ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.10.2019 р. Справа № 914/1453/19

м.Львів

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сапфір К, м.Львів

про розірвання договору оренди від 01.02.2006 №11

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Савко Н.В. представник (довіреність №18-11-00053 від 16.05.19);

від відповідача: не з`явився

Суть спору: на розгляді господарського суду знаходиться справа за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю Сапфір К, м.Львів про розірвання договору оренди від 01.02.2006р. №11, укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна по Львівській області та ТзОВ «Сапфір К».

Ухвалою суду від 26.07.2018р. позов залишено без руху та надано позивачу строк у десять календарних днів на усунення недоліків. 06.08.2019р. за вх.№32166/19 в документообігу суду зареєстровано заяву позивача про усунення недоліків, відтак ухвалою суду від 09.09.2019р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 02.10.2019р. В підготовчому засіданні 02.10.2019р. оголошено перерву до 21.10.2019р.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

11.10.2019р. за вх.№2762/19 в документообігу суду зареєстровано подану позивачем заяву про відмову від позову, у якій позивач просить суд стягнути сплачений ним за подання позову до суду судовий збір в сумі 1921,00грн. з відповідача.

18.10.2019р. за вх.№43140/19 в документообігу суду зареєстровано подану відповідачем заяву про долучення до матеріалів справи доказів сплати ним заборгованості за договором оренди, на підтвердження чого долучено платіжні доручення.

Представник позивача в підготовче засідання 21.10.2019р. з`явився, надав усні пояснення по суті поданої заяви. Зокрема зазначив, що відповідачем у добровільному позасудовому порядку сплачено заборгованість за договором оренди, розірвання якого є предметом спору, а відтак просив суд закрити провадження у справі. Окрім цього, представник позивача зазначив, що оскільки спір виник внаслідок виникнення заборгованості по орендній платі по договору оренди, то відповідно, позивач просить суд стягнути з відповідача сплачений ним за подання позову до суду, судовий збір в сумі 1921,00грн.

Відповідач явки повноважного представника в підготовче засідання 21.10.2019р. не забезпечив, поважності причин неявки суду не повідомив.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд вважав за необхідне задоволити її частково. При цьому суд керувався наступним.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 ГПК України, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ст.191 ГПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмові заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.2, ч.4 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.191, 192 ГПК України.

Дослідивши заяву позивача від 10.10.2019р. вих.№14-11-03247 (вх.№2762/19 від 11.10.2019) про відмову від позову, суд встановив, що вона підписана начальником регіонального відділення п. ОСОБА_1 М.

Таким чином, оскільки відмова позивача від позову не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, відмова від позову є формою реалізації прав позивача, заява про відмову від позову підписана повноважним представником позивача, за таких підстав відмова позивача від позовних вимог підлягає прийняттю судом.

Згідно п.4 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом. Враховуючи, те що позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом, провадження у справі підлягає закриттю.

Частиною 3 ст.231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо клопотання позивача про стягнення з відповідача судового збору, яке міститься у заяві про відмову від позову, суд зазначає наступне.

Позивач покликаючись на ч.3 ст.130 ГПК України, а саме що у випадку, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за завоюю позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відтак позивач просить понесені ним судові витрати у справі (1921,00 грн. судового збору) стягнути з відповідача, обгрунтовує дане клопотання тим, що спір у справі виник внаслідок заборгованості відповідача по орендній платі по договору оренди від 01.02.2006 №11.

Розглянувши дане клопотання суд не вбачає підстав для його задоволення з наступних мотивів.

Предметом спору у даній справі є розірвання договору оренди №11 від 01.02.2006, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Львівській області та ТзОВ «Сапфір К», а не стягнення заборгованості по орендній платі.

Відповідачем не задоволено заявлені позовні вимоги, що є обов`язковою умовою, в силу ч.3 ст. 130 ГПК України, на яку посилається позивач.

Подана позивачем заява є заявою про відмову від позову, а не заявою у якій позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем.

Слід також зауважити, що сплата відповідачем заборгованості по орендній платі, не є підставою для закриття провадження у справі, у якій спір є розірвання договору оренди від 01.02.2006 №11.

Відтак, у даному випадку підлягає застосуванню ч.3 ст.130 ГПК України, згідно положень якої, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються…

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", норми якої кореспондуються з положеннями ч.1 ст. 130 ГПК України, встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, суди, розглядаючи клопотання особи про повернення 50 % суми сплаченого судового збору в разі відмови позивача від позову, мають керуватися як нормами спеціального Закону України "Про судовий збір", так і положеннями ГПК України, які повністю кореспондуються між собою.

У ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" наведено перелік обставин, коли для повернення судового збору необхідною є наявність відповідного клопотання особи.

Системний аналіз положень ч.1 ст.130, п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд без клопотання особи у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, з огляду на вищевикладене, зважаючи на закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову, тобто без розгляду даної справи по суті та прийняття судового рішення у даній справі, суд вбачає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання позивача що міститься у заяві про відмову від позову, щодо стягнення з відповідача судового збору в сумі 1921,00грн.

Водночас, враховуючи те, що відмову від позову заявлено до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення Регіональному відділенню державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях з Державного бюджету України 960,50грн., що становлять 50% судового збору сплаченого за подання позовної заяви у даній справі на підставі ч.1 ст.130 ГПК України.

Керуючись ст.42, п.1 ч.2 ст.46, ч.1 ст.130, п.2 ч.2 ст.185, п.4 ч.1 ст.231, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти відмову позивача від позову.

2. Провадження у справі №914/1453/19 закрити.

3. Відмовити позивачу у задоволенні заяви про відмову від позову у справі №914/1453/19 (вх.№2762/19 від 11.10.2019) в частині стягнення з відповідача 1921,00грн. судового збору.

4. Повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79000, м.Львів, вул.С.Стрільців, буд.3, код ЄДРОПОУ 42899921) з Державного бюджету України 960,50грн., що становить 50% судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви на підставі платіжного доручення №63 від 21.06.2019р., у зв`язку з відмовою від позову.

5. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.256,257 ГПК України.

Додаток: платіжне доручення №63 від 21.06.2019

Суддя Кітаєва С.Б.