ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 912/3229/18

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Савченко А.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вх. №2-4918/19 від 09.10.2019р.) про розстрочення виконання рішення суду, подану по справі за позовом комунального підприємства „Теплокомуненерго Олександрійської міської ради до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. по даній справі позовні вимоги комунального підприємства „Теплокомуненерго Олександрійської міської ради до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції було задоволено частково шляхом присудження до стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 225641,64 грн., пені у розмірі 13983,14 грн., трьох відсотків річних у розмірі 1535,91 грн., збитків від інфляції у розмірі 1396,19 грн., судового збору у розмірі 3638,34 грн.

24.05.2019р. господарським судом у порядку ст. 327 ГПК України було видано наказ про примусове виконання рішення суду.

09.10.2019р. до господарського суду від Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшла заява про розстрочення виконання рішення від 22.04.2019р. по даній справі на один рік. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на відсутність у нього, як бюджетної неприбуткової організації, грошових коштів для погашення всієї суми боргу, на підтвердження чого відповідачем було надано суду помісячний розпис (кінцевий) видатків із загального фонду бюджету на 2019р. по КЕКВ 2271 „Оплата теплопостачання.

Ухвалою від 10.10.2019р. судом було призначено заяву Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції до розгляду в засіданні суду на 21.10.2019р. о 16:30 год., викликано представників сторін у судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

21.10.2019р. на електронну адресу господарського суду надійшла заява Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про відкладення судового засідання, призначеного судом для розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення, у зв`язку з зайнятістю представника відповідача у судовому засіданні по іншій справі. Розглянувши вказану заяву суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з ч. 8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

В порушення вищенаведених вимог процесуального законодавства заява Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшла на електронну адресу суду в електронній формі без скріплення її електронним цифровим підписом заявника або його представника, тому вважається такою, що не підписана особою, яка її подала. За таких обставин, у господарського суду відсутні правові підстави для вирішення питання про відкладення судового засідання на іншу дату на підставі вказаної заяви.

Комунальне підприємство „Теплокомуненерго Олександрійської міської ради у судове засідання, призначене ухвалою від 10.10.2019р., не з`явилось, про причини неявки суд не повідомило, письмових пояснень щодо поданої відповідачем заяви до суду не надходило.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи закінчення десятиденного строку, встановленого для розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду заяви відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19, статтею 129-1 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з п. 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17 жовтня 2012 року N 9 розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Верховним Судом у постанові від 27.02.2019р. по справі №796/43/2018 наголошено, що при вирішенні питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Господарський суд звертає увагу заявника на приписи ч. 5 ст. 331 ГПК України, якою передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення. При цьому, як зазначалось вище по тексту ухвали відповідач просить суд розстрочити виконання рішення від 22.04.2019р. по даній справі на один рік без зазначення конкретної дати, станом на яку рішення буде виконано відповідачем у повному обсязі. Наведене має наслідком неможливість дослідження судом питання обґрунтованості обраного позивачем періоду розстрочення виконання судового рішення, який, з урахуванням ч. 5 ст. 331 ГПК України, не може перевищувати один рік, тобто в даному випадку розстрочка не може бути надана на строк більший, ніж до 22.04.2020р.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарським судом критично оцінюється єдиний наданий відповідачем доказ помісячний розпис (кінцевий) видатків із загального фонду бюджету на 2019р. по КЕКВ 2271 „Оплата теплопостачання на підтвердження скрутного матеріального стану, оскільки вказаний документ не відображає в повній мірі фінансовий стан відповідача, та, як зазначалось вище по тексту ухвали, не може бути єдиною підставою для надання розстрочки виконання судового рішення. При цьому, з огляду на висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 27.02.2019р. по справі №796/43/2018, відсутність у помісячному плані видатків на виконання рішення суду не є безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Таким чином, господарський суд доходить висновку, що відповідачем, яким у поданій до суду заяві було наголошено про відсутність грошових коштів для виконання рішення суду, не було доведено суду належними та допустимими доказами обставин неможливості виконання рішення, в тому числі, за рахунок інших грошових коштів, наявних на рахунках відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене, оцінивши наданий відповідачем доказ та обставини справи в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про недоведеність Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що має наслідком необхідність відмови у задоволенні поданої відповідачем заяви.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Південному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вх. №2-4918/19 від 09.10.2019р.) у задоволенні заяви (вх. №2-3911/19 від 20.08.2019р.) про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 23.10.2019р.

Суддя С.П. Желєзна