ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа № 916/115/19

Господарський суд Одеської області, м. Одеса

у складі судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.,

за участю представників сторін:

позивача: Лапшина І.С., згідно довіреності №7 від 11.03.2017р.

відповідача: Скіндер В.Б., згідно довіреності від 20.02.2019р.,

розглянувши справу №916/115/19 за позовом Управління обласної ради з майнових відносин (65032, м.Одеса, пр-т Шевченка,4) до Державної установи Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України (65014, м. Одеса, пров.Лермонтовський, 6)

про зобов`язання ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» звільнити будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, які були передані за договором оренди від 17.11.2015р.;

про зобов`язання ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» повернути за актом приймання-передачі будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, та які були передані за договором оренди від 17.11.2015р., до Управління обласної ради з майнових відносин;

за зустрічним позовом Державної установи Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України (65014, м.Одеса, пров.Лермонтовський, 6) до Управління обласної ради з майнових відносин (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка,4)

про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, укладеного 17.11.2015р. між Управлінням обласної ради з майнових відносин та ДУ Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні документи суду щодо їх вирішення та ходу судового розгляду:

Позивач за первісним позовом позовні вимоги підтримує у повному обсязі, в їх обґрунтування зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2012р. №273185 будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, належать на праві власності територіальній громаді сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради. Так, відповідно до рішення обласної ради від 28.10.2011р. №288-VІ «Про орендодавців майна спільної власності територіальних громад області» та від 23.12.2014р. №1286-VІ «Про внесення змін до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління якими здійснює обласна рада», орендодавцем та балансоутримувачем нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 . Лермонтовський, 6, є Управління обласної ради з майнових відносин.

Позивач вказує, що 17.11.2015р. між Управлінням обласної ради з майнових відносин та Державною установою «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» було укладено договір оренди майна, на користування будівлями та спорудами, у тому числі частину будівлі-пам`ятки культурної спадщини літ. А площею 1493,5 кв.м., літ. Б площею 739,0 кв.м., літ. В площею 334,3 кв.м., літ. Г площею 375,0 кв.м., літ Д площею 28,5 кв.м., літ. Е площею 137,0 кв.м., огорожу №1-3, мостіння 1, які розташовані за адресою: м.Одеса, пров. Лермонтовський, 6, з метою розміщення державної установи. Об`єкт оренди передано у користування за актом приймання-передачі від 17.11.2015р. Як зазначає позивач, відповідно до п.9.1. договору оренди він діє до 17.10.2018р., після чого його дія припиняється в силу умов п.9.4. цього договору. Разом з тим, позивач вказує, що не мав намір продовжувати договір оренди від 17.11.2015р., про що повідомив відповідача листом від 04.09.2018р. №0501/2051. Серед підстав для відмови від продовження строку дії договору оренди від 17.11.2015р. орендар зазначив про такі: договори страхування об`єкта оренди укладено пізніше, ніж передбачено у договорі оренди та вони не відповідають умовам договору оренди; орендарем порушено строки подання договорів страхування орендодавцю; орендарем порушено строки укладання охоронного договору. З підстав закінчення терміну дії договору оренди від 17.11.2015р. орендодавець наполягає на порушенні орендарем умов договору оренди в частині своєчасного повернення об`єкта оренди орендодавцю.

Відповідач за первісним позовом проти первісного позову заперечує, подав відзив на позов від 05.03.2019р. за вх.№4430/19, де вказує, що договір оренди від 17.11.2015р. є недійсним на підставі ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України з моменту його укладення, що буде доведено за результатами розгляду пред`явленого Інститутом зустрічного позову до Управління про визнання договору оренди недійсним. На думку відповідача за первісним позовом, порушення умов такого договору не матиме юридичного значення та правових наслідків через його недійсність.

15.09.2019р. за вх.№5158/19 позивачем за первісним позовом подано до суду відповідь на відзив, де позивач наголошує, що основною підставою первісного позову є не порушення відповідачем умов договору оренди, а закінчення терміну його дії.

05.03.2019р. за вх.№592/19 до суду ДУ Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України подано зустрічний позов до Управління обласної ради з майнових відносин про визнання недійсним договору оренди. Обґрунтовуючи зустрічний позов, ДУ Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України послалась на те, що у договорі оренди від 17.11.2015р. не зазначені платіжні реквізити управління. Враховуючи, що договір оренди передбачає проведення розрахунків, зазначення у ньому реквізитів є обов`язковою умовою, тоді як відсутність таких свідчить про невідповідність цього договору чинному законодавству (ст. 180 ГК України), та, як наслідок, про його недійсність на підставі ч.1 ст.203 ЦК України.

27.03.2019р. за вх.№2-1400/19 до суду Державною установою Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України подано заяву про зміну підстав зустрічного позову. Так, первинною підставою зустрічного позову була невідповідність договору оренди вимогам ст.180 ГК України (відсутність реквізитів орендодавця), тобто, з підстав, передбачених ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України. Установа зазначає, що зміненою підставою зустрічного позову є та обставина, що договір оренди від імені Управління був підписаний (укладений) неуповноваженою особою - ані начальником Управління Лунгулом В.В., ані його першим заступником ОСОБА_1 А ОСОБА_2 , тобто, оспорюваний договір оренди підлягає визнанню недійсним з підстав, передбачених ч.3 ст. 203, ч.1 ст.215 ЦК України. На пояснення такого позивач за зустрічним позовом зазначає, що відповідно до п.5 розділу 9 Положення про управління обласної ради з майнових відносин (далі - Положення про Управління), затвердженого рішенням Одеської обласної ради від 26 травня 2016 року №118-VІІ, від імені Управління підписує документи і укладає угоди начальник Управління. Згідно виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців щодо Управління станом на 11.11.2015р. право підпису документів від імені Управління мали начальник Управління ОСОБА_3 та його перший заступник ОСОБА_4 . Так, позивач зазначає, що з тексту договору оренди вбачається, що від імені Управління договір підписано начальником управління ОСОБА_3 , однак, із листів за підписом начальника управління Лунгула В.В. від 14.04.2017р. №0501/630, від 04.09.2018р. №0501/2051, від 25.10.2018р. вбачається, що підпис ОСОБА_3 в листах візуально суттєво відрізняється від його підпису у договорі оренди. Установа вказує, що у відповіді Управління на відзив Інституту у справі стверджується, що договір оренди від імені Управління був підписаний першим заступником начальника Управління ОСОБА_5 .В ОСОБА_6 , але доказів такого не надано. Зауважує і ДУ Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України, що з невідомих причин підписант взагалі розписувався не від свого імені ( ОСОБА_7 В ОСОБА_6 ), а від імені начальника Управління ОСОБА_3 . На думку позивача за зустрічним позовом, підпис ОСОБА_4 у посадовій інструкції відрізняється від нібито вчиненого ним підпису у договорі оренди, підпис у договорі оренди виконаний із невдалим наслідуванням підпису ОСОБА_4 в посадовій інструкції. Як вказує Інститут та обставина, що від імені Управління договір оренди був підписаний не уповноваженою особою, свідчить про недійсність цього договору. Позивач за зустрічним позовом вважає, що виконання договору оренди Інститутом, не спростовує його недійсності та не позбавляє Інститут права оскаржувати цей договір, оскільки він оскаржується з підстав відсутності повноважень у особи, яка його підписала від імені управління, а не через незгоду із самим змістом договору або з його умовами.

Управління обласної ради з майнових відносин 03.04.2019р. за вх.№6544/19 подало відзив на зустрічний позов, де виклало свою незгоду із обставинами, зазначеними у зустрічному позові. В обґрунтування своєї позиції Управління зазначило, що відповідно до Положення про Управління обласної ради з майнових відносин, затвердженого рішенням обласної ради від 26.05.2016р. №118-VII зі змінами, Управління обласної ради з майнових відносин утворюється обласною радою для реалізації повноважень обласної ради щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області з метою ефективного і раціонального використання майна, а також має право бути позивачем і відповідачем, виступати від імені та в інтересах обласної ради, територіальних громад сіл, селищ, міст області в судах. Крім того, одним з основних завдань управління є здійснення, в тому числі за дорученням обласної ради, повноважень орендодавця майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2012р. №273185 будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , належать на праві власності територіальній громаді сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради. Управління вказує, що, керуючись рішеннями обласної ради від 28.10.2011р. №288-VI «Про орендодавців майна спільної власності територіальних громад області» та від 23.12.2014р. №1286-VI «Про внесення змін до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл селищ, міст області, управління якими здійснює обласна рада», орендодавцем та балансоутримувачем нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 6, є управління обласної ради з майнових відносин. Управління також зазначає, що на момент укладання договору оренди від 17.11.2015р. діяло Положення про управління обласної ради з майнових відносин, затверджене рішенням обласної ради від 10.11.2006р. №109-V з урахуванням змін до нього та доповнень, де також були передбачені повноваження управління обласної ради з майнових відносин як орендодавця вищезазначеного майна. Управління вказує, що відповідно до розпорядження голови обласної ради від 12.03.2015р. №36/2015-КР «Про прийняття на роботу до Управління обласної ради з майнових відносин ОСОБА_4 за контрактом» ОСОБА_4 був прийнятий на роботу до Управління на виконання функціональних обов`язків першого заступника начальника управління обласної ради з майнових відносин з 12.03.2015р. Згідно із пунктом 2.1. посадової інструкції першого заступника начальника Управління обласної ради з майнових відносин, затвердженої 12.03.2015р. начальником Управління обласної ради з майнових відносин ОСОБА_8 , перший заступник начальника Управління у межах своїх повноважень зобов`язаний забезпечувати організацію реалізації функцій та завдань Управління, визначених відповідним положенням про нього, своєчасного доведення до співробітників Управління, Відділів «орендних відносин та приватизації», «технічної документації, ремонту та реконструкції майна», «фінансового планування, оперативного контролю, обліку та аналізу ефективності використання майна» завдань, планових показників та доручень з питань, пов`язаних із діяльністю Управління. При цьому, підпис ОСОБА_4 зазначається у посадовій інструкції в таблиці на 5 сторінці, який, на думку Управління, співпадає з підписом на договорі оренди та акті приймання - передачі. Окремо Управління відзначає, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.11.2015р. ОСОБА_4 мав право на момент укладання договору оренди вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори. Крім того, відповідач за зустрічним позовом відмічає, що у спірному договорі оренди наявні реквізити сторін.

Ухвалою суду від 04.02.2019р. відкрито провадження у справі №916/115/19, постановлено розглядати справу №916/115/19 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 01.03.2019р. о 10год.30хв.

У судовому засіданні 01.03.2019р. оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 13.03.2019р. об 11год.20хв.

У судовому засіданні 13.03.2019р. було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 01.04.2019р. о 12год.45хв.

Ухвалами суду від 01.04.2019р. об`єднано в одне провадження із первісним позовом по справі №916/115/19 вимоги за зустрічним позовом від 05.03.2019р. за вх.№592/19, заяву від 27.03.2019р. за вх.№2-1400/19 про зміну підстав зустрічного позову Державної установи Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України до Управління обласної ради з майнових відносин про визнання недійсним договору оренди, призначено розгляд зустрічного позову разом із первісним на 01.04.2019р. о 12год.45хв.; продовжено строк проведення підготовчого провадження до 06.05.2019р. включно, відкладено підготовче засідання суду на 17.04.2019р. о 12год.00хв.

У судовому засіданні 17.04.2019р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 25.04.2019р. о 10год.15хв.

Ухвалами суду від 25.04.2019р. задоволено клопотання ДУ Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України від 01.04.2019р. за вх.№2-1481/19 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; зупинено провадження по справі.

27.05.2019р. за вх.№10480/19 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання про надання доказів для проведення експертизи, у зв`язку з чим ухвалою суду від 03.06.2019р. поновлено провадження по справі, призначено засідання для розгляду клопотання експерта на 05.06.2019р. о 12год.00хв.

У судовому засіданні 05.06.2019р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 07.06.2019р. о 10год.00хв.

Ухвалою суду від 07.06.2019р. зупинено провадження по справі №916/115/19, постановлено експерту Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України проводити судову почеркознавчу експертизу за наявними у справі документами, в тому числі за відібраними судом в судовому засіданні 07.06.2019р. експериментальними зразками підписів ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 , власних підписів ОСОБА_3 , власних підписів ОСОБА_4 , наданих документів, що містять вільні зразки підписів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , надіслано справу №916/115/19 до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

15.08.2019р. за вх.№16349/19 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта №140-П від 31.07.2019р.

Ухвалою суду від 09.09.2019р. поновлено провадження по справі, призначено підготовче засідання суду на 11.09.2019р. о 15год.30хв.

Ухвалою суду від 11.09.2019р. відкладено підготовче засідання на 13.09.2019 р. о 12год.00хв., задоволено клопотання ДУ Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України від 11.09.2019р. за вх.№18391/19 про виклик судового експерта в судове засідання, викликано в судове засідання 13.09.2019р. на 12год.00хв. судового експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Молчанову Валентину Петрівну для роз`яснення висновку від 31.07.2019р. та надання відповідей на наступні питання: Якому експерту Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та коли було доручено проведення експертизи на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 25.04.2019р. по справі №916/115/19 та на підставі якого документа (рішення)? У зв`язку з чим клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи у справі №916/115/19 від 14.05.2019р. №140-П складено та підписано судовим експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Апальковим П.Є., в той час як висновок експерта №140-П від 31.07.2019р. у цій справі складений та підписаний судовим експертом Молчановою В.П.? Чи досліджувалися судовим експертом під час проведення експертизи експериментальні зразки підпису ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 , які були затребувані експертом у клопотанні від 14.05.2019р. №140-П? Якщо ні, то у зв`язку із чим та чи могло вплинути це на результати дослідження?

Ухвалою суду від 13.09.2019р. закрито підготовче провадження по справі №916/115/19, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 16.09.2019р. о 10год.00хв.

Ухвалою суду від 16.09.2019р. відкладено розгляд справи на 25.09.2019р. об 11год.45хв.; зобов`язано директора Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надати суду відомості та докази, що їх підтверджують, стосовно наступних обставин: Якому експерту Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та коли було доручено проведення експертизи на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 25.04.2019р. по справі №916/115/19 та на підставі якого документа (рішення)? У зв`язку з чим клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи у справі №916/115/19 від 14.05.2019р. №140-П складено та підписано судовим експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Апальковим П.Є., в той час як висновок експерта №140-П від 31.07.2019р. у цій справі складений та підписаний судовим експертом Молчановою В.П.? Чи досліджувалися судовим експертом під час проведення експертизи експериментальні зразки підпису ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 , які були затребувані експертом у клопотанні від 14.05.2019р. №140-П? Якщо ні, то у зв`язку із чим та чи могло вплинути це на результати дослідження? Також вказаною ухвалою зобов`язано після повернення судового експерта Молчанової В.П. з лікарняного, зобов`язати ОСОБА_9 надати суду письмові пояснення стосовно наступних питань: Якому експерту Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та коли було доручено проведення експертизи на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 25.04.2019р. по справі №916/115/19 та на підставі якого документа (рішення)? У зв`язку з чим клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи у справі №916/115/19 від 14.05.2019р. №140-П складено та підписано судовим експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Апальковим П.Є., в той час як висновок експерта №140-П від 31.07.2019р. у цій справі складений та підписаний судовим експертом Молчановою В.П.? Чи досліджувалися судовим експертом під час проведення експертизи експериментальні зразки підпису ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 , які були затребувані експертом у клопотанні від 14.05.2019р. №140-П? Якщо ні, то у зв`язку із чим та чи могло вплинути це на результати дослідження?

На запит суду від Одеського науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 17.09.2019р. за вх.№18866/19 надійшло повідомлення про те, що: судовий експерт сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень Одеського НДЕКЦ МВС Молчанова В.П. станом на 13.09.2019р. знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеський обласний онкологічний диспансер»; головний судовий експерт сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень Одеського НДЕКЦ МВС Апальков П.Е. звільнений з 30.08.2019р.

Ухвалою суду від 25.09.2019р. розгляд справи відкладено на 01.10.2019р. о 10год.00хв., повторно запитано у директора Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України відомості та докази, що перелічені в ухвалі суду від 16.09.2019р.

Ухвалою суду від 01.10.2019р. відкладено розгляд справи на 15.10.2019р. о 10год.00хв. втретє запитано у директора Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України відомості та докази, що перелічені в ухвалах суду від 16.09.2019р., від 25.09.2019р.

На виконання ухвал суду від 24.09.2019р., від 01.10.2019р. Одеський НДЕКЦ МВС України надіслав до суду лист від 09.10.2019р. за вх.№20733/19, в якому повідомив про запитані судом обставини проведення судової експертизи та до якого додав докази наявності таких обставин.

Заяви сторін про відкладення розгляду справи від 28.02.2019р. за вх.№4146/19, від 25.09.2019р. за вх.№19570/19, від 01.10.2019р. за вх.№19982/19, про ознайомлення з матеріалами справи від 01.03.2019р. за вх.№4176/19, від 04.06.2019р. за вх.№11126/19, від 10.09.2019р. за вх.№18280/19, від 11.09.2019р. за вх.№18398/19, від 17.09.2019р. за вх.№18866/19, про долучення доказів до справи від 07.06.2019р. за вх.№1141119, від 13.09.2019р. за вх.№18596/19 були судом задоволені.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

Будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський,6, загальною площею 3299,8кв.м., перебувають у комунальній власності територіальної громади сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2012р.

Управління обласної ради з майнових відносин є орендодавцем вказаної нерухомості відповідно до рішень Одеської обласної ради «Про орендодавців майна спільної власності територіальних громад області» №288-VI від 28.10.2011р., «Про внесення змін до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління якими здійснює обласна рада» №1286-VI від 23.12.2014р., Положення про управління обласної ради з майнових відносин, затв. рішенням Одеської обласної ради №118-VII від 26.05.2016р., від 17.06.2016р.

17.11.2015р. між Управлінням обласної ради з майнових відносин (орендодавець) та ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» (орендар) було укладено договір оренди майна, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування будівлі та споруди, у тому числі частину будівлі пам`ятки культурної спадщини літ. А, площею 1493,5кв.м., літ. Б, площею 739кв.м., літ. В, площею 334,3кв.м., літ. Г, площею 375кв.м., літ. Д, площею 28,5кв.м., літ. Е, площею 137кв.м., огорожу 1-3, мостіння І, балансоутримувачем яких є орендодавець, вартість яких згідно з незалежною оцінкою від 20.05.2015р. становить 24468899,50грн. та які розташовані за адресою: м.Одеса, пров. Лермонтовський, 6, з метою розміщення державної установи. Будівля літ. А є пам`яткою містобудування та архітектури місцевого значення (п.п.1.1., 1.2. договору оренди).

Відповідно до п.п.2.1., 2.3., 2.4. договору оренди від 17.11.2015р. майно вважається наданим у користування орендарю з часу підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна з урахуванням умов даного договору та чинного законодавства України. Майно вважається повернутим орендодавцю з часу підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) майна. Майно має бути повернуто орендодавцю у тому стані, в якому воно було передано в оренду, з урахуванням нормального ступеню зносу.

Орендна плата становить 1 грн. на рік, яку орендар повинен сплатити протягом одного місяця після набрання цього договору юридичної сили. Орендна плата перераховується до обласного бюджету (п.п.3.1. договору оренди).

Згідно п.п.4.8., 4.10. договору оренди від 17.11.2015р. орендар повинен поновлювати договори страхування орендованого майна таким чином, щоб на час закінчення дії попереднього договору страхування наступний вже було укладено. Орендар самостійно повідомляє орендодавця про укладення та переукладення договорів страхування протягом тижня після їх укладення та надсилає йому копії нових договорів страхування.

Орендар забезпечує збереження пам`ятки відповідно до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», охоронного договору та вимог законодавства України. Відповідно до ст.23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» орендар протягом місяця з моменту укладення договору зобов`язаний оформити відповідну охоронну документацію на користування приміщеннями будівлі-пам`ятки з Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації (п.п.4.2., 4.14. договору оренди від 17.11.2015р.).

За умовами п.п.9.1., 9.4., 9.5., 9.6., 9.7. договору оренди від 17.11.2015р. він набирає чинність з дати підписання та діє до 17.10.2018р. включно. При цьому, керуючись ч.3 ст.631 ЦК України, сторони домовились, що положення договору застосовуються до правовідносин, які виникли між ними з 17.11.2015р. Дія договору оренди припиняється, зокрема, внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцеві не пізніше трьох робочих днів. Зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення до договору мають бути погоджені сторонами.

На виконання умов договору оренди від 17.11.2015р. об`єкт оренди було передано у користування орендаря за актом приймання-передачі від 17.11.2015р.

Між сторонами договору оренди від 17.11.2015р. відбувалось листування з приводу несвоєчасного укладення договорів страхування та охоронного договору, в підтвердження чого до справи подано копії листів Управління обласної ради з майнових відносин №0501/630 від 14.04.2017р., №0501/2051 від 04.09.2018р., ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» №533 від 14.09.2018р., договорів страхування №0203-0121-0162 від 03.08.2017р., №1314495 від 12.09.2018р., охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини №04-02/1902сп від 21.07.2017р. та додатки до нього,

Також листами від 04.09.2018р., від 25.10.2018р. №0501/2573, від 13.11.2018р. №0501/2754 орендодавець повідомив орендаря про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди від 17.11.2015р. та про необхідність повернути об`єкт оренди за актом приймання-передачі.

Листом №01-13/640 від 29.10.2018р. орендар звернувся до орендодавця із пропозицією про укладення додаткової угоди до договору оренди щодо продовження строку його дії.

На момент укладення спірного договору оренди діяло Положення про Управління обласної ради з майнових відносин, затверджене рішенням Одеської обласної ради №109-V від 10.11.2006р., зі змінами згідно рішення Одеської обласної ради №1385-VI від 29.05.2015р., відповідно до п.8 якого, начальник Управління має двох заступників, у тому числі одного першого, які за його поданням призначаються на посаду і звільняються з посади головою обласної ради.

Відповідно до п.2.1. посадової інструкції першого заступника начальника Управління обласної ради з майнових відносин, затвердженої 12.03.2015р. начальником Управління обласної ради з майнових відносин ОСОБА_8 , перший заступник начальника Управління у межах своїх повноважень зобов`язаний забезпечувати організацію реалізації функцій та завдань Управління, визначених відповідним положенням про нього.

Згідно Виписки з ЄДРЮОФОП відносно Управління обласної ради з майнових відносин станом на 11.11.2015р. керівником Управління є Лунгул В.В., підписантами без обмежень повноважень ОСОБА_4 , ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку №140-П від 31.07.2019р. судового експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, ОСОБА_9 , підпис у графі «В.В. Лунгул» у договорі оренди майна від 17.11.2015р., укладеного між Управлінням обласної ради з майнових відносин та ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України», виконаний ОСОБА_4 .

У зв`язку із клопотанням ДУ Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України від 11.09.2019р. за вх.№18391/19 про виклик судового експерта в судове засідання, на запит суду від Одеського науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 17.09.2019р. за вх.№18866/19 надійшло повідомлення про те, що: судовий експерт сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень Одеського НДЕКЦ МВС Молчанова В.П. станом на 13.09.2019р. знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеський обласний онкологічний диспансер»; головний судовий експерт сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень Одеського НДЕКЦ МВС Апальков П.Е. звільнений з 30.08.2019р.

Також, як вбачається із листа Одеського НДЕКЦ МВС від 09.10.2019р. за вх.№20733/19, наданого на виконання ухвал Господарського суду Одеської області від 24.09.2019р., від 01.10.2019р., до Одеського НДЕКЦ МВС 10.05.2019р. надійшла ухвала судді Господарського суду Одеської області Малярчук І.А., від 25.04.2019р. про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №916/115/19. На виконання вимог пп.12 п.1 розділу II Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС від 17.07.2017р. №591, після розгляду вказаної ухвали суду директором центру, 10.05.2019р. було доручено організацію виконання судової експертизи керівнику відповідного підрозділу заступнику директора центру - завідувачу відділу криміналістичних видів досліджень Львовій Ю.С. та завідувачу сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень ОСОБА_11 , якими, в свою чергу, 13.05.2019р. було доручено проведення вказаної експертизи експерту сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень - ОСОБА_12 14.05.2019р. за вих. №19/116-8749 на адресу судді Господарського суду Одеської області Малярчук І.А. судовим експертом Апальковивим П.Є. було складено та направлено клопотання №140-П про надання необхідних матеріалів для проведення дослідження, відповідь на яке не отримано. 31.05.2019р. судовий експерт Одеського НДЕКЦ МВС Апальков П.Є. передав вказані матеріали завідувачу сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень ОСОБА_11 з підстав того, що з 03.06.2019р. він пішов у чергову щорічну відпустку на 35 діб. З огляду на вимоги КЗпП України та Колективного договору, укладеного між працівниками та Одеським НДЕКЦ МВС щодо надання працівнику щорічної чергової відпустки, а також те, що для проведення експертних досліджень встановлені обмежені строки, визначені п.15 вищевказаної інструкції, 03.06.2019р. завідувачем сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень ОСОБА_11 матеріали для проведення експертизи були передані експерту сектору почеркознавчих досліджень Молчановій В.П., про що складено відповідну резолюцію. 03.06.2019р. судовим експертом Молчановою В.П. були отримані вказані матеріали під підпис, про що свідчить лист резолюцій. 31.07.2019р. судовим експертом Молчановою В.П. був складений висновок експерта №140-П, в якому було зазначено, що експерту надавались експериментальні зразки підпису ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 .

На підтвердження викладеного у листі Одеського НДЕКЦ МВС від 09.10.2019р. за вх.№20733/19 останнім подано до суду у засвідчених копіях: сторінку папки-справи експертного дослідження, витягу з наказу №10о/с-в від 11.05.2019р. про відпустку судового експерта Апалькова П.Є., листа резолюції зі штампом Одеського НДЕКЦ МВС України від 10.05.2019р., письмові пояснення судового експерта Молчанової В.П. від 01.10.2019р.

У судовому засіданні 15.10.2019р. представник ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» зазначив, що вищеперелічені подані Одеським НДЕКЦ МВС України документи та інформація не є доказами, у розумінні ГПК України, оскільки експерт не з`явився до суду для надання пояснень, а його пояснення, подані до суду, не мають доказову силу, так як не можуть замінити його опитування по проведенню експертизи у судовому засіданні.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч.1, 2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.1 ст.78, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч.ч.1, 2, 4, 6, 7 ст.98 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно п.6, п.15 Розділу I Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС від 17.07.2017р. №591, проведення судової експертизи та експертного дослідження доручається працівникам ДНДЕКЦ, НДЕКЦ, які атестовані Експертно-кваліфікаційною комісією МВС як судові експерти за відповідною експертною спеціальністю. Судові експертизи або експертні дослідження виконуються працівниками ДНДЕКЦ, НДЕКЦ за черговістю надходження. За клопотанням замовника черговість та строки виконання можуть змінюватися. Судова експертиза проводиться після подання до ДНДЕКЦ, НДЕКЦ матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції. Попереднє вивчення матеріалів при проведенні простих та середньої складності досліджень не має перевищувати відповідно п`яти та десяти робочих днів; при складних та особливо складних дослідженнях - відповідно п`ятнадцяти та двадцяти робочих днів. Строк проведення судової експертизи або експертного дослідження починається з робочого дня, наступного за днем надходження матеріалів до експертної установи, і закінчується в день складання висновку експерта, висновку експертного дослідження або повідомлення про неможливість проведення судової експертизи або експертного дослідження. У строк проведення судової експертизи або експертного дослідження не включається строк виконання клопотання експерта та усунення допущених ініціатором (особою або органом, які призначили судову експертизу) недоліків.

Отже, із поданих до листа Одеського НДЕКЦ МВС від 09.10.2019р. за вх.№20733/19 належним чином засвідчених доказів, оформлення яких у відповідності до Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС від 17.07.2017р. №591, не викликає сумніву у суду, вбачається, що спочатку проведення судової експертизи по справі №916/115/19 було доручено судовому експерту Апалькову П.Є., а потім через тривалу відпустку останнього проведення вказаної експертизи передоручено судовому експерту Молчановій В.П., яка саме і провела судову експертизу та склала висновок №140-П від 31.07.2019р., що поданий до матеріалів даної судової справи.

При цьому, суд вбачає, що у розумінні Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС від 17.07.2017р. №591, судовим експертом Апальковим П.Є. було проведено саме попереднє вивчення експертних матеріалів та заявлено до суду клопотання про витребування додаткових доказів, необхідних для проведення судової експертизи, а власне експертизу проводив судовий експерт ОСОБА_13 .

За таких обставин відсутні підстави вважати, що судову експертизу, результати, якої оформлені висновком №140-П від 31.07.2019р., проведено неналежною особою, у зв`язку з чим вказаний висновок судової експертизи приймається судом як належний доказ поряд із іншими доказами, наявними у справі.

Водночас, на думку суду, є недоречною позиція відповідача щодо неналежності наданих письмових пояснень експертом Молчановою В.П., який відповідно до Кодексу мав би надати усні пояснення суду в судовому засіданні, оскільки, як вбачається із листа директора Одеського НДЕКЦ МВС від 17.09.2019р., експерт ОСОБА_9 не мала змоги з`явитись на виклик суду в судове засідання для надання пояснень з підстав перебування на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеський обласний онкологічний диспансер», у зв`язку з чим суд в ухвалах від 24.09.2019р., від 01.10.2019р. зобов`язував директора установи надати суду докази організації доручення проведення судової експертизи та за умови повернення судового експерта Молчанової В.П. з лікарняного надати суду письмові пояснення стосовно питань, поставлених під сумнів відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

За положеннями ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Як передбачено ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Приписи п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 6.11.2009р. №9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Згідно абз.5, 6, 7 п.3.3. Постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р. „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними передбачено, що припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут. У зв`язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 ЦК України); про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Так, позивач за зустрічним позовом, як на підставу недійсності договору оренди від 17.11.2015р. посилався на відсутність у вказаному договорі реквізитів сторін, зокрема, банківських рахунків. Однак, спірний договір містить такі реквізити як назви, адреси, банківські рахунки та коди ЄДРПОУ сторін договору, що спростовує протилежне твердження позивача за зустрічним позовом.

В подальшому позивач за зустрічним позовом змінив правові підстави зустрічного позову та зазначив про підписання спірного договору неповноважною особою, у зв`язку з чим суд зазначає про наступне.

Як вбачається із висновку №140-П від 31.07.2019р. судового експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, ОСОБА_9 , підпис у графі «В.В. Лунгул» у договорі оренди майна від 17.11.2015р., укладеного між Управлінням обласної ради з майнових відносин та ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України», виконаний ОСОБА_4 Даний висновок приймається судом як належний доказ, про що судом зазначено вище. До того ж такий висновок є належним доказом, складеним компетентною особою у специфічній галузі знань, іншій ніж, правова. Стосовно вказаного висновку відсутні підстави вважати його таким, що не відповідає чинному законодавству, а відповідні твердження Інституту щодо безпідставності складання висновку ОСОБА_9 спростовані поданими експертною установою доказами.

Отже, станом на дату укладення договору оренди від 17.11.2015р. ОСОБА_4 , який за посадою був першим заступником начальника Управління, згідно з Випискою з ЄДРЮОФОП відносно Управління обласної ради з майнових відносин станом на 11.11.2015р. є підписантом без обмежень повноважень, тобто, наділений повноваженнями виступати від імені Управління у зносини з іншими юридичними чи фізичними особами. При цьому, у Положенні про Управління обласної ради з майнових відносин, затвердженому рішенням Одеської обласної ради №109-V від 10.11.2006р., зі змінами згідно рішення Одеської обласної ради №1385-VI від 29.05.2015р., відсутні будь-які обмеження повноважень першого заступника начальника Управління щодо укладення договорів оренди від імені Управління. Проставлення підпису ОСОБА_4 у графі « ОСОБА_3 » не вбачається суду за істотне порушення визначених законом правил укладання правочинів також за тієї умови, що спірний договір оренди було в подальшому схвалено його сторонами шляхом його виконання.

За таких умов, судом було перевірено всі обставини, на які послався позивач за зустрічним позовом, як на підставу своїх вимог про визнання недійсним договору оренди від 17.11.2015р., укладеного між Управлінням обласної ради з майнових відносин та ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України», досліджено чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, та те, на яке посилалися сторони, за результатами чого не знайшли свого підтвердження обставини, що на них послалась ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України», з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, з огляду на що суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України».

Розглянувши позовні вимоги позивача за первісним позовом, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч.1 ст.785 ЦК України).

Термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору (ч.ч.1, 2, 3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини (ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 ГК України, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, саме наведеними нормами Закону та Кодексу, а також положеннями договору від 17.11.2015р. передбачене автоматичне, не обумовленими нічиїми діями та рішеннями, припинення дії договору оренди по закінченню строку його дії, в даному випадку визначеному конкретною календарною датою, 17.10.2018р.

Окрім цього, повернення об`єкту з оренди згідно до п.9.5. договору оренди від 17.11.2015р. має відбуватись за актом приймання-передачі, у зв`язку з чим є і обґрунтованою вимога позивача щодо зобов`язання ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» повернути за актом приймання-передачі будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м АДРЕСА_3 Одеса АДРЕСА_4 Лермонтовський, 6, до Управління обласної ради з майнових відносин.

Тобто, самі листи орендодавця від 04.09.2018р., від 25.10.2018р. №0501/2573, від 13.11.2018р. №0501/2754 про припинення дії договору носять характер повідомлення про такий факт припинення та про небажання орендаря продовжувати чи переукладати договір оренди та взагалі надсилання подібних листів умовами договору оренди від 17.11.2015р. не передбачено.

В даному випадку цивільні права та обов`язки за договором оренди виникають, змінюються та припиняються в силу дій наведених норм ч.2 ст.291 Господарського кодексу України, ч.2 ст.17, ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п.9.1. договору оренди від 17.11.2015р., а також, факту настання останнього дня дії договору.

Таку правову позицію поділяє Верховний Суд у постанові від 01.02.2018 у справі №910/7003/16 у подібних спірним правовідносинах.

Крім того, суд зазначає, що з огляду на сукупний аналіз положень п.п.9.1., 9.7. договору оренди від 17.11.2015р., пролонгація його дії має відбуватись за взаємною згодою сторін, а матеріали справи не містять доказів наявності досягнення сторонами такого договору згоди на продовження його дії.

З врахуванням закінчення строку дії договору оренди 17.10.2018р., не пізніше 22.10.2018р., як то передбачено п.9.5. вказаного договору, орендар повинен був повернути майно орендодавцю, чого зроблено не було, у зв`язку з чим є правомірними позовні вимоги Управління щодо звільнення та повернення йому об`єкту оренди, позаяк, вони підлягають судом задоволенню.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач за первісним позовом поніс витрати на оплату судового збору в сумі 3842грн., які внаслідок задоволення судом первісного позову у повному обсязі підлягають відшкодуванню платнику за рахунок відповідача за первісним позовом.

Позивач за зустрічним позов поніс витрати на оплату судового збору в сумі 1921грн., а також ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» сплатило вартість проведення судової експертизи в сумі 2250,24грн., які внаслідок того, що рішення за зустрічним позовом відбулось не на користь ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України», покладаються на платника.

ДУ «Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України» сплатило судовий збір за подання заяви про призначення експертизи в сумі 960,50грн., які підлягають поверненню платнику після подання платником до суду відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю первісний позов Управління обласної ради з майнових відносин (65032, м.Одеса, пр-т Шевченка,4, ) до Державної установи Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України (65014, м. Одеса, пров.Лермонтовський, 6, ) про зобов`язання звільнити будівлі та споруди, повернути за актом приймання-передачі будівлі та споруди.

2. Зобов`язати Державну установу Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України (65014, м. Одеса, пров.Лермонтовський, 6, ) звільнити будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, які були передані за договором оренди від 17.11.2015р.

3. Зобов`язати Державну установу Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України (65014, м. Одеса, пров.Лермонтовський, 6, ) повернути за актом приймання-передачі будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, та які були передані за договором оренди від 17.11.2015р., до Управління обласної ради з майнових відносин (65032, м.Одеса, пр-т Шевченка,4, ).

4. Стягнути з Державної установи Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України (65014, м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, ) на користь Управління обласної ради з майнових відносин (65032, м.Одеса, пр-т Шевченка,4, ) 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. судового збору.

5. Відмовити повністю у задоволенні позову Державної установи Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України (65014, м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, ) до Управління обласної ради з майнових відносин (65032, м.Одеса, пр-т Шевченка,4, ) про визнання недійсним договору.

6. Понесені Державною установою Український науково-дослідний інститут медичної реабілітації та курортології Міністерства охорони здоров`я України (65014, м. Одеса, пров. Лермонтовський, 6, ) судові витрати на сплату судового збору в сумі 1921грн., проведення судової експертизи в сумі 2250,24грн. покладаються на платника.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 жовтня 2019 р.

Суддя І.А. Малярчук