ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/2414/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В., за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І., та представників: позивача: Беци Н.М., Оськіна М.Д., відповідача: Степанишиної А.С., третьої особи 1: не з`явились, третьої особи 2: Воровіна Т.О., третьої особи 3: не з`явились, третьої особи 4: Степанишиної А .С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції через Південно-західний апеляційний господарський суд касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Платон-М" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2019 у справі № 916/2414/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Платон-М" до Виконавчого комітету Одеської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Піраміда констракшн"; 2. Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; 3. Комунального підприємства "Міськзелентрест"; 4. Одеської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення та свідоцтва про право власності,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Платон-М" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 31.05.2011 №227 в частині включення до Переліку об`єктів нерухомого майна, що підлягають реєстрації за територіальною громадою м. Одеси п. 6 "Одноповерхова будівля, загальною площею 105,1 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд , 25-А" та визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності від 22.08.2011 на вказану нежитлову одноповерхову будівлю.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.04.2019, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2019, в позові відмовлено через недоведеність обставин порушення оскаржуваними рішенням та свідоцтвом прав позивача.

Висновки судів обох інстанцій гуртуються на таких встановлених обставинах.

07.04.2011 між Комунальним підприємством "Міськзелентрест" (організатор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Платон-М" (розпорядник) укладено Договір з організації та проведення ярмарково-виставкової діяльності №18Т11, згідно з п. 1 якого організатор надає розпоряднику право на організацію та проведення постійно діючої ярмарки-виставки, а розпорядник приймає на себе обов`язки сплатити встановлену цим договором плату та здійснити заходи з організації та проведення постійно діючої ярмарки - виставки у місті Одесі за адресою: м. Одеса, Новощіпний ряд, 25-а, Преображенський парк з боку вул. Мечникова.

Згідно з умовами п. 2.1 даного договору розпорядник зобов`язаний, зокрема, за власний рахунок облаштувати торгівельний майданчик площею 80 кв.м та прикоп для дерев площею 20 кв.м для здійснення торговельно-виставкової діяльності організатора до 01.05.2011; забезпечити належне утримання території ярмарки-виставки в порядку, передбаченому Законом України "Про благоустрій населених пунктів".

За умовами п. 2.3 договору організатор зобов`язаний надати розпоряднику за актом приймання-передачі необхідний для проведення ярмарки-виставки торгівельний майданчик, розташований за адресою: м. Одеса, Новощіпний ряд, 25-а, Преображенський парк з боку вул. Мечникова, та забезпечити розпоряднику доступ до інженерних комунікацій.

Згідно з п.п. 6.1, 6.2 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та закінчується 31.12.2021.

Судами встановлено, що 07.04.2011 на виконання умов укладеного договору організатор передав, а розпорядник прийняв за актом приймання-передачі необхідний для проведення ярмарки-виставки торгівельний майданчик, розташований за адресою: Новощіпний ряд, 25-а, Преображенський парк з боку вул. Мечникова.

31.05.2011 відповідно до рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 № 266-І "Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області", керуючись ст. ст. 29, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на підставі Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.01.2003 № 7/5, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.07.2008 № 919 "Про порядок підготовки та оформлення свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна", виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення № 227 "Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м. Одеси", яким затверджено перелік об`єктів нерухомого майна, що підлягають реєстрації за територіальною громадою м. Одеси (додається), в якому в п. 6 зазначено одноповерхову будівлю, загальною площею 105,1 кв.м., розташовану за адресою: м . Одеса , Новощіпний ряд, 25-А.

На виконання вказаного рішення виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.08.2011 видано свідоцтво про право комунальної власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлову одноповерхову будівлю, яка в цілому складається з будівлі літ. «А», загальною площею 105,1 кв.м., основною площею 86,9 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса, Новощіпний ряд, 25-А.

За доводами позивача, вказані рішення та свідоцтво є незаконними, оскільки вказана в них споруда не є капітальною, не є нерухомим майном у розумінні вимог чинного законодавства, та порушують його права та інтереси через те, що оформлення права власності на це майно в подальшому призведе до оформлення зацікавленим особам прав на земельну ділянку під цією спорудою та для її обслуговування, тобто на частину торгівельного майданчика, переданого ТОВ "Платон-М" для організації та проведення ярмарково-виставкової діяльності. Дана споруда була передана позивачу за умовами договору № 18Т11 від 07.04.2011, її незаконне оформлення як нерухомого майна та передача у подальшому третім особам порушує права позивача щодо користування цим майном та позбавляє його того, на що він розраховував укладаючи договір.

Відмовляючи у задоволенні позову, господарські суди виходили з того, що позивач, як розпорядник за відповідним договором набув лише право на здійснення заходів з організації та проведення постійно діючої ярмарки-виставки у місті Одесі за вказаною адресою, при цьому не довів жодними належними та допустимими доказами як наявності в нього буд-якого речового права на відповідну споруду, так і факту порушення його прав та інтересів у результаті прийняття відповідачем спірного рішення та видачі оспорюваного свідоцтва про право власності територіальної громади м. Одеси.

Не погоджуючись з висновками судів, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, а також на неправильну оцінку встановлених обставин.

Заслухавши доповідь головуючого судді, переглянувши в касаційному порядку правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Господарськими судами правильно враховано, що вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті 0та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими; обов`язком позивача, відповідно до ст. 74 ГПК України є доведення/підтвердження/ в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Звертаючись з позовом про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, позивач стверджує, що вказаним рішенням порушено його права, які виникли на підставі договору з організації та проведення ярмарково-виставкової діяльності, посилається на ст. 21 ЦК України, відповідно до якої суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відтак, обґрунтовуючи такий позов, позивач повинен довести невідповідність оскаржуваного акта вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також ті обставини, що його права порушені актом і можуть бути відновленні саме внаслідок визнання спірного акту недійсним, інтереси позивача можуть бути реалізовані, внаслідок чого він здатен буде набути прав. При цьому доведення порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі є обов`язковою умовою визнання акта недійсним. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Однак, як встановлено судами обох інстанцій, за договором, зазначеним позивачем в якості обґрунтування права, на захист якого заявлено вимоги про скасування рішення та свічдоцтва, позивач набув право на організацію та проведення постійно діючої ярмарки-виставки на торгівельному майданчику, площею 80 кв.м, та прикоп для дерев, площею 20 кв.м., розташованому за вказаною адресою м. Одеса , Новощіпний ряд, 25-а , для здійснення торгівельно-виставкової діяльності. При цьому, ніякі будівлі або споруди позивачу за цим договором не передавались ні в орендне, ні в будь-яке інше користування. Наявності у позивача будь-яких речових прав на майно, щодо якого прийнято спірне рішення, або на земельну ділянку під цим майном, судами не встановлено.

Судами обох інстанцій правильно заначено, що у поданій позовній заяві не вказано, які саме законні права та очікування позивача порушує оспорюване рішення, не підтверджено яким чином оформлення права власності на майно, яке, на його думку, не є нерухомим, і можливе подальше оформлення права на земельну ділянку під цією спорудою для її обслуговування за іншими особами, вплине на права або інтереси позивача, пов`язані з організацією та проведенням ярмарково-виставкової діяльності, з урахуванням також тієї обставини, що позивачем не підтверджено того, що відповідна будівля розміщена в межах торгівельного майданчика, виділеного йому на підставі вказаного договору.

Таким чином, встановленими судами обставинами спростовуються доводи позивача, що оскаржуване ним рішення, яким затверджено перелік об`єктів нерухомого майна, що підлягають реєстрації за територіальною громадою м. Одеси (додається), в п. 6 якого зазначено одноповерхову будівлю, загальною площею 105,1 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, Новощіпний ряд, 25-А , якимось чином стосується його прав або інтересів.

При цьому, судами обох інстанцій правильно зазначено, що саме по собі уявлення позивача про невідповідність оспорюваних рішення та свідоцтва нормам чинного законодавства, за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача, а також посилання на можливість такого порушення у майбутньому, не є підставами для визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним в судовому порядку, оскільки, відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

За таких обставин обґрунтованими є висновки судів про те, що не підлягають задоволенню і вимоги позивача про скасування свідоцтва про право власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлову одноповерхову будівлю, виданого на підставі оскаржуваного рішення, оскільки таке свідоцтво видається на підтвердження наявності права і є дійсним, до поки чинною є правова підстава його видачі.

Враховуючи викладене, суди обох інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення позову і оскільки під час касаційного провадження не знайшли свого підтвердження доводи скаржника про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, оскаржені судові рішення підлягають залишенню без змін, касаційна скарга - без задоволення, а судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України - покладенню на скаржника.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Платон-М" залишити без задоволення.

Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2019 у справі № 916/2414/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяМогил С.К.
Судді:Волковицька Н.О.
Случ О.В.