ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 913/1376/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 (судді: Лакіза В. В., Мартюхіна Н. О., Шутенко І. А.) та ухвалу Господарського суду Луганської області від 06.05.2019 (Масловський С. В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго"

про залучення правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження (Відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області на Відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго"

до Відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області

про стягнення 183 183,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст судових рішень і заяви про залучення у справі правонаступника

1.1. Рішенням Господарського суду Луганської області від 10.01.2017 у справі №913/1376/16 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01.02.2017) позов задоволено повністю; стягнуто з відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" 3% річних у розмірі 9556,48 грн, інфляційні витрати в розмірі 16533,99 грн, заборгованість з послуг перетікання електроенергії 311,93 грн, пеню в розмірі 110841,40 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2058,66 грн"; припинено провадження у справі в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 45939,65 грн.

1.2. Господарським судом Луганської області на виконання вказаного рішення 01.02.2017 виданий наказ у справі № 913/1376/16.

1.3. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.07.2017 виправлено помилку в наказі Господарського суду Луганської області від 01.02.2017 у справі №913/1376/16.

1.4. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.07.2018 замінено сторону (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" у справі №913/1376/16 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" (далі - ТОВ "Луганськобленерго").

1.5. ТОВ "Луганськобленерго" 25.04.2019 подало заяву б/н від 23.04.2019 про залучення у справі №913/1376/16 правонаступника боржника - відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області та про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження у справі №913/1376/16 з відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області на відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області.

1.6. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначав, що рішенням Біловодської селищної ради від 14.11.2017 № 1/7 "Про затвердження структури і штатної чисельності апарату Біловодської селищної ради та її виконавчого комітету" зі змінами, внесеними рішеннями Біловодської селищної ради від 08.12.2017 № 2/10 та від 22.01.2018 № 5/4, було затверджено "Положення про відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області" (далі - Положення). Відповідно до пункту 17.1 зазначеного Положення, відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області є правонаступником усіх прав та обов`язків щодо управління майном, що знаходилося в управлінні відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області. Рішенням Біловодської районної ради № 23/8 від 29.11.2017 "Про передачу бюджетних установ та майна спільної власності територіальних громад селища та сіл Біловодського району Луганської області у комунальну власність Біловодської об`єднаної територіальної громади", передано із спільної власності територіальних громад сіл та селища Біловодського району Луганської області у комунальну власність Біловодської об`єднаної територіальної громади бюджетні установи та їх майно згідно з Додатком 1, відповідно до розмежування видатків між бюджетами. Відповідно до розділу III Додатку 1 до рішення, заклади освіти були передані із спільної власності територіальних громад селища та сіл Біловодського району Луганської області у комунальну власність Біловодської об`єднаної територіальної громади. Посилаючись на викладені обставини, позивач зазначав, що відбулася передача закладів освіти із спільної власності територіальних громад до комунальної власності, та відбулося правонаступництво обов`язків боржника від відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області () до відділу освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області ().

1.7. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.05.2019 у задоволенні заяви б/н від 23.04.2019 ТОВ "Луганськобленерго" про залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

1.8. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 ухвалу Господарського суду Луганської області від 06.05.2019 залишено без змін.

1.9. Судові рішення мотивовані тим, що ТОВ "Луганськобленерго" не надано належних та допустимих доказів того, що новоутвореному відділу освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області було передано у складі майна кредиторську заборгованість відповідача, яка виникла на підставі рішення суду у цій справі. Враховуючи встановлені обставини, суди дійшли висновків, що згідно з пунктом 17.1 Положення відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області є правонаступником лише прав та обов`язків щодо управління майном, що знаходилося в управлінні відповідача.

2. Короткий зміст касаційної скарги

2.1. Не погодившись із ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.05.2019 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019, ТОВ "Луганськобленерго" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 06.05.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ "Луганськобленерго" про залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження у справі № 913/1376/16; залучити до участі у справі № 913/1376/16 відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області як правонаступника відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області, замінити сторону (боржника) відділ освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області у процедурі виконання Управлінням Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області рішення Господарського суду Луганської області від 10.01.2017 № 913/1376/16 (наказу від 01.02.2017 № 913/1376/16) про стягнення з відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області на користь ТОВ "Луганськобленерго" 3% річних у розмірі 9556,48 грн, інфляційні витрати в розмірі 16533,99 грн, заборгованість з послуг перетікання електроенергії 311,93 грн, пеню в розмірі 110841,40 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2058,66 грн на правонаступника - відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області.

2.2. В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення (незастосування до спірних правовідносин) судами норм матеріального та процесуального права, а саме, статей 88, 179, 190 Цивільного кодексу України, статей 137, 139 Господарського кодексу України, статей 86, 238 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник наголошує, що суди невірно трактували пункт 17.1 Положення, та зазначає, що відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області є правонаступником усіх прав та обов`язків щодо управління майном, що знаходилося в управлінні відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області. Крім того, зазначає, що всі сторони, які беруть участь у справі, зверталися із заявами про залучення нового боржника - відділу освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області. Натомість, ухвалами місцевого суду заяви Біловодської районної державної адміністрації Луганської області, відділу освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області про залучення у справі правонаступника і заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявникам. На думку скаржника, такі дії відділу освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області засвідчують їх згоду на залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження.

2.3. Відділ освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області надіслав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, ухвалу Господарського суду Луганської області від 06.05.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 залишити без змін.

3. Обставини справи, встановлені судами

3.1. Судами встановлено, що станом на момент розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження наказ Господарського суду Луганської області від 01.02.2017 не виконано, заборгованість відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області перед ТОВ "Луганськобленерго" складається з 3% річних в розмірі 9 556, 48 грн, інфляційних витрат в розмірі 16 533, 99 грн, заборгованості з послуг перетікання електроенергії 311, 93 грн, пені в розмірі 11 0841, 40 грн, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 058,66 грн.

3.2. Рішенням Біловодської селищної ради від 14.11.2017 № 1/7 "Про затвердження структури і штатної чисельності апарату Біловодської селищної ради та її виконавчого комітету" із змінами, внесеними рішенням Біловодської селищної ради від 08.12.2017 № 2/10 та рішенням Біловодської селищної ради від 22.01.2018 № 5/4 було затверджено Положення про відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області.

Відповідно до пункту 17.1 вказаного Положення, відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області є правонаступником усіх прав та обов`язків щодо управління майном, що знаходилося в управлінні відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області.

3.3. Рішенням Біловодської районної ради від 29.11.2017 № 23/8 "Про передачу бюджетних установ та майна спільної власності територіальних громад селища та сіл Біловодського району Луганської області" у комунальну власність Біловодської об`єднаної територіальної громади, передано із спільної власності територіальних громад та селища Біловодського району Луганської області у комунальну власність Біловодської об`єднаної територіальної громади бюджетні установи та їх майно згідно з Додатком 1, відповідно до розмежування видатків між бюджетами.

3.4. Додатком №1 до вказаного рішення районної ради затверджено перелік майна, яке передається до комунальної власності об`єднаної територіальної громади селища Біловодськ із спільної власності територіальних громад сіл та селища Біловодського району, згідно з яким у розділі ІІІ зазначений перелік майна закладів освіти. Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ цього додатку від відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області передано до комунальної власності: автомобіль ГАЗ 323132-14 Газель, автобус Рута-20СПВ.

3.5. На виконання зазначених рішень Біловодської селищної ради передано відділу освіти Біловодської виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області майно, яке зазначено у додатку № 1 до рішення районної ради від 29.11.2017 №23/8, а також права та обов`язки щодо управління переданим майном.

3.6. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час винесення оскаржуваної ухвали 06.05.2019, а також станом на час апеляційного розгляду зазначеної ухвали, відділ освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області () перебуває в стані припинення з 17.08.2018, однак його не ліквідовано та не реорганізовано.

3.7. Підставою звернення до суду із заявою про залучення правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження (відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області на відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області) у справі стало те, що, на думку заявника, новостворений відділ освіти став правонаступником відповідача на підставі пункту 17.1 Положення, унаслідок чого відбулося вибуття сторони зі спірних правовідносин і перехід до нового боржника прав і обов`язків сторони, яка вибула.

4. Позиція Верховного Суду

4.1. Переглянувши оскаржені у справі ухвалу та постанову, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

4.2. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012). Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 52 Господарського процесуального кодексу України процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу:

- у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення),

- заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні,

- в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

4.3. В силу положень частини 4 статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до частини 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

4.4. Судами встановлено, що на момент звернення з заявою про залучення у справі правонаступника та заміну сторони у виконавчому провадженні, а також на момент постановлення оскарженої ухвали та апеляційного провадження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні дані щодо ліквідації або реорганізації відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області. Отже, цивільна правоздатність відповідача у справі не припинена.

4.5. Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на пункт 17.1. Положення про відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області, яке було затверджене Рішенням Біловодської селищної ради від 22.01.2018 № 5/4.

Статтею 83 Цивільного кодексу України закріплено організаційно-правові форми юридичних осіб. Однією з таких форм є установа. Під поняттям установа розуміється така організація, що створена однією або кількома особами (засновниками), які не беруть участі в управлінні нею, шляхом об`єднання (виділення) їхнього майна для досягнення мети, визначеної засновниками, за рахунок цього майна.

Враховуючи положення, закріплені статтею 83 Цивільного кодексу України, стосовно визначення поняття установи, для здійснення своєї діяльності установа наділяється певним майном. Перелік майна, яке передається установі, повинен бути чітко визначений та охарактеризований в установчому акті установи.

Відповідно до частини 1 статті 102 Цивільного кодексу України в установчому акті визначається майно, яке засновник (а в разі його смерті - зобов`язана особа) повинен передати установі після її державної реєстрації.

Таким чином, саме в установчому акті (рішенні засновника) визначається майно, яке передається установі.

Зі змісту частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України вбачається, що до майнових прав належать: 1) речові права; 2) виключні права на результати інтелектуальної діяльності; 3) корпоративні права; 4) зобов`язальні права (вимоги).

Як вбачається з пункту 17.1. Положення, відділ освіти виконавчого комітету селищної ради Біловодського району Луганської області є правонаступником усіх прав та обов`язків щодо управління майном, що знаходилось в управлінні відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області.

Згідно з Положенням, новостворений відділ освіти є правонаступником усіх прав та обов`язків щодо управління майном, яке передано йому на виконання рішення Біловодської районної ради від 29.11.2017 № 23/8 "Про передачу бюджетних установ та майна спільної власності територіальних громад селища та сіл Біловодського району Луганської області" згідно з Додатком №1 до цього рішення.

4.6. У вирішенні питань, пов`язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов`язків на майно (майнові права) (постанова Верховного Суду від 02.07.2018 у справі № 910/1879/17).

Водночас, судами встановлено, що у переліку майна, яке було передано новоствореному відділу освіти, не міститься кредиторської заборгованості відповідача. Доказів на підтвердження обставин передання кредиторської заборгованості новоствореному відділу освіти, ТОВ "Луганськобленерго" не надано.

4.7. Таким чином, належних та допустимих доказів передання до новоствореного відділу освіти заборгованості відповідача перед позивачем, стягнутої за рішенням Господарського суду Луганської області від 10.01.2017, не подано. Крім того, відділ освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області не припинений.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Луганськобленерго" про заміну сторони правонаступником та заміну боржника у виконавчому провадженні у цій справі є правомірним та обґрунтованим.

4.8. Доводи касаційної скарги наведених висновків не спростовують та не впливають на них. Твердження скаржника про нагальну необхідність заміни боржника у виконавчому провадженні у зв`язку з необхідністю виконати рішення суду суперечать наведеним положенням законодавства України, якими врегульовано питання правонаступництва юридичних осіб під час їх реорганізації.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.3. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій у справі прийняті із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

5.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судоми першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди першої і апеляційної інстанцій, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування оскаржених у справі ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції немає.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 і ухвалу Господарського суду Луганської області від 06.05.2019 у справі № 913/1376/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв