РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 м. Київ Справа № 910/10409/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СМКД";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТЛАЙН";

про: стягнення 189.514,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМКД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТЛАЙН" (далі - відповідач) про стягнення 189.514,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором субпідряду на виконання робіт від 12.06.2018 № 1206/18, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 189.514,00 грн., з яких: 140.000,00 грн. - основна заборгованість, 25.620,00 грн. - пеня, 9.800,00 грн. - штраф, 3.314,00 грн. - 3 % річних та 10.780,00 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10409/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як підрядником, та відповідачем, як субпідрядником, укладено договір субпідряду на виконання робіт від 12.06.2018 № 1206/18 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач доручає, а відповідач зобов`язується на свій ризик виконати роботи із "Заміни коробів видачі ДС-ЗА,Б з компенсаторами видачі до боровів енергоблоку № 3 ДТЕК КУРАХІВСЬКА ТЕС", (далі - об`єкт) відповідно до проектної документації у умов Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що відповідач повинен розпочати виконання робіт за Договором протягом трьох календарних днів з дня підписання позивачем договору і завершити виконання робіт та передати його позивачу, відповідно до умов Договору не пізніше 15.10.2018.

Положеннями пункту 12.3 Договору передбачено, що передача виконаних робіт (об`єкта реконструкції) відповідачем і приймання їх позивачем оформлюється актом про виконані роботи (форма КБ-2в, КБ-3), з обов`язковим попереднім оформленням виконавчої технічної документації, актів на приховані роботи, виконавчих схем поверхів, тощо.

Відповідно до пункту 14.2 Договору, за порушення строків виконання взятих на себе за Договором зобов`язань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів відповідач додатково сплачує позивачу штрафу розмірі 7 % вказаної вартості.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами частини 1 статті 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Так, позивачем здійснена попередня оплата за укладеним між сторонами спору Договором в сумі 140.000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.06.2018 № 156, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, відповідачем зобов`язання за Договором не виконано, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 189.514,00 грн., з яких: 140.000,00 грн. - основна заборгованість, 25.620,00 грн. - пеня, 9.800,00 грн. - штраф, 3.314,00 грн. - 3 % річних та 10.780,00 грн. - інфляційні втрати.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Відповідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту виконання відповідачем робіт за Договором в розмірі 140.000,00 грн., сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 140.000,00 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені та штрафу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Приписами частини 3 статті 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Так позивачем, 25.10.2018 на адресу відповідача направлена вимога від 02.10.2018 № 02-10 про повернення авансу за Договором в сумі 140.000,00 грн.

Таким чином, позивач з 25.10.2018 відмовився від укладеного між сторонами спору Договору та вимагав повернення попередньої оплати.

Приймаючи до уваги положення пункту 2.1 Договору, прострочення строку виконання відповідачем зобов`язання за Договором настав 16.10.2018 та закінчився 24.10.2018, тобто прострочення виконання зобов`язання становить 9 днів.

Таким чином, позовні вимога про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 1.260,00 грн. (140.000,00 грн. Х 0,1 % Х 9).

Позовні вимога про стягнення з відповідача штрафу в сумі 9.800,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки прострочення виконання відповідачем зобов`язання за Договором складає 9 днів, в той час, коли умовами Договору, а саме: пунктом 14.2, штраф застосовується при простроченні виконання зобов`язання понад 30 днів.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги прострочення виконання відповідачем виконання грошового зобов`язання з повернення коштів з 25.10.2018 та приймаючи о уваги заявлений позивачем період нарахування 3 % річних (з 15.10.2018 по 31.07.2019), позовні вимога про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає задоволенню в сумі 3.221,92 грн., а саме: в період з 25.10.2018 по 31.07.2019 (140.000,00 грн. Х 3 % / 365 Х 280 днів).

Позовні вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню в сумі 8.316,00 грн. за таким розрахунком суду, в період за яким позивачем заявлені інфляційні втрати, а саме:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
11.2018 - 06.2019140.000,00105.948.316,00
Загальна сума інфляційних втрат складає8.316,00

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за жовтень 2018 суд зазначає, що вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки кількість днів прострочки у жовтні 2018 становила 7 днів, в той час, як нарахування інфляційних втрат вважається правомірним при простроченні понад 15 днів у місяці.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТЛАЙН" (04119, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЗООЛОГІЧНА, будинок 4А, офіс 139, ідентифікаційний код 39727808) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СМКД" (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ МЕЛЬНИКОВА, будинок 81, корпус 20, ідентифікаційний код 37727853) основну заборгованість в сумі 140.000 (сто сорок тисяч) грн. 00 коп., пеню в сумі 1.260 (одна тисяча двісті шістдесят) грн. 00 коп., 3 % річних в сумі 3.221 (три тисячі двісті двадцять одна) грн. 92 коп., інфляційні втрати в сумі 8.316 (вісім тисяч триста шістнадцять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2.291 (дві тисячі дев`яносто одна) грн. 97 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац