ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
18.10.2019р. Справа № 905/713/19
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» по справі №905/713/19
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», м. Курахове Донецької області,
про зобов`язання визнати та включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу в сумі 32 827 500, 53 дол. США, що становить 880 808 421,70 грн., та 15 836 786,88 ЄВРО, що становить 478 633 785,00 грн.,-
Без виклику представників сторін
Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» в особі Голови ліквідаційної комісії з припинення про зобов`язання включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу в сумі: 32 827 500, 53 дол. США, що становить 880 808 421,70 грн., та 15 836 786,88 ЄВРО, що становить 478 633 785,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наявною заборгованістю відповідача перед позивачем та необхідністю її включення до проміжного ліквідаційного балансу відповідача в порядку статті 112 Цивільного кодексу України.
10.06.2019 року від відповідача та 11.06.2019 року від позивача надійшли клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду пов`язаної справи № 908/3864/14, сторонами якої є позивач та відповідач, та яка розглядається господарським судом Запорізької області. Клопотання обох сторін мотивовані тим, що предметом позову у зазначеної справі є стягнення заборгованості за кредитним договором № 2005-110 від 27.04.2005 року. Проте в справи 905/713/19 року розглядається, у тому числі, питання щодо зобов`язання ліквідатора відповідача включити до проміжного ліквідаційного балансу вимоги позивача, що випливають з зазначеного кредитного договору.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 11 червня 2019 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судового рішення по справі №908/3864/14, яка розглядається Господарським судом Запорізької області.
Зупиняючи провадження по справі, суд виходив з того , що відповідно до п.5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Проте, як зазначив в ході підготовчого засідання представник позивача, в межах справи №908/3864/14 досліджується всі обставини укладання кредитного договору, договору відступлення прав вимоги, обсяг заборгованості за спірним кредитним договором, про що не ідеться в цієї справі та факти, які будуть вставлені в справі №908/3864/14 будуть мати преюдиційні наслідки у справі 905/713/19.
16 жовтня 2019 року від позивача до суду надійшла заява про поновлення провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації (органам державної реєстрації, державним реєстраторам, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим особам, які виконують функції реєстрації), вчиняти дії щодо (припинення) ліквідації ТОВ «Електросталь».
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що між сторонами у справі тривають інші судові провадження № 908/3864/14 та 908/6314/14, які перебувають на розгляді в господарському суді Запорізької області. Позивач стверджує, що під час розгляду зазначених справ відповідач систематично зловживає процесуальними правами, результатом яких є штучне затягування розгляду цих справ. Крім того, позивач звертає увагу суду, що відповідач знаходиться в стані припинення, і як наслідок це може призвести до ліквідації юридичної особи-відповідача, що у свою чергу нівелює можливість позивача стягнути заборгованість з відповідача в порядку ліквідаційної процедури. На думку позивача, відповідач штучно створює умови, за яких його можна буде визнати банкрутом, а насправді він має реальну можливість погашення кредитних зобов`язань, адже до останнього часу відповідач здійснював підприємницьку діяльність.
В обґрунтування необхідності запровадження заходів забезпечення позову, позивач посилається на те, що в 2014 році відповідач перебував в стані реорганізації шляхом виділу, також посилається на твердження, які були ним зроблені в справі № 908/3864/14 та які знайшли своє відображенні в ухвалі суду від 3.11.2014 року.
У зв`язку з викладеним позивач вказує на те, що відповідач таким чином свідомо намагається припинити свою діяльність шляхом внесення запису до ЄДРПОУ про припинення.
Крім того, позивач зазначає, що наразі боржник вчиняє всі можливі дії для припинення юридичної особи, щоб уникнути боргу.
Позивач також звертає увагу суду, що рішенням господарського суду Запорізької області від 26 червня 2018 року по справі № 908/6312/14 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Електросталь» задоволено частково та стягнуто заборгованість за кредитним договором. На виконання цього рішення 29 січня 2019 року видано відповідний наказ та відкрито виконавче провадження № 59474359, яке станом на дату звернення до суду з заявою про забезпечення позову перебуває на виконанні.
Як зазначає позивач, невжиття заходів забезпечення позову призведе до передчасного припинення юридичної особи боржника.
Задоволення заяви позивача про забезпечення позову навпаки сприятиме запобіганню порушень прав позивача під час розгляду цієї справи та у разі задоволення позовних вимог позивач матиме можливість стягнути спірні кошти з відповідача у примусовому порядку.
Стосовно вимог в частині поновлення провадження позивачем зазначено, що поновлення провадження у справі обумовлено здійсненням відповідачем систематичних дій, направлених на затягування судового розгляду справи № 908/3864/14, що у свою чергу фіктивно відтерміновує винесення та набрання законної сили рішенням господарського суду Запорізької області, що є підставою для поновлення даного провадження.
Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та поновлення провадження у справі,-
Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду.
Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується у тому числі забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення того, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.
Узагальнюючи викладене вище, позивачем наведено наступні аргументи на користь задоволення заяви про забезпечення позову:
- зловживання процесуальними правами відповідачем у інших судових справах, зокрема у справі , яка була підставою для зупинення провадження у даній справі;
- свідоме намагання відповідача припинити свою діяльність шляхом внесення запису до ЄДРПОУ про припинення.
П. 3 ч .1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити у собі обґрунтування необхідності забезпечення позову.
На виконання приписів ст. 139 Кодексу позивачем долучено до матеріалів заяви процесуальні документи судів, згідно яких нібито вбачається систематичне зловживання процесуальними правами відповідачем, зокрема систематичні неявки у судові засідання, подача заяв, клопотань та скарг, що у свою чергу унеможливлює винесення рішень за даними провадженнями.
Але, в матеріалах заяви та матеріалах справи, які існують на час розв`язання клопотань, відсутні будь-які докази свідомого намагання відповідача вчинити дії щодо припинення , зокрема шляхом внесення запису до Реєстру про припинення юридичної особи. У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що ТОВ «Електросталь» концептуально не заперечує проти наявної заборгованості перед позивачем, але на думку відповідача є доцільним визнати вимоги позивача після винесення рішень, у тому числі по справі № 908/3864/14,де предметом позовних вимог є саме встановлення розміру заборгованості відповідача перед позивачем, що стало підставою зупинення провадження за цією справою до моменту набрання законної сили рішенням по справі № 908/3864/14. Крім того, клопотання про зупинення провадження у справі були подані обома сторонами, тобто учасники справи підтвердили наявність реального спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 2005-110 від 27.04.2005 року, який розв`язується іншим судом, наполягали на зупинені провадження.
До того ж, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що вимога про визнання кредиторських вимог позивача отримана ним 18.03.2019 року , проте позов в межах справи № 905/713/19 поданий раніше спливу 30 денного строку на надання відповіді на вимогу.
За змістом усталеної судового практики, яка знайшла своє відображення п. 3 постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», та на яку посилається у тому числі позивач, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Але, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Позивачем не наведено жодних конкретних доказів, які свідчать про намагання відповідача здійснити дії, направлені на реєстрацію припинення юридичної особи. Саме по собі систематичне зловживання процесуальними правами в інших справах, враховуючи також позицію відповідача про наявність певної заборгованості перед позивачем, не є прямим доказом намагання здійснити реєстрацію припинення, а лише доказом некоректної поведінки відповідача в судових процесах, оцінку яким повинен дати суд, яких розглядає справу за участю особи, яка зловживає правами.
Крім зазначеного суд зауважує, що порядок державної реєстрації рішення про припинення юридичної особи врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі Закон).
Зокрема, ч. 13 ст. 17 Закону встановлено, що для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи, подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.
При цьому ст. 28 Закону встановлює підстави для відмови у державній реєстрації компетентним органом рішення про припинення юридичної особи.
За позицією позивача єдиною у даному випадку підставою для відмови у державній реєстрації компетентним органом рішення ТОВ «Електросталь» про припинення юридичної особи є п. 2 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.
Проте, суд зазначає, що у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону, підставою для відмови у припиненні юридичної особи є наявність відомостей про відкрите виконавче провадження відносно особи, яка припиняється.
Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів до відомостей є Єдиного державного реєстру, які актуальні на момент запиту, зокрема й щодо відомостей про відкриття виконавчого провадження. (ст. 11 Закону)
За змістом ч. 8 ст. 13 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру відомостей про відкриття та завершення виконавчих проваджень - у день внесення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відомостей про відкриття та завершення виконавчого провадження.
Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову та відомостей з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18 жовтня 2019 року щодо відповідача відкрито 8 виконавчих проваджень, у тому числі із виконання рішення суду по стягненню заборгованості, відносно якої існують вимоги в межах справи 905/713/19, які знайшли своє відображення в ЄДР.
Враховуючи припис п. 11 ч. 1 ст. 28 Закону, наразі існують об`єктивні обставини, які перешкоджають та роблять неможливим проведення державної реєстрації припинення
Таким чином на час розгляду клопотання про забезпечення позову , позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду по справі № 905/713/19.
На переконання суду, інститут забезпечення позову існує задля впровадження адекватних заходів для забезпечення виконання рішення у майбутньому, зокрема шляхом обмеження проведення певної діяльності сторони по справі та за наявність обставин, які свідчать про реальну загрозу невиконання рішення суду, через обставини, які потребують реакції суду.
Суд, проаналізувавши позицію позивача та чинне законодавство, що регулює питання припинення юридичної особи, дійшов висновку, що на час розгляду клопотання про забезпечення позову , відсутні докази намагання відповідачем здійснення дій щодо проведення реєстрації припинення шляхом ліквідації, як і відсутня реальна можливість такої реєстрації, в умовах дії ст. 28 Закону, з огляду на те, що відповідач має наявну заборгованість перед іншими особами та має статус боржника у виконавчих провадженнях, які тривають станом на час розгляду цієї заяви та інформація про які внесена в ЄДР .
Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову у спосіб обраний позивачем (заборона реєстратору вчиняти дії щодо реєстрації припинення відповідача) , в умовах недоведеності намагань відповідача ініціювати таку реєстрацію та в умовах об`єктивної неможливості проведення такої реєстрації, не призведе до неможливості виконання рішення щодо зобов`язання відповідача включити до проміжного ліквідаційного балансу вимоги позивача.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав, викладених вище.
Проте, суд зазначає, що відмова у забезпечені позову не перешкоджає позивачеві в порядку ст. 136 ГПК України звернутися на будь-якої стадії розгляду справи із новою заявою у разі наявності реальних обставин, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду.
Стосовно заяви про поновлення провадження суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вже було зазначено вище, позивач мотивує необхідність поновлення провадження у справі здійсненням відповідачем систематичних дій, направлених на затягування судового розгляду справи № 908/3864/14, що у свою чергу фіктивно відтерміновує винесення та набрання законної сили рішенням господарського суду Запорізької області, що є підставою для поновлення даного провадження.
Питання про поновлення провадження регулюються ст. 230 Господарського процесуального кодексу України.
Ч. 1 цієї статті визначено, що єдиною підставою для поновлення провадження у справі є усунення обставин, що викликали зупинення цієї справи. Проаналізувавши контекстний зміст вимог заяви в частині поновлення провадження суд дійшов висновку, що у даному випадку позивач фактично просить суд скасувати ухвалу про зупинення провадження у справі, що суперечить вимогам чинного господарського процесуального законодавства. Стосовно посилання на зловживання процесуальними правами відповідачем суд зазначає, що він не має можливості надати об`єктивну оцінку таким діям відповідача з огляду на те, що відповідач вчиняє такі дії в рамках процесу, що відбувається в іншому суді, в компетенції якого є вирішення питань про зловживання.
Також суд не вбачає порушення приписів ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з огляду на те, що Європейський Суд в низці рішень наголошував на важливості забезпечення державою права на справедливий суд, але тим не менш зазначав, що дане право не є абсолютним і може підлягати допустимим правомірним обмеженням , оскільки потребує за своєю природою регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду з цього питання. Суд під час прийняття рішення про наявність або відсутність порушення положень ст. 6 Конвенції повинен виходити з наступного:
- право на доступ до суду не зазнає обмежень таким чином чи тією мірою, що сама його сутність зводиться нанівець;
- обмеження мають законну мету;
- зберігається обґрунтована пропорційність застосовуваних засобів та встановленої мети.
Така позиція висловлена у рішенні «Файед проти Об`єднаного Королівства» від 6 жовтня 1994 року.
Зі змісту ухвали господарського суду Донецької області від 11.06.2019 року, яка постановлена у відповідності до ст. 227, ст. п.4 ч.1 ст. 229 ГПК України , провадження по справі № 905/713/19 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі 908/3864/14 . З аналізу наданих позивачем процесуальних документів по зазначеної справі вбачається, що обставина, до якої зупинено провадження у справі не настала.
Таким чином суд зазначає відсутність процесуальної можливості на момент розгляду цієї заяви поновити провадження у справі та продовжити її розгляд .
До того ж, поновлення провадження у справі та встановлення обставин, які є предметом розгляду у справі № 908/3864/14 призведе до втручання в розгляд зазначеної справи.
В матеріалах справи наявні клопотання обох сторін про зупинення провадження у справі, до того ж в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, які дозволяють оцінити обставини, які пов`язані із розміром боргових зобов`язань за кредитним договором 2005-110 від 27.04.2005 року, також сторони зазначали, що в межах справі 908/3864/14 між ними існує спір щодо розміру боргових зобов`язань, у той час як в межах справи 905/713/19 існує спір відносно дослідження фактів ухилення відповідача від зобов`язань, передбачених ст. 112 ЦК України для з`ясування яких важливим є преюдиційні факти, які встановлюються в справі 908/3864/14, у зв`язку з чим судом було постановлено ухвалу від 11.06.2019 року про зупинення провадження у справі.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення провадження та забезпечення позову в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 136, 137, 138, 230 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. З метою розгляду заяви позивача про забезпечення позову поновити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» в особі Голови ліквідаційної комісії з припинення або ліквідатора про зобов`язання включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу в сумі: 32 827 500, 53 дол. США, що становить 880 808 421,70 грн., та 15 836 786,88 ЄВРО, що становить 478 633 785,00 грн.
2. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за вих. № 23.1/2462 від 10.10.2019р. про поновлення провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації (органам державної реєстрації, державним реєстраторам, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим особам, які виконують функції реєстрації), вчиняти дії щодо (припинення) ліквідації ТОВ «Електросталь» - відмовити.
3. На виконання ухвали господарського суду Донецької області від 11.06.2019 року зупинити провадження по справі 905/713/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь» про зобов`язання визнати та включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу в сумі 32 827 500, 53 дол. США, що становить 880 808 421,70 грн., та 15 836 786,88 ЄВРО, що становить 478 633 785,00 грн. до набрання законної сили судового рішення по справі №908/3864/14, яка розглядається Господарським судом Запорізької області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя П.В. Демідова

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.