ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4557/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 (головуючий суддя: Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.)

за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка Олега Володимировича

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

до Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх"

про стягнення 2 579 320,84 грн.

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ

І. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/4557/18 подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка Олега Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх" за наказом Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі № 910/4557/18 задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України - керівника Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх" ОСОБА_1, до виконання зобов`язань, покладених наказом Господарського суду міста Києва № 910/4557/18 від 18.07.2018 про стягнення зі Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх" на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" 2377603,04 грн. - заборгованість по капіталу, 45551,31 грн. - заборгованість за процентами, 46448,42 грн. - проценти за неправомірне користування кредитом, 109717,66 грн. - пені та 38689,81 грн. судового збору.

2. Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.02.2019, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі №910/4557/18.

ІІ. Короткий зміст судових рішень

3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/4557/18 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: подання (надсилання) до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 17.07.2019, доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів сторонам у справі листом з описом вкладення, а також заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження з зазначенням причин пропуску такого строку.

4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/4557/18 повернуто без розгляду.

ІІІ. Процедура касаційного провадження у Верховному Суді

5. 03.09.2019 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі № 910/4557/18 безпосередньо до Касаційного господарського суду.

6. Витягом з протоколу автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 09.09.2019 у справі №910/4557/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

7. Відповідно до частини 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

8. За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

9. Ухвалою Верховного Суду від 18.09.2019 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. Суд ухвалив розгляд скарги здійснити у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи; визначити строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 08.10.2019.

10. Відзивів на касаційну скаргу від учасників судового процесу не надійшло.

ІV. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

11. У касаційній скарзі ОСОБА_1 (скаржник) просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 та винести нове рішення про задоволення клопотання про поновлення терміну на апеляційне оскарження та зобов`язати Північний апеляційний господарський суд прийняти апеляційну скаргу до провадження.

12. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції, що апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів сторонам у справі, а саме: Публічному акціонерному товариству "ПроКредит Банк" та Спільному українсько-німецькому підприємству у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх".

ОСОБА_1 вказує, що сторонами в апеляційній скарзі були зазначені апелянт- ОСОБА_1 , відповідач - СУНП у формі ТОВ "Лобер ГМБХ" та заявник - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельниченко Олег Володимирович. До апеляційної скарги було додано докази, а саме чек відправлення з описом Приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельниченко Олегу Володимировичу, про що зазначено у додатку, а факт вручення апеляційної скарги з додатками СУНП у формі ТОВ "Лобер ГМБХ" підтверджується рукописною відміткою представника Індюкової Т.В. на самій скарзі. Про відсутність будь-якого доказу судом акт не складався.

Крім того, як зазначає скаржник, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху суд апеляційної інстанції не навів переліку сторін, яким, на думку суду, апелянт повинен був направити копії апеляційної скарги і доданих до неї документів.

Також ОСОБА_1 . вважає, що апеляційний господарський суд не обґрунтував підстави відмови у задоволенні клопотання щодо поновлення строків на апеляційне оскарження. Скаржник зазначає, що з ухвалою, яка оскаржується, ознайомився лише 05.06.2019 в Єдиному Державному реєстрі судових рішень, проте апеляційний суд не вказав, чому наведена у клопотанні та надана копія вказаного судового рішення, роздрукована з даного реєстру з автоматичною відміткою дати роздруківки, не є належним документом для підтвердження поважності причин пропуску строку.

V. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/4557/18 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: подання (надсилання) до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 17.07.2019, доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів сторонам у справі листом з описом вкладення, а також заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження з зазначенням причин пропуску такого строку.

При цьому, суд апеляційної інстанції вказав, що апелянтом до апеляційної скарги не надано належних та допустимих доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів сторонам у справі листом з описом вкладення, з якого вбачалося б, що саме було надіслано сторонам.

Крім того, апеляційний господарський суд встановив, що оскаржена у даній справі ухвала прийнята судом 20.02.2019, повний текст складено 21.02.2019, останнім днем подання апеляційної скарги, є 04.03.2019.

Скаржник подав апеляційну скаргу на адресу Північного апеляційного господарського суду 10.06.2019 - тобто з пропуском передбаченого законом строку. Проте жодних причин такого пропуску як в тексті апеляційної скарги, так і в окремому клопотанні не навів, лише зазначив (без надання відповідних доказів), що про прийняте рішення дізнався 30.05.2019 з інформації ЄДР судових рішень, відповідно строк подання апеляційної скарги визначив самостійно до 10.06.2019.

14. 15.07.2019 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 у справі № 910/4557/18 апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, до якого додано копію ухвали Господарського суду м. Києва від 20.02.2019 у вигляді витягу з реєстру ЄДР судових рішень, та докази направлення копії апеляційної скарги з додатками приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельниченко Олегу Володимировичу.

VІ. Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

15. Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначила, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване тим, що з ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2019 він ознайомився з ЄДР судових рішень 05.06.2019, що підтверджується витягом ухвали з реєстру із позначенням вказаної дати.

Проте наведене є неналежним документом на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, тому не може бути прийнято апеляційним судом.

16. Разом з тим, апелянтом повторно додано докази направлення копії апеляційної скарги з додатками приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Мельниченко О.В., проте не надано доказів направлення сторонам у справі, а саме: Публічному акціонерному товариству "ПроКредит Банк" та Спільному українсько-німецькому підприємству у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх".

17. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 у справі № 910/4557/18 щодо усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, неподанням Північному апеляційному господарському суду належних доказів надсилання сторонам у справі копії цієї скарги і доданих до неї документів, а також документів на підтвердження підставності і обґрунтованості клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи обмежений законом процесуальний строк залишення апеляційної скарги без руху для виправлення скаржником її недоліків, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вищезгадана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду й підлягає поверненню.

VІІ. Позиція Верховного Суду

18. Відповідно до приписів ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст.287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

19. Згідно зі ст.300 ГПК:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

20. З приводу доводів скаржника щодо необґрунтованості висновку суду апеляційної інстанції, що апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів сторонам у справі, а саме: Публічному акціонерному товариству "ПроКредит Банк" та Спільному українсько-німецькому підприємству у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх", суд касаційної інстанції відмічає наступне.

21. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст.259 ГПК:

"Особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення."

Отже вищевказаними процесуальними нормами імперативно та без зазначення жодних виключень встановлений обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, надіслати іншим учасникам справи, в т.ч. іншим сторонам у справі, копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.268 ГПК України:

"1. Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

4. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи."

Згідно з п.2 ч.3 ст.2 ГПК України:

"Основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом."

Відповідно до ч.2 ст.13 ГПК України:

"Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом."

Згідно з ч.1 ст.46 ГПК України:

"Сторони користуються рівними процесуальними правами."

Комплексний аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить, що у наведених п. 3 ч. 3 ст. 258 та ст.259 ГПК України зазначено про обов`язок особи, що подає апеляційну скаргу, додати до останньої докази надсилання копії скарги усім іншим учасникам у справі з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою апеляційною скаргою та надати відзив на неї.

Якщо вони забажають скористатися таким правом на відзив, йому кореспондується аналогічний відповідний обов`язок такої сторони (або іншого учасника справи) надіслати всім іншим учасникам судового розгляду зазначеної справи копії відзиву з метою забезпечення їх права ознайомитись з цим відзивом, в чому і полягає забезпечення в даному випадку рівності процесуальних прав та обов`язків сторін та інших учасників справи.

22. Відповідно до ч.1 ст.41 ГПК:

"У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи."

Згідно з ч.1 ст. 45 ГПК України :

"Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу."

Отже вищевказаними процесуальними нормами чітко встановлено, хто є учасниками справи, в т.ч. і сторонами в судовому процесі.

23. Відповідно до ч.4. ст. 337 ГПК України:

"Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця."

Отже, по-перше, дана норма визначає склад учасників судового провадження за таким поданням та розрізняє поняття "сторони" (без зазначення чого саме), "інші заінтересовані особи" та "державний (приватний) виконавець".

По-друге, дана норма передбачає розгляд саме подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб і лише за участю державного (приватного) виконавця, проте, не передбачає таких виключень для розгляду апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду такого подання, що цілком узгоджується як з наведеними положеннями 3 ч. 3 ст. 258, ст.259 ГПК, так і з вищевказаними висновками касаційного суду щодо цих норм.

По-третє, стаття 337 відноситься до розділу V Господарського процесуального кодексу України "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах".

Згідно зі ст.338 даної глави ГПК:

"Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом."

Відповідно до вказаної ч.4. ст. 337 ГПК, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження, що в сукупності з вищенаведеним свідчить, що в даній нормі йдеться про сторін виконавчого провадження.

24. Відповідно до статті 14 Закону України "Про виконавче провадження":

"1. Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Отже і дана норма розрізняє поняття "виконавець" та "сторони".

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про виконавче провадження":

"1. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

2. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення."

Згідно подання приватного виконавця стягувачем у виконавчому провадженні є позивач у даній справі, а боржником - відповідач.

Зазначене свідчить, що в даному провадженні саме приватний виконавець не є саме стороною ні у справі, ні у виконавчому провадженні.

25. З викладеного вбачається, що саме наведеними процесуальними нормами, а не учасниками справи, які подають апеляційну скаргу, чітко визначається, кому саме скаржником має бути направлена копія апеляційної скарги з додатками.

Дані норми є ясними, доступними, зрозумілими та недвозначними, тим більше для адвоката, який є фахівцем в галузі саме права, при чому таким, яким в силу положень ст.131-2 Конституції України належить виключна монополія на надання професійної правничої допомоги шляхом здійснення представництва іншої особи в суді, а також захисту від кримінального обвинувачення, і який підписав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, яким фактично заявлялося про усунення недоліків.

Вказаними нормами встановлено обов`язок саме особи, яка подає апеляційну скаргу, надіслати іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити дотримання скаржником вимог вищевказаного процесуального законодавства, а не роз`яснювати та тлумачити скаржнику, хто є сторонами у справі та у виконавчому провадженні, за очевидності вищевказаних процесуальних норм.

26. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги, а потім і до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржником були надані докази направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів Приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельниченко Олегу Володимировичу.

На апеляційній скарзі міститься відмітка про отримання апеляційної скарги представником відповідача за довіреністю Індюковою Т.В. 10.06.2019.

Разом з тим, доказів направлення апеляційної скарги позивачу-стягувачу Публічному акціонерному товариству "ПроКредит Банк" скаржником суду взагалі надано не було.

Залишаючи ухвалою від 02.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/4557/18 без руху суд апеляційної інстанції прямо і чітко вказав, що апелянтом до апеляційної скарги не надано належних та допустимих доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів сторонам у справі листом з описом вкладення, з якого вбачалося б, що саме було надіслано сторонам.

Отже, повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що всупереч наведеному та вимогам ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 про залишення згаданої апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків, апелянтом повторно додано докази направлення копії апеляційної скарги з додатками приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельниченко О.В., проте не надано доказів направлення сторонам у справі, зокрема і Публічному акціонерному товариству "ПроКредит Банк".

27. З приводу доводів скаржника щодо необґрунтованості висновку суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд касаційної інстанції відмічає наступне.

28. Відповідно до ст. 256 ГПК України:

"1. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

2. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

3. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу."

29. Залишаючи апеляційну скаргу без руху суд апеляційної інстанції вказав, що оскаржена у даній справі ухвала прийнята судом 20.02.2019, повний текст складено 21.02.2019, останнім днем подання апеляційної скарги є 04.03.2019.

Як встановлено матеріалами справи, скаржник подав апеляційну скаргу на адресу Північного апеляційного господарського суду 10.06.2019 - тобто з пропуском передбаченого законом строку. Проте жодних причин такого пропуску як в тексті апеляційної скарги, так і в окремому клопотанні не навів, лише зазначив (без надання відповідних доказів), що про прийняте рішення дізнався 30.05.2019 з інформації ЄДР судових рішень, відповідно строк подання апеляційної скарги визначив самостійно до 10.06.2019.

Повертаючи апеляційну скаргу без розгляду колегія суддів апеляційного господарського суду зазначила, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване тим, що з ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2019 він ознайомився з ЄДР судових рішень 05.06.2019, що підтверджується витягом ухвали з реєстру із позначенням вказаної дати.

Проте наведене є неналежним документом на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, тому не може бути прийнято апеляційним судом.

30. Однак, такі висновки апеляційного суду колегія суддів касаційного суду вважає передчасними виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 258 ГПК до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження":

"Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів."

Відповідно до ч.4. ст. 337 ГПК України:

"Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця."

Аналіз зазначених норм свідчить, що учасником судового провадження за поданням державного або приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, крім сторін, державного (приватного) виконавця та інших заінтересованих осіб, є така заінтересована особа, як керівник боржника - юридичної особи, тобто фізична особа, саме особистих прав та обов`язків якої і стосується таке подання та відповідне судове рішення.

31. І в даному випадку апеляційна скарга подавалася директором Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх" ОСОБА_1 від свого власного імені, а не від імені юридичної особи.

Приватним виконавцем у поданні були вказані окремо адреси боржника, як юридичної особи, та безпосередньо самого керівника боржника, які не є ідентичними.

Проте, суд апеляційної інстанції не з`ясовував, чи було взагалі направлено та вручено копію оскаржуваної ухвали судом першої інстанції саме керівнику боржника, як фізичній особі, оскільки саме його прав та обов`язків стосувалася дана ухвала.

В справі мається лише конверт з поверненням даної ухвали з юридичної адреси відповідача - юридичної особи за закінченням терміну зберігання (т.ІІ а.с.108).

При цьому, місцевий суд в оскаржуваній ухвалі вказав, що 18.12.2018 приватним виконавцем було здійснено виїзд за місцезнаходженням юридичної особи - боржника за адресою: місто Київ, вулиця Сагайдачного, будинок 101, та встановлено, що Спільне українсько-німецьке підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх" за даною адресою не знаходиться, про що було складено акт із залученням понятих.

32. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.03.2019, тобто після прийняття місцевим господарським судом ухвали від 20.02.2019, представник відповідача Чередніченко М.М. ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить відповідна заява (т.2 а.с. 112), до якої додана копія довіреності від 21.03.2019, підписана директором Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобер Гмбх" ОСОБА_1.

Апеляційним судом не надано жодної оцінки даній заяві в оскаржуваній ухвалі.

33. За викладених обставин, без дослідження та з`ясування всіх вищевказаних питань висновок апеляційного суду про необґрунтованість клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження є передчасним.

Проте, зазначене не спростовує встановленого апеляційним судом факту невиконання скаржником обов`язку надіслання копії апеляційної скарги з додатками позивачу-стягувачу у даній справі.

34. Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України:

"До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу."

Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст. 174 ГПК України:

1. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

2. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

4. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою."

Відповідно до частини 6 статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

35. За вказаних обставин, колегія суддів касаційного суду доходить висновку, що суд апеляційної інстанції правомірно повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Зазначене свідчить, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд апеляційної інстанції діяв у цілковитій відповідності до наведених ч.4 ст.174 та ч.6 ст.260 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів касаційного суду вважає доводи касаційної скарги не обґрунтованими.

VІІІ. Висновки Верховного Суду

36. Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."

Згідно з ч.1 ст.309 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права."

37. На підставі вищенаведеного, колегія суддів касаційного суду доходить висновку про необхідність залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі № 910/4557/18 - без змін.

38. У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ч.13 ст.8, ст.ст.129, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі № 910/4557/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський