.м. у зв`язку з продажем об`єкту - продовольчого павільйону «Д» площею 342,8 кв.м. ОСОБА_3 (як зазначено у позові). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 належить магазин з універсальним асортиментом товарів, Д-1, площею 348.3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки, подані Позивачем документи містили недостовірні відомості, і зазначені обставини, відповідно до пункту «б» частини 5 статті 128 ЗК України, є підставою для відмови в продажу земельної ділянки, останньому було правомірно відмовлено у продажі земельної ділянки орієнтовною площею 0,385 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та розміщення ринку.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення:

Між Генічеською міською радою (орендодавець) та ПТП „Торговий сервіс" (орендар) 24.09.2004 року строком на 10 років було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4248,9 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 . Земельну ділянку передано підприємству в оренду під розміщення ринку.

Позивач є власником нежитлових приміщень, розташованих на цій земельній ділянці за цією ж адресою, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.01.2016 (а.с. 21), від 04.06.2019 (а.с. 84-87), до складу якого входять: нежитлові приміщення, «Г», загальна площа 409,7 кв.м.; незавершений будівництвом промисловий павільйон готовністю, «Є» готовністю 60% загальною площею 576 кв.м. станом на 06.12.2011 року; склад «Б», загальна площа 53,1кв.м.; вбиральня «В» загальна площа 3 кв.м.

Як встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили (а.с. 31-34, 35-38, 40-43, 45-46, 98-100), факти які встановлені цими рішеннями мають преюдиційне значення і не підлягають доказуванню, - право власності позивача підтверджене рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 02.02.2009 року на нерухоме майно, яке розташоване на орендованій земельній ділянці за вказаною адресою.

Також, підставою для реєстрації права власності позивача у Витягу з Державного реєстру речових прав від 25.01.2016 (а.с. 21), а саме: нежитлове приміщення літера «Г» площею 409,7 кв.м; незавершене будівництво промислового павільйону літера «Є» площею 656 кв.м; склад - літера «Б» площею 53,1 кв.м; вбиральня літера «В» площею 3 кв.м. зазначено ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 06.12.2011 у справі № 6-21/2011, протокол зборів засновників ПТП „Торговий сервіс" від 07.12.2015 та акт приймання-передачі нерухомого майна від 09.12.2015 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21.

Отже, судом встановлено, що в період дії договору оренди земельної ділянки ПТП „Торговий сервіс" набуло право власності на об`єкти нерухомого майна на земельній ділянці в АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване в установленому порядку, реєстраційні дії є чинними.

Заявами від 01.02.2016, 31.03.2016, 21.11.2016 (а.с.53-59) позивач звертався до відповідача з пропозицією про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на об`єкти нерухомого мана. Ці заяви до цього часу не вирішені, хоча неодноразово були предметом розгляду суду, по ним прийняті судові рішення які набрали законної сили.

Відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під терміном «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - державна реєстрація прав) розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до приписів статті 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За таких обставин і правових підстав суд виходить з того, що позивач на законних підставах володіє об`єктами нерухомого майна, що знаходяться на земельній ділянці і до позивача відповідно до приписів закону перейшло право користування земельною ділянкою, яке належало на час набуття права власності на об`єкт нерухомого майна на правах оренди, що на час розгляду цієї справи не оформлене належним чином, право користування не зареєстроване за позивачем.

При цьому, частина об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці належить іншим особам, право користування земельною ділянкою яких також потребує оформленню.

Як вбачається з оскарженого рішення відповідача, 40 сесія 7 скликання ухвалила рішення "Про відмову" №1010 від 30 січня 2019 року (а.с. 24), яким: відмовив позивачу у продажі земельної ділянки орієнтовною площею 0,3850 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення ринку), із земель комунальної власності житлової та громадської забудови Генічеської міської ради, на підставі пункту 2б» ст. 128 Земельного кодексу України (виявлення недостовірних відомостей у поданих документах).

В той же час, як слідує з описової частини зазначеного рішення №1010 від 30.01.2019 року, підставою для прийняття такого рішення стала заява Повного товариства «Підприємства «Торговий сервіс», а правовими підставами Конституція України, Земельний кодекс України, Закон «Про землеустрій», Закон «Про регулювання містобудівної діяльності» та стаття 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», а також рекомендації відповідної постійної депутатської комісії.

Отже, відповідно до оскарженого рішення конкретні відомості, які виявлено радою як недостовірні і які стали підставою для відмови у задоволенні заяви, - не вказано.

Таким чином, суд зазначає, що між сторонами виник спір з приводу продажу земельних ділянок комунальної власності, порядок якого регулюється статтею 128 Земельного кодексу України.

Так, продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати

Ціна земельної ділянки визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться суб`єктами господарювання, які є суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до закону, на замовлення органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Ціна земельної ділянки площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд визначається за нормативною грошовою оцінкою, вказаною в технічній документації. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється за рахунок внесеного покупцем авансу, що не може бути більшим ніж 20 відсотків вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

Рішення про відмову продажу земельної ділянки може бути оскаржено в суді.

Як встановлено судом, земельна ділянка з кадастровим номером :01:093:0001 загальною площею 0,4249 кв.м. була сформована для цілей оренди. В той же час, на цій земельній ділянці розташовані об`єкти права власності різних власників, але земельні ділянки під будівлями і спорудами інших власників, так само як і позивача, не виділялися. Отже, для визначення земельних ділянок, що можуть бути виділені для продажу власникам об`єктів нерухомого майна будівель і споруд, необхідно розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За таких обставин і правових підстав суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним, йому відповідач відмовив у продажу землі не зазначивши обґрунтованих причин відмови.

Оскільки у відповідача немає обґрунтованих причин, розумних і зрозумілих підстав для відмови в продажу, то, виходячи із правової конструкції статті 128 Земельного кодексу України відповідач зобов`язаний діяти лише у спосіб, визначений цією нормою та прийняти лише одне рішення: - про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (оскільки такий проект відсутній) та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Для захисту свого права позивач просить визнати недійсним повністю та скасувати рішення 40 сесії 7 скликання "Про відмову" №1010 від 30 січня 2019 року, а також зобов`язати Генічеську міську раду розглянути та задовольнити заяву ПТП «Торговий сервіс» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтованою площею 0,3850 га за адресою АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті суд керується правовими висновками Верховного Суду у подібних справах (спорах).

Так, у цій справі вбачається, що право позивача є незахищеним та не реалізується через те, що місцева Генічеська міська рада вважає, що статтею 128 Земельного кодексу визначено альтернативні способи прийняття рішення, які визначаються радою «на свій розсуд» як дискреційні повноваження.

В той же час, як встановлено судом, у спірних правовідносинах рада не змогла обґрунтувати свої дії щодо відмови у продажі земельної ділянки, оскільки такі підстави відсутні. Обставини справи вказують, що у Генічеської міської ради є лише один варіант правомірної поведінки - надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (оскільки такий проект відсутній) та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до висновків Верховного Суду у справах щодо дискреційних повноважень рад, судова практика у цій категорії справ є усталеною.

Зокрема у справах № 825/602/17 (постанова від 23.05.2018), № 819/570/18 (постанова від 11.09.2019) Верховний Суд дійшов таких висновків:

"28… На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

29. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

30. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

31. У справі, що переглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано частиною 6 статті 118 ЗК України.

32. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними."

Застосовуючи ці підходи до справи, що розглядається, суд приходить до висновку, що у спірних відносинах Генічеська міська рада повинна діяти лише у один спосіб надати дозвіл.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо неправильного обрання способу захисту прав позивачем, оскільки вимога зобов`язати міську раду надати дозвіл на розробку проекту є у позовній заяві. До того ж зважаючи на те, що судовими рішеннями, які набрали законної сили встановлено, що Генічеська міська рада неодноразово неправомірно відмовляла у наданні дозволу, черговий повторний розгляд заяви не захистить прав позивача.

З огляду на це, саме зобов`язання ради надати дозвіл є найбільш ефективним способом захисту порушеного права, який судом застосовується у цій справі.

ІV. Розподіл судових витрат.

Судові витрати покладаються на відповідача в сумі 1921,00грн. судового збору.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України

в и р і ш и в:

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним повністю та скасувати рішення 40 сесії 7 скликання "Про відмову" №1010 від 30 січня 2019 року.

3. Зобов`язати Генічеську міську раду Херсонської області, , вул. Міська, 8, м. Генічеськ Херсонської області, розглянути заяву Повного товариства "Підприємство «Торговий сервіс», , пр-т Миру, 109-а, м. Генічеськ Херсонської області, та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки для обслуговування об`єктів нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 .

4. Судові витрати покласти на відповідача.

5. Стягнути з боржника Генічеської міської ради Херсонської області, , вул. Міська, 8, м. Генічеськ Херсонської області, на користь Повного товариства "Підприємство «Торговий сервіс», , пр-т Миру, 109-а, м. Генічеськ Херсонської області, судовий збір в сумі 1921,00грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривні 00 копійок).

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2019

Суддя П.Д. Пригуза