ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/2793/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.

за участю представників:

позивача - Цулаія Г. З.,

відповідача - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2019 (суддя Антонова В. М.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 (головуючий суддя Чорногуз М. Г., судді Агрикова О. В., Хрипун О. О.)

у справі № 911/2793/18

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» Акціонерного товариства «Уктрансгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейне об`єднання «Робочий Стіль»

про стягнення 44 716, 42 грн та зобов`язання вчинити дії,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» Акціонерного товариства «Укртарнсгаз» (далі - позивач, АТ «Укртрансгаз») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» (далі - відповідач, ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль») про стягнення 44 716,42 грн та зобов`язання виконати обов`язок по поставці товару в натурі.

2. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на порушення умов договору про закупівлю товару від 22.09.2017 № (далі - договір) з боку відповідача, оскільки останній прострочив поставку замовленого позивачем товару.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Київської області від 22.04.2019 у справі № 911/2793/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019, позов задоволено частково.

У частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» на користь АТ «Укртрансгаз» неустойки у розмірі 44 716,42 грн позов задоволено.

У частині позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» здійснити поставку товару відповідно до умов договору закупівлі від 22.09.2017 № в повному обсязі, а саме: «Спідня білизна (Білизна натільна)», згідно додатку № 1 до договору (Специфікація) на загальну суму 176 744,74 грн, місце поставки: Золотоніське ЛВУМГ, склад КС Софіївська, комплекс будівель та споруд № 1, Черкаська область, Золотоніський район, сільська рада Скориківська - відмовлено.

4. Аргументуючи судове рішення місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» (постачальником) було порушено умови договору про закупівлю товару в частині поставки АТ «Укртрасгаз» (замовнику) товару, який був предметом закупівлі, у строк, що вказаний у договорі.

5. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідно до пункту 6.1. договору, останній діє до його повного виконання лише в частині гарантійних зобов`язань сторін, що визначено розділом 9 договору, а в частині інших договірних зобов`язань - до 11.08.2018. Отже, навіть за умови виконання замовником свого обов`язку щодо направлення постачальнику заявки на поставку товару, останній мав обов`язок виконати поставку товару в натурі належним чином у строк до 11.12.2017 включно, однак не пізніше ніж до 11.08.2018.

6. При цьому, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що замовник звернувся до суду із вимогою про зобов`язання постачальника вчинити певні дії після 11.08.2018, що виключає можливість задоволення позову в частині зобов`язання постачальника до виконання договірного обов`язку з поставки товару в натурі, однак не позбавляє замовника права на притягнення постачальника до майнової відповідальності у зв`язку з порушенням умов договору в частині неналежного виконання ним своїх договірних зобов`язань.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Частково не погоджуючись із рішенням Господарського суду Київської області від 22.04.2019 і постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 у справі № 911/2793/18, АТ «Укртрансгаз» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» здійснити поставку товару відповідно до умов договору закупівлі від 22.09.2017 № в повному обсязі, а саме: «Спідня білизна (Білизна натільна)», згідно додатку № 1 до договору (Специфікація) на загальну суму 176 744,74 грн, місце поставки: Золотоніське ЛВУМГ, склад КС Софіївська, комплекс будівель та споруд № 1, Черкаська область, Золотоніський район, сільська рада Скориківська.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

8. Підставами для часткового скасування рішення та постанови скаржник вважає порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, зокрема статей 598, 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статей 7, 74, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

9. На думку скаржника, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що у спірному договорі сторони визначили строк, в межах якого у постачальника існує обов`язок здійснити поставку товару.

10. Заявник також звертає увагу на те, що суди попередніх інстанцій, при ухваленні оскаржуваних рішень, не врахували правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 905/2187/13, Верховного Суду від 22.02.2018 у справі № 44/497-б, від 05.03.2019 у справі № 922/409/17, від 23.01.2018 у справі № 760/16916/14-ц, де суди дійшли висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Доводи інших учасників справи

11. ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» не надало відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. 22.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (найменування змінено на Акціонерне товариство «Укртрансгаз») в особі філії Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» (далі - замовник) та ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» (далі - постачальник) укладено договір № про закупівлю товару.

13. Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобов`язався передати у визначені строки та кількості у власність замовника товар - «Спідню білизну (Білизну натільну)», а замовник зобов`язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість. Найменування товару, країна походження, виробник, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару, його вартість зазначаються у Додатку № 1 «Специфікація», який є невід`ємною частиною договору (пункт 2.1. договору).

14. Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна цього договору складає 209 792,76 грн, з урахуванням ПДВ - 34 965,46 грн.

15. Відповідно до пунктів 5.1. - 5.4. договору строк поставки товарів: до 30 календарних днів з моменту направлення заявки від замовника постачальнику, визначеному у пункті 5.4. даного договору.

16. Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 11.08.2018, а в частині гарантійних зобов`язань постачальником - до їх повного виконання (пункт 6.1. договору).

17. У відповідності до умов договору, замовник на адресу постачальника направив електронну заявку на поставку товару від 07.11.2017 № 2301вих-17-1088, відповідно до якої було визначено перелік на поставку натільної білизни, що по всіх характеристиках відповідає товару, який був предметом закупівлі за укладеним між сторонами договором. 09.11.2017 замовник направив заявку на поставку товару від 07.11.2017 № 2301вих-17-1088 на юридичну адресу постачальника в паперовому вигляді рекомендованим поштовим відправленням за № 842.

18. Місцевий господарський суд прийшов до висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що оскільки електронний та паперовий екземпляр заявки були направлені постачальнику у різні дати, то правомірним є обрахування початку строку поставки товару з дати надіслання замовником заявки в письмовому вигляді, тобто з 09.11.2017. Отже, у постачальника існував обов`язок по поставці товару, що визначений у заявці від 07.11.2017 № 2301 вих-17-1088 до 11.12.2017 включно.

19. Судами встановлено, що постачальник своє договірне зобов`язання у строк, встановлений у пункті 5.1. договору, виконав неналежним чином, оскільки поставив на адресу замовника згідно з видаткової накладної № РС-0000362 лише частину товару, а саме білизну натільну зимову (ЗТн) Тип А, кількістю 216 кмп, за ціною 127,50 грн (без ПДВ), на загальну суму 33048,00 грн (з ПДВ). Загальна сума недопоставленого згідно з договором товару складає 176 744,76 грн.

20. З метою досудового врегулювання спору, замовник направив на адресу постачальника претензію від 06.06.2018 № 2301вих-18-1281 про сплату штрафних санкцій, нарахованих за неналежне виконання зобов`язання з поставки товару, однак, претензія була залишена постачальником без відповіді.

21. Суди попередніх інстанцій встановили, що постачальник порушив умови договору від 22.09.2017 № в частині поставки замовнику товару, який був предметом закупівлі, у строк, що вказаний у договорі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

22. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. За приписами частини четвертої статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

24. Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.

25. Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

26. Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

27. У відповідності до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

28. Відповідно до статті 526 ЦК України, яка кореспондується із статтею 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

29. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

30. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

31. Частина перша статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

32. Колегія суддів, враховуючи обставини, викладені у пунктах 17-21 цієї постанови, погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що постачальник порушив умови договору від 22.09.2017 № в частині поставки замовнику товару у повному обсязі, який був предметом закупівлі, у строк, вказаний у договорі.

33. Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

34. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

35. Господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами (стаття 202 ГК України).

36. Отже, за загальним правилом, зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України, стаття 202 ГК України).

37. Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №905/2187/13, Верховного Суду від 22.02.2018 у справі № 44/497-б, від 05.03.2019 у справі № 922/409/17.

38. Таким чином, закінчення строку дії договору, не свідчить про припинення зобов`язання за договором, а тому не означає звільнення боржника від виконання обов`язку в натурі, тому кредитор має право вимагати виконання обов`язку в натурі впродовж того часу, коли існує відповідне зобов`язання, а не лише впродовж строку, встановленого сторонами для його виконання у договорі.

39. Колегія суддів не погоджується із наданою судами обох інстанцій оцінкою доводам скаржника щодо того, що закінчення строку дії договору від 22.09.2017 № не свідчить про припинення зобов`язань за договором, а тому не означає звільнення постачальника від виконання обов`язку в натурі.

40. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). Майже аналогічний за змістом перелік способів захисту передбачений у частині другій статті 20 ГК України.

41. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків поставки товару, а належним способом захисту цивільних прав та законних інтересів позивач зазначає передбачений статтею 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав - примусове виконання обов`язку в натурі.

42. Примусове виконання зобов`язання в натурі - спосіб захисту цивільного права, який випливає із загального принципу повного та належного виконання зобов`язання. Цей спосіб полягає у зобов`язанні вчинити дію або утриматися від дій, незалежно від застосування до неї інших заходів впливу (відшкодування збитків, пені, накладення штрафу).

43. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

44. Позивач обрав способом захисту своїх прав примусове виконання обов`язку в натурі. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08. 2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц. Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

45. Відповідно до положень статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

46. Пунктом 4 частини третьої статті 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

47. Дійшовши помилкового висновку про припинення зобов`язань відповідача за договором, місцевий та апеляційний господарські суди не надали належної оцінки вимогам позивача, викладеним у його позовній заяві, зокрема на предмет їх відповідності статтям 5 та 162 ГПК України.

48. За висновками судів попередніх інстанцій постачальник взяв на себе зобов`язання щодо поставки товару відповідно до специфікації, яка є додатком № 1 до договору, на суму 209 792,76 грн. Суди встановили, що загальна сума недопоставленого згідно договору товару складає 176 744,76 грн. Разом із цим, дійшовши висновку про те, що права замовника є порушеними, суди не встановили кількість недопоставленого товару відповідно до специфікації № 1.

49. Таким чином, місцевий та апеляційний господарські суди проаналізували належним чином умов укладеного сторонами договору, зокрема специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору. Не надали належної правової оцінки вимогам позивача щодо позовної вимоги про здійснення поставки товару відповідно до умов договору закупівлі від 22.09.2017 № в повному обсязі, а саме: «Спідня білизна (Білизна натільна)», згідно додатку № 1 до договору (Специфікація) на загальну суму 176 744,74 грн, місце поставки: Золотоніське ЛВУМГ, склад КС Софіївська, комплекс будівель та споруд № 1, Черкаська область, Золотоніський район, сільська рада Скориківська

50. У відповідності до частини другої статті 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

51. Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи та пов`язаних з ними доводів, що є порушенням вимог статей 86, 236 ГПК України щодо ухвалення судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

52. За змістом частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

53. За наведених обставин, ураховуючи положення чинного законодавства, колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними, і такими, що зроблено без дослідження всіх зібраних у справі доказів та доводів, тому судові рішення у справі необхідно скасувати в частині відмовлених позовних вимог, а справу передати в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат

54. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Cуд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 у справі № 911/2793/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, справу № 911/2793/18 в цій частині передати на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил