ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/805/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум-Нафта»

до Комунального підприємства «Дорожник» Херсонської міської ради

про стягнення 59 248,15 грн,

у с т а н о в и в:

Дії, аргументи та докази Позивача

19.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кворум-Нафта» звернулося з позовом до Комунального підприємства «Дорожник» Херсонської міської ради про стягнення 59 248,15 грн, з яких: 51 200 грн основної заборгованості, 5 593,78 грн пені, 800,09 грн річних та 1 654,28 грн інфляційних; за договором № ТВ-847 від 08.05.2018.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що на підставі укладеного між сторонами договору про закупівлю товарів № ТВ-847 від 08.05.2018 здійснював продаж автомобільного палива на загальну суму 780 085 грн, що підтверджується видатковими накладними. У свою чергу Відповідач вартість отриманого товару у повному обсязі не сплатив, а тому заборгував 51 200 грн. У зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання Позивачем нараховані вказані суми пені, річних та інфляційних,

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 24.09.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою Відповідачу встановлений строк (18.10.2019) для надання відзиву на позов, а Позивачу строк (23.10.2019) для відповіді на відзив.

У вказаний строк Відповідач відзиву на позов не надав, хоча належним чином був повідомлений про судовий розгляд справи. Зокрема, поштова кореспонденція суду бела направлена за місцем державної реєстрації місцезнаходження Відповідача, а саме: м. Херсон, вул. Фонтанна, буд. 15.

Суд констатує, що сторонами не заявлено будь-яких інших процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

08.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кворум-Нафта», як Постачальником, та Комунальним підприємством «Дорожник» Херсонської міської ради, як Покупцем, укладений договір № ТВ-847 про закупівлю товарів.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Постачальник зобов`язується у 2018 році в порядку і на умовах даного договору поставити та передати у власність замовника товар … бензин А-92 Євро 5, дизельне паливо ДП-3-Євро5, ДП-Л-Євро5 …» (пункт 1.1.),

- «Найменування товару, кількість, якість і вартість товару … визначені в погодженій сторонами специфікації …» (пункт 1.2.),

- «Розрахунки за товар … по мірі надходження коштів … на відповідні цілі…» (пункт 3.2.),

- «У випадку невиконання (прострочення) термінів оплати товару Постачальник має право вимагати від Замовника сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний банківський день прострочення» (пункт 7.5.).

До вказаного договору сторонами вносилися зміни та доповнення додатковими угодами № 1 від 08.05.2018, № 2 від 04.07.2018, № 3 від 12.09.2018, № 4 від 03.10.2018, № 5 від 23.10.2018, № 6 від 21.12.2018,.

На виконання умов договору Позивач за видатковими накладними № 8539 від 08.05.2018 на суму 49 039,05 грн, № 8541 від 15.05.2018 на суму 152 990,95 грн, № 12202 від 06.07.2018 на суму 209 000 грн, № 12205 від 06.07.2018 на суму 52 180 грн, № 14064 від 01.08.2018 на суму 92 400 грн, № 17107 від 12.09.2018, № 18900 від 05.10.2018 на суму 90 375 грн, № 20025 від 24.10.2018 на суму 41 100 грн, № 20638 від 01.11.2018 на суму 31 200 грн поставив Відповідачу товар на загальну суму 780 085 грн та виставив рахунки для його оплати № 9367 від 12.09.2018, № 7514 від 01.08.2018, № 6460 від 06.07.2018, № 6458 від 06.07.2018. № 4261 від 15.05.2018. № 4260 від 08.05.2018, № 11525 від 31.10.2018, № 11223 від 23.10.2018, № 10461 від 05.10.2018.

Проте, Відповідач вартість отриманого товару сплатив частково, а саме 728 885 грн, у зв`язку з чим несплаченою залишилася сума 51 200 грн.

За змістом Акту звіряння взаємних розрахунків станом на 14.07.2019, складеного між сторонами підтверджено сторонами як поставку товару на вказану суму, так і суму оплати.

З метою спонукання до оплати Позивачем 18.07.2019 на адресу Відповідача направлена вимога за вих. № 333, проте вона залишена без реагування.

Через невиконання умов договору Позивач нарахував Відповідачу 5 593,78 грн пені, 800,09 грн річних та 1 654,28 грн інфляційних.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

При визначені правової природи договору суд враховує його умови, права та обов`язки сторін, а також предмет.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір купівлі-продажу.

Зокрема, згідно з приписами статті 655 Цивільного кодексу України «за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає …майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає … майно (товар) і зобов`язується сплатити за нього певну грошову суму».

Водночас, відповідно до частини 1 статті 692 того ж Кодексу покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором не встановлений інший строк оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1); «Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Підсумовуючи наведені правові положення, суд зазначає, що за договором купівлі-продажу покупець зобов`язаний сплатити вартість отриманого товару у встановлений договором строк.

У даному випадку відповідач не сплатив 51 200 грн, а тому порушив взяті на себе зобов`язання.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язання

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 5 593,78 грн за період з 03.11.2018 по 03.05.2019, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Безпосередньо правові наслідки порушення грошових зобов`язань передбачені приписами статей 230-237 ГК України та статей 549 - 552, 611 ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Так, в пункті 7.5. договору сторони встановили можливість застосування пені у випадку невиконання та неналежного виконання Відповідачем зобов`язань по договору відповідно у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу за весь період прострочення.

Отже, нарахування пені у вказаній сумі є правомірним.

Щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Сплата інфляційних та річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За змістом позовної заяви Позивачем інфляційні у сумі 1 654,28 грн та річні у сумі 800,09 грн нараховані за період з 03.11.2018 по 10.09.2019, що є правомірним.

Таким чином, Відповідач, порушивши грошове зобов`язання, повинен за вказаних правових приписів сплатити Позивачу 800,09 грн річних та 1 654,28 грн інфляційних.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати Відповідачем 51 200 грн основної заборгованості, 5 593,78 грн пені, 800,09 грн річних та 1 654,28 грн інфляційних у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, не спростування їх Відповідачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 10374 від 10.09.2019 у сумі 1 921 грн, які у відповідності до статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Дорожник» Херсонської міської ради (73009, м. Херсон, вул. Фонтанна, буд. 15; ідентифікаційний код 37542600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум-Нафта» (54003, м. Миколаїв, вул. Гречишникова, буд. 52; ідентифікаційний код 32938047) 51 200 грн основної заборгованості, 5 593,78 грн пені, 800,09 грн річних, 1 654,28 грн інфляційних та 1 921 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін