номер провадження справи 15/161/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.10.2019 Справа № 908/2692/18
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі філії Центр забезпечення виробництва, м. Київ про ухвалення додаткового рішення
у справі № 908/2692/18
про стягнення коштів
без виклику представників сторін
07.10.2019 рішенням Господарського суду Запорізької області позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця м. Київ в особі філії Центр забезпечення виробництва, м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче підприємство Ріст, Запорізька область, м. Вільнянськ про стягнення заборгованості в розмірі 5 261 148,83 грн та судовий збір у розмірі 78 917,23 грн частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Ріст на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва пеню за прострочення постачання товару в розмірі 1 686 348,00 грн, штраф у розмірі 3 574 800,00 грн, судовий збір у розмірі 78 917,22 грн.
18.10.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла заява ПАТ «Українська залізниця в особі філії «ЦЗВ», м. Київ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2692/18.
Протоколом передачі судової справи раніш визначеному складу суду від 18.10.2019, справу № 908/2692/18 для розгляду заяви, передано судді Горохову І.С.
В обґрунтування вимог заяви заявник посилається на те, що в судовому засіданні 07.10.2019, представником позивача було оголошено усну заяву, в якій зазначалося, що кінцевий розрахунок судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи № 908/2692/18 буде здійснений протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в зазначеній справі. Оскільки 07.10.2019 винесено рішення по справі, просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача 3958,85 грн витрат пов`язаних із розглядом справи.
Як вбачається з тексту зазначеного рішення, ухвалюючи останнє, господарським судом не вирішено питання стосовно витрат пов`язаних із розглядом справи № 90/2692/18.
Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
За приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Виходячи зі змісту поданої заяви та приєднаних до неї документів, до понесених судових витрат на суму 3958,85 грн у справі № 908/2692/18 Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» включає такі:
Період відрядженняТранспортні витрати (грн)ПроживанняВсього витрат (грн.)
108.01.2019- 10.01.2019803,07-803,33
Усього: 3958,85
Суд зазначає, що наведені витрати не віднесені до п. 1 - 3 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, однак аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, вказаним у п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України, суд приходить до висновку, що диспозиція такого пункту пов`язує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії «витрат, пов`язаних з розглядом справи», а відтак і до категорії «судових витрат» - їх пов`язаність з вчиненням інших «процесуальних дій».
В викладеного вбачається, що будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом - в т.ч. явка в судове засідання, участь у судовому засіданні, відправлення документів є процесуальною дією в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак і витрати понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.
Таким чином, суд приходить к висновку, що понесені позивачем витрати на відрядження свого представника (добові), транспортні витрати та витрати на проживання, є такими, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, та правомірно заявлені позивачем на підставі п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що засвідчують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона, якщо його обов`язковість передбачена правилами перевезення на відповідному виді транспорту, та розрахункових документів про їх придбання за всіма видами транспорту, в тому числі на чартерні рейси; рахунків, отриманих із готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання відрядженого працівника, в тому числі бронювання місць у місцях проживання; страхових полісів тощо (відповідно до п. 12 р. 2 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59).
На підтвердження понесення судових витрат, а саме, витрат на відрядження представника позивача для участі в судових засіданнях, було подано, зокрема, звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 13 від 11.01.2019, № 214 від 21.08.2019, б/н від 08.10.2019; засвідчені копії квитків Київ Запоріжжя від 08.01.2019, Запоріжжя Дніпро від 09.01.2019, Київ Дніпро від 19.08.2019, Дніпро - Київ від 20.08.2019, Київ Запоріжжя від 06.10.2019, Запоріжжя Київ від 07.10.2019; копії доказів проживання в м. Дніпро (рахунок № 41 від 20.08.2019 та чек № 1845 від 20.08.2019) та докази проживання в м. Запоріжжя (рахунок фактура № СФ 0000100 від 07.10.2019 та квитанція № 100 від 07.10.2019 ).
Дослідивши вказані документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою належними та достатніми доказами суму судових витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні судом частково, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрати пов`язані із розглядом справи пропорційно розміру задоволених вимог, що становить суму 3958,45 грн. В решті заявлених вимог про стягнення з відповідача судових витрат (у розмірі 0,40 грн) відмовляється судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 236 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2692/18 задовольнити частково.
У стягненні судових витрат пов`язаних з розглядом справи у розмірі 0,40 грн відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення підписаний 21 жовтня 2019 року.
Суддя І. С. Горохов