УХВАЛА

21.10.2019Справа № 910/14200/19

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік Паблішинг"

до Національного академічного оркестру народних інструментів України

про виплату компенсації 500760 грн. у зв`язку із порушенням майнових прав суб`єкта авторського права

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік Паблішинг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного академічного оркестру народних інструментів України про виплату компенсації 500760 грн. у зв`язку із порушенням майнових прав суб`єкта авторського права.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України, та доповнено Основний Закон окремими статтями.

За ст. Конституції України (в редакції цього Закону) кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також Конституцію України було доповнено статтею 131-2, за частинами першою, третьою та четвертою якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Частинами 1, 2 ст. 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст. 59 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з положеннями частини 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною 1 та 2 ст. 61 ГПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву, є виключно довіреність або ордер.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано представником позивача (адвокатом) ОСОБА_2 .

Так, на підтвердження повноважень ОСОБА_2 долучено до позовної довіреність, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік Паблішинг" уповноважено адвоката Лавриненко Катерину Леонідівну (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія КС № 6914/10 від 05.09.2018), представляти інтереси Товариства в судах всіх юрисдикцій (в тому числі господарських та третейських) з усіма правами, що надані законодавством України позивачу, відповідачу та третій особі для чого представнику надається право, зокрема право підписувати позовні заяви.

Проте, суд зазначає, що у додатках до позовної заяви відсутнє свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю Серія КС № 6914/10 від 05.09.2018, видане ОСОБА_2 , що зазначене у довіреності.

При цьому, судом здійснено пошук (за прізвищем, ім`ям, по батькові та номером свідоцтва) адвоката ОСОБА_2 у Єдиному реєстрі адвокатів України, проте за результатами пошуку відсутні відомості на підтвердження того, що ОСОБА_2 є адвокатом.

Відповідно до частини 2 ст. 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст. 59 цього кодексу.

Проте, суд зазначає, що у розумінні статті 12 ГПК України вказана справа не є малозначною, оскільки ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, суд звертає увагу, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік Паблішинг" не є органом державної влади та органом місцевого самоврядування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік Паблішинг" подано без підтвердження повноважень представника позивача, а саме адвоката ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, суд зазначає таке.

Приписами п. 2. ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 500760,00 грн. компенсації за порушення відповідачем майнових авторських прав позивача шляхом використання відповідачем творів без дозволу позивача та без виплати авторської винагороди, а саме музичних творів: «Condor Passa, O», "See you again", "Smoke gets in your eyes", "Gladiator", "My heart will go on", "Skyfall" в зв`язку з чим позивач просить суд: стягнути з відповідача по 10 мінімальних заробітних плат за незаконне використання 6 творів шляхом публічного виконання; по 10 мінімальних заробітних плат за незаконне використання 6 творів шляхом аранжування, адаптації.

Положеннями частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. При цьому зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

У поданій позовній заяві об`єднано кілька вимог, а саме, вимоги про стягнення компенсації за використання шести окремих музичних творів (12 порушень), виконавцями, авторами музики, авторами текстів яких являються різні особи. При цьому, для встановлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено окремо кожен твір та обставини його використання, а також має бути встановлено перехід до позивача прав на виключне використання таких творів від усіх осіб, яким належать права на відповідний музичний твір (автори тексту, музики, виконавці тощо).

Так, Верховний Суд України у постанові від 11.11.2015 № 3-994гс15 зазначив, що "кожен музичний твір є окремим об`єктом авторського права, який належить конкретному суб`єкту (ам). Кожен окремий факт протиправного використання об`єктів авторського права та/або суміжних прав становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у виді стягнення компенсації".

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, хоча заявлені позивачем вимоги пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту права, однак, дослідження обставин використання кожного окремого спірного твору, а також дослідження і встановлення всіх осіб, яким належать авторські та суміжні права на твори, а також наявність чи відсутність у відповідача договорів на використання творів, укладених із власниками таких прав, суттєво ускладнять вирішення спору у даній справі.

Таким чином, враховуючи викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що в спірному випадку відсутні підстави для застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України, а тому, враховуючи також те, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік Паблішинг" подано без підтвердження повноважень представника позивача, а саме адвоката ОСОБА_2, дана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву та додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік Паблішинг".

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева