ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" жовтня 2019 р.Справа № 922/2213/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Куліковій А.В.

розглянувши заяву (вх. № 24451 від 11.10.2019) Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково

по матеріалам справи

за позовом Харківського обласного Комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків
до Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр", м. Харків
про стягнення 833 759,51 грн.
за участі представників:

позивача (стягувача) - не з`явився

відповідача (боржника/ заявника) - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" заборгованості в розмірі 833759,51 грн. Також просить суд стягнути з Відповідача суму судового збору у розмірі 12126,40 грн. за подання позову до суду.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18 жовтня 2018 року позов був задоволений повністю та присуджено до стягнення з Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» на користь Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури територій» заборгованість у розмірі 833 759,51 грн., а також суму судового збору у розмірі 12 126,40 грн.

Відповідний наказ був виданий після набрання рішенням законної сили - "20"листопада 2018 року.

21.08.2019 постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження №59854120.

11.10.2019 Комунальне підприємство «Обласний інформаційно-технічний центр», як сторона виконавчого провадження, звернулось до господарського суду Харківської області з заявою (вх. № 24451) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково.

В обґрунтування заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково Комунальне підприємство «Обласний інформаційно-технічний центр» посилається на те, що боржником у добровільному порядку було виконано судове рішення від 18.10.2018 у справі № 922/2213/18 в частині стягнення заборгованості за договором №030717 від 03.07.2017 у розмірі 833 759,51 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1731 від 19.11.2018 на суму 100 000,00 грн.; №1965 від 05.12.2018 на суму 102 871,00 грн.; №2081 від 13.12.2018 на суму 2 910,00 грн.; №2117 від 17.12.2018 на суму 24 461,00 грн.; №2285 від 03.01.2019 на суму 5 720,00 грн.; №2302 від 08.01.2019 на суму 100 000,00 грн.; №2312 від 09.01.2019 на суму 5 567,00 грн.; №2533 від 29.01.2019 на суму 100 000,00 грн. №2551 від 30.01.2019 на суму 8 804,00 грн.; №2695 від 13.02.2019 на суму 100 000,00 грн.; №2849 від 27.02.2019 на суму 100 000,00 грн.; №3027 від 18.03.2019 на суму 100 000,00 грн. та №3087 від 26.03.2019 на суму 100 000,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.10.2019 головуючим суддею визначено суддю Жигалкіна І. П.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 жовтня 2019 року заяву (вх. № 24451 від 11.10.2019) Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 21 жовтня 2019 року о(б) 12 годині 00 хвилин з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (вх. № 25044 від 21.10.2019), в якій просить суд в задоволенні заяви боржника відмовити, з підстав, що усі платежі Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» зараховувались стягувачем у погашення поточної заборгованості за укладеним договором №030717 від 03.07.2017. Станом на 16.09.2019 загальна заборгованість боржника перед стягувачем за укладеним договором №030717 від 03.07.2017 складає 1 755 127,47 грн., у тому числі заборгованість у сумі 833 759,51 грн. за рішенням суду. Сума судового збору у розмірі 12 126,40 грн. відшкодована у повному обсязі, що підтверджується довідкою ліквідатора від 21.10.2019.

Відповідач (боржник/ заявник) явку свого представника в судове засідання 21 жовтня 2019 року не забезпечило, про причини неявки не повідомило. Про дату, час та місце розгляду заяви було повідомлено належним чином.

Оскільки неявка представників сторін не є перешкодою для розгляду заяви, суд вважає за можливе здійснювати розгляд заяви за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заяву (вх. № 24451 від 11.10.2019) Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково та додані до неї документи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Підставою для стягнення заборгованості з Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» за рішенням суду від 18 жовтня 2018 року у даній справі став факт неналежного виконання зобов`язань за договором №030717 від 03.07.2017, укладеним між Харківським обласним Комунальним підприємством "Дирекція розвитку інфраструктури території" та Комунальним підприємством "Обласний інформаційно-технічний центр".

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 статті 327 ГПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 ГПК України).

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012, підставами визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників є такі: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Боржник у своїй заяві посилається на часткове добровільне погашення боргу на виконання судового рішення від 18.10.2018 у справі № 922/2213/18 в частині стягнення заборгованості за договором №030717 від 03.07.2017. Так, відповідно до платіжних доручень №1731 від 19.11.2018 на суму 100 000,00 грн.; №1965 від 05.12.2018 на суму 102 871,00 грн.; №2081 від 13.12.2018 на суму 2 910,00 грн.; №2117 від 17.12.2018 на суму 24 461,00 грн.; №2285 від 03.01.2019 на суму 5 720,00 грн.; №2302 від 08.01.2019 на суму 100 000,00 грн.; №2312 від 09.01.2019 на суму 5 567,00 грн.; №2533 від 29.01.2019 на суму 100 000,00 грн. №2551 від 30.01.2019 на суму 8 804,00 грн.; №2695 від 13.02.2019 на суму 100 000,00 грн.; №2849 від 27.02.2019 на суму 100 000,00 грн.; №3027 від 18.03.2019 на суму 100 000,00 грн. та №3087 від 26.03.2019 на суму 100 000,00 грн. боржником було перераховано на рахунок стягувача суму коштів у загальному розмірі 833 759,51 грн.

Суд дослідивши надані докази та твердження боржника вважає за доцільне зазначити, що з приписів Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті №22 зазначено про реквізити, а саме «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу.

Заявник посилається на факт відсутності обов`язку боржника у зв`язку із його припиненням, тобто добровільним погашенням. Таким чином, до предмету доказування входить встановлення факту наявності або відсутності обов`язку боржника перед стягувачем, який виник на підставі договору № 030717 від 03.07.2017, а також на підставі рішення суду від 18 жовтня 2018 року у даній справі.

З наданих платіжних доручень вбачається, що боржник у платіжних дорученнях у реквізиті «Призначення платежу» зазначає: "Відшкодування за електроенергію згідно договору № 030717 від 03.07.2017 у тому числі ПДВ 20% - 953,33 грн.", а не "погашення заборгованості відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 18.10.2018 у справі № 922/2213/18".

Таким чином відповідачем (боржником/ заявником) не надано суду належних доказів, щодо погашення заборгованості саме по рішенню суду від 18.10.2018 у справі № 922/2213/18.

В силу приписів ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання. У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Разом з тим, згідно зі ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення визначені і у ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за якою судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 24451 від 11.10.2019) Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повний текст ухвали складено 22 жовтня 2019 року.

Суддя І.П. Жигалкін