ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 Справа № 904/3758/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ", м.Дніпро

про стягнення 448020,63 грн.

Представники:

від позивача: Заянчуковський С.О. , представник за довіреністю, адвокат

від відповідача: представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ" (далі-Позивач) 27.08.19р. звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 Інтернет" () грошову суму 448 020 грн 63 коп., яка включає:

- 15 000 грн основного боргу, 30 000 грн штрафу, 1 373 грн 18 коп. пені, 117 грн 86 коп. трьох процентів річних, 99 грн 23 коп. інфляційних втрат - за договором № РС2019/161 від 31.12.2018;

- 353 160 грн основного боргу, 10 000 грн штрафу, 33 343 грн 79 коп. пені, 2 863 грн 98 коп. трьох процентів річних, 2 062 грн 59 коп. інфляційних втрат - за договором №2019/356 від 31.12.2018.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 Інтернет" () 6 736 грн 21 коп. судового збору за подання позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 Інтернет" () 960 грн 50 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Ліцензійним договором про надання невиключного суміжного права №РС2019/161 від 31.12.2018 та Ліцензійним договором про надання невиключного суміжного права №2019/356 від 31.12.2018.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

28.08.2019 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання на 24.09.2019 о 10:00год.

24.09.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено по суті.

Відповідач в судові засідання призначені на 24.09.19р. та 15.10.19р. не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (арк.с. 89). Сповіщення Відповідача про слухання справи також підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Дніпропетровської області (арк.с. 96).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

15.10.19р. в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом на подання заперечень проти позову, відзив на позов і доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості суду не надав.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

31.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" (далі-Ліцензіат) та Товариством з обмеженою відповідальністю " 1+1 Інтернет" (далі-Ліцензіар) укладений Ліцензійний договір про надання невиключного суміжного права №РС2019/161 (далі - Ліцензійний Договір №РС2019/161).

Відповідно до п. 2.1 Договору №РС2019/161 Ліцензіар на умовах, визначених у цьому Договорі, надає Ліцензіату невиключне суміжне право на розповсюдження програм за допомогою телекомунікаційних систем в Узгоджених пакетах під ТМ, що визначені у Спеціальних умовах цього договору, використовуючи ресурс Телемережі, а Ліцензіат зобов`язується оплатити та використовувати надане йому право відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.9.8 Договору №РС2019/161 Ліцензіат зобов`язався вчасно та в повному обсязі проводити розрахунки з Ліцензіатором згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 3.9.11 Договору №РС2019/161 Ліцензіат зобов`язався щомісячно, до 7 числа місяця, наступного за звітним, надавати Ліцензіару звіт за формою, що наведена у додатку №1 до цього договору.

Ліцензіат виплачує винагороду на надання невиключної ліцензії (роялті) без ПДВ (на підставі абз. 2 п. 196.1.6. п.196.1 ст. 196 Податкового кодексу України, п. п. 14.1.225, п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України) на підставі рахунку, який виставляється Ліцензіатором на щомісячній основі (п. 4.1 Договору №РС2019/161).

Сплата винагороди за надання невиключної ліцензії (роялті) проводиться Ліцензіатором Ліцензіару не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору №РС2019/161 загальна сума Договору складається з сум винарогод за надання невиключної ліцензії (роялті), зазначених в Актах, що підписані протягом дії цього Договору.

Згідно з п. 5.5 Договору №РС2019/161 у випадку невиконання (неналежного виконання) Ліцензіатором зобов`язань, передбачених п. 3.9.11 цього договору, Ліцензіат сплачує Ліцензіатору штраф у розмірі 5000,00 грн. за кожен випадок такого невиконання (неналежного виконання) та/або з приводу кожної програми.

У випадку несплати суми, що підлягає сплаті за договором, Ліцензіар має право нарахувати, а Ліцензіат зобов`язується на вимогу Ліцензіара оплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від розміру несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п. 5.6 Договору №РС2019/161).

Так, на виконання Ліцензійного Договору №РС2019/161 Позивачем передано Відповідачу невиключне суміжне право на розповсюдження програм за допомогою телекомунікаційних систем в Узгоджених пакетах під ТМ, що визначені у Спеціальних умовах цього договору, використовуючи ресурс Телемережі, що підтверджується Актами до Ліцензійного договору про надання невиключного суміжного права №РС2019/161 від 31.12.2018 №00000500 від 31.01.2019р., №00000634 від 28.02.2019р., №00002652 від 30.04.2019р., №00003532 від 31.05.2019р., №00004246 від 30.06.2019р. ) та виставленими для оплати рахунками (арк.с. 30-38).

За твердженням Позивача Відповідач свої зобов`язання за Ліцензійним Договором №РС2019/161 не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати роялтів на суму 15000,00 грн.

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 1373,18 грн., яка нарахована на кожний рахунок окремо, за період з 21.02.19р. по 12.08.19р. Сума пені розрахована на суму боргу з правильним визначенням періоду прострочення та правильним застосуванням розміру облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки.

Згідно з розрахунком Позивача сума штрафу складає 30000,00 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 196,44 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 21.02.19р. по 12.08.19р. та 165,38 грн. інфляційних втрат за період з березня по квітень 2019р. Нараховані Позивачем 3% річних відповідають вимогам чинного законодавства.

31.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" (далі-Ліцензіат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "1+1 Інтернет" (далі-Ліцензіар) укладений Ліцензійний договір про надання невиключного суміжного права №2019/356 (далі - Ліцензійний Договір №2019/356).

Відповідно до п. 2.1 Договору №2019/356 Ліцензіар на умовах, визначених у цьому Договорі, надає Ліцензіату невиключне суміжне право на розповсюдження програм за допомогою телекомунікаційних систем в Узгоджених пакетах під ТМ, що визначені у Спеціальних умовах цього договору, використовуючи ресурс Телемережі, а Ліцензіат зобов`язується оплатити та використовувати надане йому право відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.10.2 Договору №2019/356 Ліцензіат зобов`язався протягом всього строку дії цього договору здійснювати постійне розповсюдження, використовуючи виключно ресурс телемережі.

Відповідно до п. 3.10.8 Договору №2019/356 Ліцензіат зобов`язався вчасно та в повному обсязі проводити розрахунки з Ліцензіатором згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 3.10.11 Договору №2019/356 Ліцензіат зобов`язався щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним, надавати Ліцензіару звіт за формою, що наведена у додатку №1 до цього договору.

Річна сума винагороди за надання невиключної ліцензії (роялті), передбаченої п. 2.1 цього договору, визначається у спеціальних умовах цього договору. Винагорода за надання невиключної ліцензії (роялті) не є об`єктом оподаткування ПДВ, згідно з абз. 2 п. 196.1.6. п.196.1 ст. 196 Податкового кодексу України, п. п. 14.1.225, п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України) на підставі рахунку, який виставляється Ліцензіатором на щомісячній основі (п. 4.1 Договору №2019/356).

Загальну річну суму винагороди за надання невиключної ліцензії (роялті), Ліцензіат сплачує рівними частинами протягом 12 календарних місяців на підставі виставлених Ліцензіатором рахунків, не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним (п. 4.2 Договору №2019/356).

Відповідно до п. 4.3 Договору №2019/356 загальна сума Договору складається з сум винарогод за надання невиключної ліцензії (роялті), зазначених в Актах, що підписані протягом дії цього Договору.

Згідно з п. 5.5 Договору №2019/356 у випадку невиконання (неналежного виконання) Ліцензіаторомзобов`язань, передбачених п. 3.10.2 цього договору, Ліцензіат сплачує Ліцензіатору штраф у розмірі 5000,00 грн. за кожен випадок такого невиконання (неналежного виконання) та/або з приводу кожної програми.

У випадку несплати суми, що підлягає сплаті за договором, Ліцензіар має право нарахувати, а Ліцензіат зобов`язується на вимогу Ліцензіара оплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від розміру несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п. 5.6 Договору №2019/356).

Так, на виконання Ліцензійного Договору №2019/356 Позивачем передано Відповідачу невиключне суміжне право на розповсюдження програм за допомогою телекомунікаційних систем в Узгоджених пакетах під ТМ, що визначені у Спеціальних умовах цього договору, використовуючи ресурс Телемережі, що підтверджується Актами до Ліцензійного договору про надання невиключного суміжного права №2019/356 від 31.12.2018 №00000499 від 31.01.2019р., №00000633 від 28.02.2019р., №00001714 від 31.03.2019р., №00002651 від 30.04.2019р., №00003531 від 31.05.2019р., №00004245 від 30.06.2019р.) та виставленими для оплати рахунками (арк.с. 48-59).

За твердженням Позивача Відповідач свої зобов`язання за Ліцензійним Договором №2019/356 не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати роялтів на суму 353160,00 грн.

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 33343,79 грн., яка нарахована на кожний рахунок окремо, за період з 21.02.19р. по 12.08.19р. Сума пені розрахована на суму боргу з правильним визначенням періоду прострочення та правильним застосуванням розміру облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки.

Згідно з розрахунком Позивача сума штрафу складає 10000,00 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 2863,98 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 21.02.19р. по 12.08.19р. та 2062,59 грн. інфляційних втрат за період з березня по квітень 2019р.

Нараховані Позивачем 3% річних відповідають вимогам чинного законодавства.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Згідно з ч. 1 ст. 420 ЦК України, об`єктами права інтелектуальної власності є, зокрема, передачі (програми) організацій мовлення, Відповідно до п. 2 ч., 1 ст. 424 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності є, зокрема, виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності.

Відповідно до ст. 426 ЦК України способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом. Особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших oci6, Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу (видачі ліцензії на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок i строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про авторське право i суміжні права" майнові права організації мовлення можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб i строк використання програми мовлення, poзмір i порядок виплати винагороди, територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу приписів ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В пункті 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" зазначено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Враховуючи викладене, судом встановлено, що розрахунки Позивача інфляційних втрат не враховують місяці, коли мала місце дефляція, хоча ці місяці входять до періоду прострочення, за який Позивач визначив інфляційні втрати

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт неналежного виконання Відповідачем умов Ліцензійного договору №РС2019/161 від 31.12.2018 та Ліцензійного договору №2019/356 від 31.12.2018., суд задовольняє позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 15000,00 грн. основного боргу, 30000,00 грн. штрафу, 1373,18 грн. пені, 117,86 грн. 3% річних за договором № РС2019/161 від 31.12.2018 та 353160,00 грн. основного боргу, 10000,00 грн. штрафу, 33343,79 грн. пені, 2863,98 грн. 3% річних за договором №2019/356 від 31.12.2018.

Щодо нарахування інфляційних втрат у розмірі 99,23 грн. за договором № РС2019/161 та 2062,59 грн. за договором №2019/356, суд задовольняє в цій частині позов частково на суму 80,94 грн. за договором № РС2019/161 та 1587,92 грн. за договором №2019/356, оскільки визначений Позивачем період прострочення: з 21.02.2019 станом на 12.08.2019 означає, що мають бути враховані індекси інфляції за період: березень-липень 2019, які в деякі місяці є дефляційними.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91,129, 233,238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" (49000, м.Дніпро, вул.Кольцова, 8, кв. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " 1+1 Інтернет" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 23, код СДРПОУ 37726069) грошову суму 447527,67 грн., яка включає:

- 15000,00 грн. основного боргу, 30000,00 грн. штрафу, 1373,18 грн. пені, 117,86 грн. 3% річних, 80,94 грн. інфляційних втрат - за договором № РС2019/161 від 31.12.2018;

- 353160,00 грн. основного боргу, 10000,00 грн. штрафу, 33343,79 грн. пені, 2863,98 грн. 3% річних, 1587,92 грн. інфляційних втрат - за договором №2019/356 від 31.12.2018.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат ТВ" (49000, м.Дніпро, вул.Кольцова, 8, кв. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " 1+1 Інтернет" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 23, ) 6 712,92 грн. судового збору за подання позову.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "1+1 Інтернет" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 23, ) з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 15,90 грн. у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, відповідно до платіжного доручення №2983 від 13.08.2019 року, про що видати ухвалу суду за відповідним зверненням останнього.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 21.10.2019

Суддя Н.Б. Кеся