ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3242/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Подобєд І.М., Кощеєва І.М.

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/3242/19 (суддя Ліпинський О.В.)

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА", м. Дніпро

до ОСОБА_1 , м. Дніпро

про відшкодування збитків

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІТЕКС", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 2 070 314,04 грн

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/3242/19 (суддя Ліпинський О.В.) зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків повернуто заявнику на підставі ч.6 ст. 180 ГПК України, оскільки він поданий до особи, що перебуває за межами первісного позову, а позовні вимоги виникають із різних правовідносин.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося ТОВ "Виробниче підприємство "ГАММА", в якій, посилаючись на протиправність ухвали, просило її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом при винесенні ухвали про повернення зустрічного позову були протиправно відхилені пояснення та аргументи відповідача щодо поновлення пропущеного строку для подання зустрічної позовної заяви. В порушення ч. 2 ст. 2 ГПК України судом першої інстанції були порушені принципи рівності учасників судового процесу, змагальності та диспозитивності.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кощеєва І.М, Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/3242/19. Розгляд справи визначено провести в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін. Запропоновано сторонам у строк до 21.10.2019 надати відзив на апеляційну скаргу, а також у строк, установлений законом - відповідь на відзив, заперечення на відповідь, письмові пояснення тощо.

При призначенні справи до розгляду у порядку письмового провадження без виклику сторін суд виходив з невеликої складності спору та положень ч. 2 ст. 271 ГПК України, відповідно до якої апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції, що визначена, зокрема, у п. 6 ч.1 ст. 255 ГПК України (про повернення заяви позивачеві (заявникові)), розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 ст. 271 ГПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

21.10.2019 від апелянта до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні з викликом сторін для участі у судовому засіданні, обґрунтоване тим, що оспорювана ухвала не відноситься до переліку ухвал, визначених ч. 2 ст. 271 ГПК України, більшість питань не були досліджені в повному обсязі судом першої інстанції під час розгляду справи, наявних в матеріалах справи доказів недостатньо для прийняття вірного рішення у справі.

З огляду на те, що зустрічна позовна заява по суті є позовною заявою та ухвала про її повернення відноситься до переліку, визначеного ч.2 ст. 271 ГПК України, спір стосується правомірності застосування судом першої інстанції норм процесуального права та не потребує встановлення обставин в рамках судової експертизи, апеляційним судом у задоволенні клопотання апелянта про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 7 ч.2 ст. 258 ГПК України клопотання особи, яка подала апеляційну скаргу, викладаються в апеляційній скарзі. Апелянт не зазначив свого клопотання в поданій апеляційній скарзі, надав його суду лише 21.10.2019 та без доказів направлення іншій стороні, тому в силу положень ч. 2 ст. 273, ст. 118 ГПК України наявні підстави для відмови в його задоволенні.

Станом на 25.10.2019 будь-яких інших документів по справі від учасників процесу до суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення місцевого господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява №20347/03, рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що у п.1 ст.6 Конвенції втілено «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження у суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975, серія А,N 18, сс 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29.07.1998, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, c.1867, параграф 37).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 було порушено провадження у справі №904/3242/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІТЕКС", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА", м. Дніпро про стягнення заборгованості у сумі 2070314,04 грн.

Відповідно до заявлених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "БІТЕКС" просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" заборгованість за договором поставки №113/18 від 01.08.2018, а саме: 1578494,00 грн - борг; 283696,69 грн - пеню; 45538,47 грн - три відсотки річних, 162584,88 грн - інфляційні втрати.

Причиною виникнення спору стало неналежне виконання Відповідачем умов зазначеного договору поставки в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар.

Згідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 Відповідачу (ТОВ «Виробниче підприємство «ГАММА») було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання у справі на 17.09.2019.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення ухвали суду від 12.08.2019, що міститься в матеріалах справи (а.с. 74, т.1), остання отримана Відповідачем 02.10.2019.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику (ч.6 ст. 180 ГПК України).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «ГАММА» звернулося із зустрічним позовом у справі №904/3242/19 в межах установленого законом строку - 06.09.2019. В цій частині посилання апелянта на те, що судом першої інстанції були протиправно відхилені пояснення та аргументи відповідача щодо поновлення пропущеного строку для подання зустрічної позовної заяви, є такими, що не відповідають обставинам справи.

Зустрічна позовна заява заявлена до ОСОБА_1 , який, будучи директором Відповідача, підписав договір поставки №113/18, що є предметом розгляду у справі №904/3242/18, як вважає сам Відповідач, із перевищенням наданих директору повноважень згідно Статуту товариства, внаслідок чого Відповідачу може бути завдана шкода, яка ним оцінена в 125000,00 грн.

Отже, поданий зустрічний позов стосується спору між юридичною особою та її посадовою особою, повноваження якої припинені, про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями її посадової особи.

Як зазначалось, зустрічний позов приймається до розгляду з первісним, якщо обидва позови взаємопов`язані.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятися у тому, що обидва позови взаємопов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову також може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним позовом і первісним позовом можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. Таким чином, вимоги за первісним та зустрічним позовом взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони випливають з одних правовідносин.

Також, зустрічна вимога має бути направлена саме до позивача у справі, тобто відповідачем за зустрічною вимогою може бути тільки позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БІТЕКС", а не будь-яка інша особа.

З матеріалів справи вбачається, що первісний позов стосується неналежного виконання Відповідачем умов договору поставки в частині оплати за отриманий товар, тоді як зустрічний - відшкодування збитків, завданих директором Відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, зі змісту первісного і зустрічного позовів не вбачається обставин, які свідчать про їх взаємну пов`язаність, в тому числі, за підставами цих позовів, поданими доказами, а також можливістю зарахування вимог за обома позовами у зв`язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме повністю чи частково задоволення первісного позову тощо. Отже, як правильно встановлено судом першої інстанцій, предмет і підстави як первісного, так і зустрічного позовів стосуються різних правовідносин, та задоволення зустрічного позову не впливає на результати розгляду первісного позову, відповідачем за зустрічним позовом зазначено іншу особу, ніж позивач у справі, отже наявне порушення ч.2 ст. 180 ГПК України.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції були правомірно застосовані положення ч.6 ст. 180 ГПК України та зустрічна позовна заява повернута заявнику.

Право Відповідача на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції в даному випадку не порушено, бо може бути реалізовано шляхом звернення з позовом в загальному порядку.

Щодо порушення судом першої інстанції принципів господарського судочинства апеляційний суд зазначає наступне.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив про порушення судом таких принципів, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін і диспозитивність.

Принцип рівності перед судом є основою концепції справедливого правосуддя. Для кожної людини у правовій державі насамперед важливо мати доступ до правосуддя і можливість вільно, швидко, безперешкодно реалізувати право на судовий захист незалежно від належності до певної соціальної групи або інших персональних характеристик особи.

Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88, п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38.

Принцип рівності був неодноразово застосований ЄСПЛ і у справах щодо України. Наприклад, у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява № 7460/03), рішення від 15 травня 2008 р.

Апелянтом не зазначено, в чому саме судом першої інстанції був порушений принцип рівності сторін.

Апеляційний суд зазначає, що подання зустрічного позову Відповідачем у справі є виявленням його диспозитивного права, втім таке право не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності позову.

Тому, повернення зустрічного позову через його невідповідність нормам процесуального права не може бути розцінено як порушення судом принципу рівності та змагальності сторін.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції, як ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати за розгляд апеляційної скарги відносяться на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма".

Керуючись ст. ст. 30, 31, 180, 269, 271, 275, 276, 282, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма", м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/3242/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/3242/19 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І. М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд