РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/583/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Мігда Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 927/583/19, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження

За позовом:

Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго

вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080

До відповідача:

Приватного акціонерного товариства Камвольно-суконна компанія Чексіл

вул. Івана Мазепи, 66, м. Чернігів, 14014

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство Чернігівобленерго

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл-Групп"

вул. Дніпровська набережна, буд. 17, оф.10, м. Київ, 02081

Предмет спору: стягнення 6612937,76 грн

За участю представників:

позивача: Залозна Д.П., адвокат, ордер серії КС №678503 від 17.09.2019;

відповідача: Ляховець В.М., адвокат, довіреність №14 від 30.07.2019; договір №03-юр про надання правничої (правової) допомоги від 30.07.2019; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №375 від 05.03.2008;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Ширай К.А., адвокат, довіреність №41/2354 від 23.04.2019;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго подано позов до Приватного акціонерного товариства Камвольно-суконна компанія Чексіл про стягнення 6612937,76 грн заборгованості за поставлену електричну енергію.

Заявлений позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії та комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 у частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену електроенергію в лютому-березні 2019 року.

Ухвалою суду від 16.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 31.07.2019 о 10:00; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Акціонерне товариство Чернігівобленерго (вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000; ).

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №328 (позивачу), №336 (відповідачу), № 344 (третій особі) від 16.07.2019.

23.07.2019 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Акціонерного товариства Чернігівобленерго на адресу суду надійшли письмові пояснення №99 від 22.07.2019, в яких третя особа, зокрема, вказує на те, що споживача ПрАТ «КСК «Чексіл» було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким має здійснювати постачальник «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» з 01.02.2019. Починаючи з 01.02.2019 АТ «Чернігівобленерго» надає ДПЗД «Укрінтеренерго» дані про фактичне споживання електричної енергії ПрАТ «КСК «Чексіл» у вигляді звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго». Згідно зі звітом АТ «Чернігівобленерго» щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за лютий 2018 року було нараховано фактичний корисний відпуск електроенергії в розмірі 1164956 кВт/год та за березень 2019 року було нараховано 1261600 кВт/год. Таким чином, позовні вимоги ДПЗД «Укрінтеренерго» є обґрунтованими, підтвердженими належними, допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Поданий 31.07.2019 відповідачем відзив на позов №106 від 29.07.2019 суд долучив до матеріалів справи, але залишив його без розгляду, оскільки відповідачем не надано доказів направлення відзиву на позов сторонам.

У судовому засіданні 31.07.2019 суд задовольнив клопотання позивача №44/22-977 від 23.07.2019 про розгляд справи без участі представника позивача в частині проведення даного судового засідання та відмовив у задоволенні клопотання в частині проведення судового провадження без участі представника позивача.

Також у судовому засіданні 31.07.2019 суд постановив ухвалу про залишення без розгляду заяви відповідача №107 від 31.07.2019 про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл-Групп", оскільки до заяви не додано доказів направлення заяви сторонам та відсутні докази, які підтверджують підстави залучення третьої особи та що рішення по даній справі може вплинути на її права та обов`язки.

Суд у судовому засіданні 31.07.2019 постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 03.09.2019 на 12:00.

Ухвалою суду від 31.07.2019, відповідно до ст.120,121 ГПК України, викликано сторін у підготовче засідання 03.09.2019 о 12:00.

05.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №108 від 31.07.2019. Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву зазначає, що позивач не є постачальником «останньої надії» по відношенню до відповідача, оскільки договір на розподіл електричної енергії на умовах публічного договору було укладено з АТ «Чернігівобленерго» шляхом надання 28.12.2018 заяви про приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Послуги з розподілу були оплачені відповідачем ТОВ «Чернігівобленерго» на суму 399720,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №11 від 30.01.2019 на суму 100000,00 грн; №2075 від 30.01.2019 на суму 99890,00 грн; №70 від 01.03.2019 на суму 100000,00 грн; №89 від 05.03.2019 на суму 99860,00 грн. Відповідачем було обрано електропостачальником ТОВ «Газ-Оіл-Групп» на підставі договору №24ЕЕ/36-19 від 25.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу з додатками та здійснено оплату за отриману електроенергію в сумі 1641000,00 грн. Таким чином, постачальник «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» не надавав відповідачу послуг з постачання електричної енергії у період лютий-березень 2019 року, а тому не має законних підстав вимагати оплату за ненадані послуги. Також відповідач вказує на те, що обравши електропостачальником ТОВ «Газ-Оіл-Групп», повідомив про це письмово позивача листом від 11.02.2019 №682-13/Е, отриманим позивачем 16.04.2019. За таких обставин, Закон України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 в частині укладення договору лише при наявному акцепту прямо суперечить ст. 633-634 Цивільного кодексу України. Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 03.09.2019 суд долучив до матеріалів справи поданий відповідачем відзив на позовну заяву №108 від 31.07.2019.

13.08.2019 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Акціонерного товариства Чернігівобленерго надійшли заперечення на відзив №211 від 12.08.2019, в яких третя особа зазначає про те, що відповідач не мав права оплачувати АТ «Чернігівобленерго» послуги з розподілу, оскільки такі послуги оплачено саме позивачем, як постачальником електричної енергії для ПрАТ «КСК «Чексіл», відповідно до п. 5.4. типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого приєднався відповідач. Крім того, оплата за розподіл має бути проведена виключно на підставі рахунка оператора системи, проте за спірний період жодного рахунка АТ Чернігівобленерго відповідачу не виставляло. Також третя особа зазначає, що листом №22/774/01-1 від 04.02.2019 вона повідомила ТОВ «Газ-Оіл-Групп» про те, що останнім не надано передбачених законодавством документів для здійснення постачання електричної енергії відповідачу. У період лютий-березень 2019 року ТОВ «Газ-Оіл-Групп» не придбавав електричної енергії для жодного з споживачів та не здійснював її продаж, що виключає факт постачання ТОВ «Газ-Оіл-Групп» електричної енергії відповідачу у лютому-березні 2019 року. У свою чергу, актами прийому-передачі електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України, підписаними АТ Чернігівобленерго, ДПЗД «Укрінтеренерго» та ДП «Енергоринок», підтверджується придбання ТОВ «Газ-Оіл-Групп» протягом лютого-березня 2019 року електричної енергії на оптовому ринку, в тому числі для відповідача.

У судовому засіданні 03.09.2019 суд долучив до матеріалів справи подані третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Акціонерним товариством Чернігівобленерго заперечення на відзив №211 від 12.08.2019.

До початку судового засідання, призначеного на 03.09.2019, відповідачем було подано заяву №109 від 31.07.2019 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл-Групп".

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Акціонерне товариство Чернігівобленерго у судовому засіданні 03.09.2019 щодо заяви відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ "Газ-Оіл-Групп" не заперечував та заявив усне клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 календарних днів.

Представник відповідача щодо клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Акціонерне товариство Чернігівобленерго про продовження строку підготовчого провадження на 30 календарних днів, не заперечував.

Ухвалою суду від 03.09.2019 задоволено заяву відповідача №109 від 31.07.2019 та залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл-Групп". Задоволено усне клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Акціонерне товариство Чернігівобленерго та продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів. Підготовче засідання відкладено на 18.09.2019 о 10:00. Визнано обов`язкову явку в судове засідання повноважних представників сторін.

10.09.2019 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл-Групп" надійшла заява №262/19 від 13.09.2019, в якій третя особа просить зобов`язати позивача та третю особу (АТ "Чернігівобленерго") виконати вимоги ухвали суду від 03.09.2019 та перенести підготовче засідання на іншу дату.

У судовому засіданні 18.09.2019 суд постановив ухвалу про задоволення заяви третьої особи (ТОВ "Газ-Оіл-Групп") в частині зобов`язання позивача виконати вимоги ухвали суду від 03.09.2019 та перенесення підготовчого засідання на іншу дату; про задоволення усного клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання та про відкладення підготовчого засідання на 01.10.2019 на 12:00.

У судовому засіданні 18.09.2019 суд долучив до матеріалів справи докази направлення відповідачем третій особі (ТОВ "Газ-Оіл-Групп") копії відзиву на позовну заяву з додатком; докази направлення третьою особою (АТ "Чернігівобленерго") третій особі (ТОВ "Газ-Оіл-Групп") копії пояснень з доданими до них документами до матеріалів справи.

До початку судового засідання від третьої особи (ТОВ "Газ-Оіл-Групп") надійшла заява №262/19 від 13.09.2019, в якій третя особа просить зобов`язати позивача та третю особу (АТ "Чернігівобленерго") виконати вимоги ухвали суду від 03.09.2019 та перенести підготовче засідання на іншу дату.

Представник позивача зазначив, що позивачем було направлено третій особі (ТОВ "Газ-Оіл-Групп") копії позовної заяви з додатком, але докази направлення у представника відсутні.

Щодо заяви третьої особи (ТОВ "Газ-Оіл-Групп") в частині перенесення підготовчого засідання на іншу дату представник позивача не заперечував та також заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Представники відповідача та третьої особи (АТ "Чернігівобленерго") не заперечували щодо заяви третьої особи (ТОВ "Газ-Оіл-Групп"), у тому числі і щодо відкладення підготовчого засідання.

У судовому засіданні 18.09.2019 суд постановив ухвалу про задоволення заяви третьої особи (ТОВ "Газ-Оіл-Групп") в частині зобов`язання позивача виконати вимоги ухвали суду від 03.09.2019 та перенесення підготовчого засідання на іншу дату; про задоволення усного клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання та про відкладення підготовчого засідання на 01.10.2019 на 12:00.

Ухвалою суду від 18.09.2019, відповідно до ст.120,121 ГПК України, викликано сторін у підготовче засідання 01.10.2019 о 12:00. Ухвалено: позивачу надати докази виконання вимог ухвали суду від 03.09.2019 щодо направлення третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл-Групп" копії позовної заяви і доданих до неї документів; третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл-Групп" протягом трьох днів з дати отримання даної ухвали надати суду: письмові пояснення по справі та відповідь на відзив; копії пояснень та відповіді на відзив направити позивачу, відповідачу, третій особі АТ Чернігівобленерго і докази направлення надати суду не пізніше 30.09.2019.

До початку судового засідання від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Газ-Оіл-Групп", засобами електронного зв`язку, надійшли пояснення вих.№286/19 від 30.09.2019 з відміткою відділу документального забезпечення (канцелярії) суду документ не підписаний ЕЦП.

Пояснення третьої особи (ТОВ "Газ-Оіл-Групп") залишені судом без розгляду, у зв`язку з недодержанням третьою особою вимог ст.5,6,7 Закону України Про електронний цифровий підпис, ст.91,96 Господарського процесуального кодексу України, а саме: відсутністю електронного цифрового підпису на них.

Ухвалою суду від 01.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.10.2019 на 11:30.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 02.10.2019: №321 (позивачу), № 305 (відповідачу), №313 (третій особі на стороні позивача), № 291 (третій особі на стороні відповідача), але третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Газ-Оіл-Групп» повноважного представника у судове засідання 15.10.2019 не направила.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

03.10.2019 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ТОВ «Газ-Оіл-Групп» надійшли письмові пояснення вих.№286/19 від 30.09.2019, в яких третя особа зазначає, що в січні 2019 року відповідач звернувся до ТОВ «Газ-Оіл-Групп» з пропозицією укласти договір постачання електричної енергії, відповідачу був направлений рахунок на оплату 1000 тис. кВт/год електроенергії, відповідач не здійснив оплату рахунку в повному обсязі. ТОВ «Газ-Оіл-Групп» звертався до АТ «Чернігівобленерго» із заявою про зміну електропостачальника, проте останнім було відмовлено у вказаному зверненні. Отже, договір між ТОВ «Газ-Оіл-Групп» та відповідачем укладений так і не був.

Представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача АТ «Чернігівобленерго» не заперечували проти залучення вказаних пояснень до матеріалів справи.

У судовому засіданні 15.10.2019 суд долучив до матеріалів справи письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ТОВ «Газ-Оіл-Групп» вих.№286/19 від 30.09.2019.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

У судовому засіданні 15.10.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, заслухавши повноважних представників позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порядок передачі, розподілу, купівлі-продажу, постачання електричної енергії регулюється Законом України «Про ринок електричної енергії», Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Одним із видів договорів, який укладається для забезпечення функціонування ринку електричної енергії є договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

У відповідності до ч. 1, 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Пунктом 4 частини 1 та абз. 1 частини 2 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником. Визначення постачальника "останньої надії" здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 10-23-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 01 січня 2019 року до 1 січня 2021 року.

Положеннями пункту 6.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2019 № 312, встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

За даними АТ «Чернігівобленерго», на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень п. 11 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.02.2019, що підтверджено листами АТ «Чернігівобленерго» від 29.01.2019 № 22/700/01-13 та від 26.02.2019 № 22/1280/01-13 та реєстром споживачів, що переходять до постачальника «останньої надії» по оператору системи розподілу ПАТ «Чернігівобленерго» (а.с.49-52).

Відповідно до ч.6 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з п.11 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

27.12.2018, на виконання вимог п.6, 11 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», як постачальником «останньої надії» в мережі Інтернет за веб-адресою www.uiе. ІНФОРМАЦІЯ_1 .ua розміщено: порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; додаток № 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; комерційна пропозиція № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії»; додаток до комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 «Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», додаток до комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 «Зміни № 1 від 31.01.2019 до комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».

ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії», повідомило ПрАТ «КСК «Чексіл» про початок постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» з 01.02.2019 листом за № 44/09-2161/пон від 26.02.2019. (а.с.53-54).

Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (ч.8 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу (ч.9 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (постачальником), яке діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, та Приватним акціонерним товариством «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» (споживачем) укладений договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах публічного договору приєднання споживача, постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, починаючи з 01.02.2019.

Згідно з додатком 1 до договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» «Комерційна пропозиція № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Згідно з п.2.1. договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Згідно з п.5.8. договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно зі ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У відповідності до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як слідує із матеріалів справи, на виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», позивачем було поставлено відповідачу у лютому 2019 року активної електроенергії в кількості 1164956 кВт/год на суму 3174780,02 грн, у березні 2019 року в кількості 1261600 кВт/год на суму 3438157,74 грн, всього на загальну суму 6612937,76 грн.

Умови договору про постачання електричної енергії №1815 від 01.09.2008 діють відповідно до п.2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 №312, яким передбачено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Таким чином, ПрАТ «КСК «Чексіл» надає АТ «Чернігівобленерго» звіт про використану електроенергію за поточний місяць. На підставі поданого ПрАТ «КСК «Чексіл» звіту АТ «Чернігівобленерго» формує звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» з врахуванням вимог додатка №7 «Порядок розрахунку втрат» до договору про постачання електричної енергії №1815 від 01.09.2008, укладеного між ВАТ Енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» та ЗАТ «КСК «Чексіл».

Згідно звіту АТ «Чернігівобленерго» щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за лютий 2019 року було нараховано фактичний корисний відпуск електроенергії ПрАТ «КСК «Чексіл» в розмірі 1164956 кВт/год та за березень 2019 року було нараховано 1261600 кВт/год.

Отже, відомості про обсяг спожитої відповідачем електроенергії в лютому-березні 2019 року підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи звітами щодо фактичного (звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) АТ «Чернігівобленерго» за лютий, березень 2019 року (а.с.55-58), а також наданими оператором системи розподілу (передачі) АТ «Чернігівобленерго» до матеріалів справи копіями звітів відповідача про використану ним електричну енергію у лютому-березні 2019 року (а.с.81-85).

Відповідач не надав суду заперечень щодо кількості спожитої ним електроенергії у лютому-березні 2019 року.

Вартість електроенергії визначена позивачем, виходячи із ціни, зазначеної у додатку до комерційної пропозиції №2 від 27.12.2018 по оператору системи розподілу - ПАТ «Чернігівобленерго».

Як слідує із матеріалів справи, на підставі вищевказаних відомостей про обсяг та вартість придбаної відповідачем електроенергії у лютому-березні 2019 року ДПЗД «Укрінтеренерго» були складені та направлені відповідачу:

- рахунок № 34/24/002/05403 від 13.03.2019 та акт № 001790 від 28.02.2019 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період - лютий 2019 року, обсяг споживання електричної енергії по 1 класу напруги - 1164956 кВт/год на суму 3174780,02 грн (з урахуванням ПДВ), у тому числі за послуги з розподілу електричної енергії 1164956які були отримані ПрАТ «КСК «Чексіл» 18.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 848(а.с.43-45);

- рахунок № 34/24/003/06270 від 08.04.2019 та акт № 002521 від 31.03.2019 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період - березень 2019 року, обсяг споживання електричної енергії по 1 класу напруги - 1261600 кВт/год на суму 3438157,74 грн, які були отримані ПрАТ «КСК «Чексіл» 15.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 034 (а.с.46-48).

Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.5.10 договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менша 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» передбачені умовами додатку № 1 до договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» «Комерційна пропозиція № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», згідно з якими, споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. При здійсненні оплати за електричну енергію споживач обов`язково зазначає у призначенні платежу номер та дату рахунку та період за який здійснюється оплата.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1,2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплати продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу або поставки не встановлено інший строк оплати. Відтак обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору поставки, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 925/1332/13; від 15.03.2017 у справі №911/4620/15.

Таким чином, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», додатку № 1 до договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» «Комерційна пропозиція № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» та ст. 692 Цивільного кодексу України, суд доходить висновку, що з дати отримання рахунків на оплату та актів купівлі-продажу електричної енергії у відповідача виник обов`язок здійснити оплату за спожиту електричну енергію.

Однак, в порушення умов договору про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», надіслані позивачем акти № 001790 від 28.02.2019 та № 002521 від 31.03.2019 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період - лютий 2019 року та березень 2019 року відповідачем не підписані, рахунки за спожиту електричну енергію не оплачені. Відповідачем також не надано суду доказів направлення позивачу зауважень щодо актів купівлі-продажу електричної енергії № 001790 від 28.02.2019 і № 002521 від 31.03.2019 за лютий та березень 2019 року.

На адресу відповідача позивачем була направлена претензія-вимога за № 44/11-000082 від 08.05.2019 (а.с.59) з вимогою у семиденний строк, з дати отримання цієї претензії-вимоги, оплатити заборгованість за електричну енергію у сумі 6612937,76 грн. Дана претензія-вимога була отримана відповідачем 28.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 08.05.2019 (а.с.60), однак була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Загальна сума заборгованості ПрАТ «КСК «Чексіл» перед ДПЗД «Укрінтеренерго» за поставлену електричну енергію у лютому-березні 2019 року становить 6612937,76 грн.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст.599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч наведеним нормам, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної оплати за поставлену позивачем електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача згідно з договором про постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», а тому дії відповідача щодо несвоєчасної сплати коштів за поставлену позивачем електричну енергію є порушенням умов договору та норм чинного законодавства.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного:

Як встановлено судом, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №10-23-р ДПЗД «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 01 січня 2019 року до 1 січня 2021 року.

У відповідності до п.6.2.3, 6.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, у разі необрання споживачем електропостачальника після розірвання договору з попереднім електропостачальником або незабезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку адміністратор розрахунків в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Правилами ринку, з одночасним повідомленням операторів системи. Початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача (споживачів) на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

Як слідує із матеріалів справи і проти чого не заперечують сторони, ТОВ «Енера Чернігів», 31.01.2019 припинала дію договору про постачання електричної енергії ПрАТ «КСК «Чексіл».

Листом від 29.01.2019 №22/700/01-13 АТ «Чернігівобленерго» повідомило ДПЗД «Укрінтеренерго» про споживачів електричної енергії, які будуть переведені з 1 лютого 2019 року до ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальника «останньої надії», зокрема, ПрАТ «КСК «Чексіл». Отже, споживача ПрАТ «КСК «Чексіл» було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії, яким має здійснювати постачальник «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» з 01.02.2019.

Також як слідує із матеріалів справи, листом від 29.01.2019 №22/700/01-13 АТ «Чернігівобленерго» повідомило ДПЗД «Укрінтеренерго» про те, що 25.01.2019 листом № 160 ТОВ «Енера Чернігів» повідомила АТ « Чернігівобленерго» про закінчення 31.01.2019 терміну дії договору про постачання електроенергії між ТОВ «Енера Чернігів» та ПрАТ «КСК «Чексіл». Споживача ПрАТ «КСК «Чексіл» віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким має здійснювати постачальник «останньої надії» з 01.02.2019. Офіційних запитів будь-яких постачальників електричної енергії щодо зміни споживачем ПрАТ «КСК «Чексіл» постачальника, відповідно до вимог Розділу VI Правил роздрібного ринку електричної енергії, у січні та лютому 2019 року АТ «Чернігівобленерго» не отримувало.

Посилання відповідача на те, що ним було укладено з ТОВ «Газ-Оіл-Групп» договір на постачання електричної енергії, відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України та п.3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, шляхом приєднання до публічного договору № 24ЕЕ/36-19 від 25.01.2019 про постачання електроенергії споживачу, підписання його, заяви-приєднання та комерційної пропозиції, а також направлення вказаних документів електропостачальнику ТОВ «Газ-Оіл-Групп», судом до уваги не приймаються, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують факт укладення договору на постачання електроенергії з ТОВ «Газ-Оіл-Групп» та фактичного постачання ТОВ «Газ-Оіл-Групп» електроенергії відповідачу.

Постачання електричної енергії на роздрібному ринку та порядок укладення договорів регулюється Законом України «Про ринок електричної енергії» та розділом ІІІ та VI Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.

У відповідності до п.3.1.1, 3.1.4, 3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку. Електропостачальник перед початком постачання електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи, повинен укласти договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи, на підставі якого отримати доступ до мереж оператора системи з метою реалізації своїх прав та виконання обов`язків та функцій як електропостачальника по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані на відповідній території до мереж оператора системи, узгодивши умови щодо необхідного інформаційного обміну, взаємних прав, обов`язків та відповідальності сторін, а також порядок виставлення споживачам рахунків за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії від імені оператора системи. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Пунктом 3.2.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Відповідачем було підписано та направлено ТОВ «Газ-Оіл-Групп» договір на постачання електричної енергії, відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України та п.3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, шляхом приєднання до публічного договору № 24ЕЕ/36-19 від 25.01.2019 про постачання електроенергії споживачу, що підтверджується доданими до матеріалів справи фіскальним чеком від 20.02.2019 та описом вкладення до рекомендованого листа. Вказаний договір було отримано ТОВ «Газ-Оіл-Групп» 26.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів підписання вказаного договору зі сторони ТОВ «Газ-Оіл-Групп» та відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, відповідач суду не надав.

Пунктом 6.1.13, 6.1.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що разі відсутності можливості зміни електропостачальника адміністратор комерційного обліку повідомляє про це нового електропостачальника із зазначенням причини відмови у забезпеченні зміни електропостачальника, що є підставою для зупинки (анулювання) процедури зміни електропостачальника. У випадку отримання повідомлення від адміністратора комерційного обліку про відсутність можливості зміни електропостачальника новий електропостачальник повинен повідомити про це споживача протягом робочого дня після отримання такого повідомлення з наданням відповідного обґрунтування та рекомендацій споживачу.

Ні відповідачем, ні ТОВ «Газ-Оіл-Групп» не надано суду доказів погодження АТ «Чернігівобленерго» як адміністратора комерційного обліку про зміну електропостачальника для відповідача з 01.02.2019.

АТ «Чернігівобленерго» у своїх запереченнях на відповідь на відзив вказує на те, що ТОВ «Газ-Оіл-Групп» не було надано передбачених чинним законодавством документів для здійснення постачання електричної енергії ПрАТ «КСК «Чексіл».

ТОВ «Газ-Оіл-Групп» у письмових поясненнях по справі зазначає про те, що в січні 2019 року відповідач звернувся до ТОВ «Газ-Оіл-Групп» з пропозицією укласти договір постачання електричної енергії, відповідачу був направлений рахунок на оплату 1000 тис. кВт/год електроенергії, відповідач не здійснив оплату рахунку в повному обсязі. ТОВ «Газ-Оіл-Групп» звертався до АТ «Чернігівобленерго» із заявою про зміну електропостачальника. Листом №22/774/01-1 від 04.02.2019 АТ «Чернігівобленерго» повідомило ТОВ «Газ-Оіл-Групп» про те, що останнім не надано передбачених чинним законодавством документів для здійснення постачання електричної енергії ПрАТ «КСК «Чексіл». Отже, договір між ТОВ «Газ-Оіл-Групп» та відповідачем укладений так і не був.

Як слідує із матеріалів справи, ТОВ «Газ-Оіл-Групп» 28.10.2019 було виставлено відповідачу на оплату рахунок № 10 на суму 1940004 грн.

Відповідачем вказаний рахунок було сплачено частково в сумі 336000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 10 від 29.01.2019 та № 15 від 31.01.2019.

Надані відповідачем платіжні доручення № 33 від 08.02.2019 на суму 485000 грн, № 68 від 27.02.2019 на суму 80000 грн, № 73 від 28.02.2019 на суму 320000 грн, № 90 від 05.03.2019 на суму 420000 грн, не можуть бути прийняті судом, як докази оплати по рахунку №10 від 28.10.2019 на суму 1940004 грн, оскільки платником по вказаних рахунках виступає не відповідач, а ПрАТ «Менеджінг компані».

Договір поруки від 07.02.2019, наданий відповідачем до матеріалів справи, не є належним доказом, який підтверджує, що ПрАТ «Менеджінг компані» виступає поручителем у правовідносинах з «Газ-Оіл-Групп», оскільки відповідно до ст.547, 553 Цивільного кодексу України, договір поруки укладається у письмовій формі між поручителем та кредитором. Договір поруки від 07.02.2019 не підписаний зі сторони кредитора ТОВ «Газ-Оіл-Групп», а тому він є неукладеним.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії та Кодексу систем розподілу, на оператора системи розподілу покладено обов`язок щодо обліку розподіленої електроенергії.

Оператор систем розподілу щомісяця надає постачальнику електричної енергії інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії на підставі якої постачальник, у тому числі постачальник «останньої надії», визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем.

Відтак, АТ «Чернігівобленерго» надає ДПЗД «Укрінтеренерго» данні про фактичне споживання електричної енергії у вигляді звітів щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго».

Як слідує із наданих АТ «Чернігівобленерго» актів прийому-передачі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України №1 від 28.02.2019 та №2 від 31.03.2019 (а.с.199, 204), які підписані між АТ «Чернігівобленерго», ТОВ «Газ-Оіл-Групп» та ДП «Енергоринок», ТОВ «Газ-Оіл-Групп» не отримувало в лютому та березні 2019 року електроенергію з оптового ринку від ДП «Енергоринок», а АТ «Чернігівобленерго» в свою чергу вказану електроенергію не розподіляло споживачам.

АТ «Чернігівобленерго» надано також акти прийому передачі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України № 2/24 від 28.02.2019 та № 3/24 від 31.03.2019 (а.с.200, 205), які підписані між АТ «Чернігівобленерго», ДПЗД «Укрінтеренерго» та ДП «Енергоринок», з яких слідує, що позивач у лютому 2019 року отримав з оптового ринку від ДП «Енергоринок» електроенергії в кількості 2018515 кВт/год, в березні 2019 року - 1955036 кВт/год, а АТ «Чернігівобленерго» в свою чергу вказану електроенергію розподілило споживачам.

Згідно з наданими АТ «Чернігівобленерго» звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» (а.с.201-203, 206-208) за лютий 2019 року було нараховано фактичний корисний відпуск електроенергії ПрАТ «КСК «Чексіл» у розмірі 1164956 кВт/год та за березень 2019 року було нараховано 1261600 кВт/год.

Відповідачем не надано суду доказів, підписання актів приймання-передачі електричної енергії за лютий та березень 2019 року з ТОВ «Газ-Оіл-Групп».

Не надано відповідачем і доказів виставлення ТОВ «Газ-Оіл-Групп» відповідачу на оплату рахунку за електричну енергію за березень 2019 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що договір на постачання електричної енергії в лютому та березні 2019 року між ТОВ «Газ-Оіл-Групп» та ПрАТ «КСК «Чексіл» укладено не було. Постачання електричної енергії відповідачу у вказаний період здійснювалось позивачем як постачальником «останньої надії».

Статтею 9 Цивільного кодексу України визначено, що положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

У відповідності до ст.7 Господарського кодексу України, відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

А тому посилання відповідача на те, що Закон України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, в частині укладення договорів протирічать ст.633-634 Цивільного кодексу України і судом до уваги не приймається, оскільки ст. 633-634 Цивільного кодексу України визначають загальні умови укладення публічних договорів та договорів приєднання, а Закон України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії є спеціальними нормам, які регулюють порядок укладення договорів на постачання електроенергії споживачам.

Щодо здійсненої відповідачем оплати АТ «Чернігівобленерго» послуг з розподілу електричної енергії суд зазначає наступне:

Відповідно до п.1.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, оператор системи, який здійснює розподіл (передачу) електричної енергії безпосередньо до електроустановок споживача, отримує плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або від споживача, або від електропостачальника за вибором споживача (крім постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг або «останньої надії»). Вибір споживача зазначається в договорі про постачання електричної енергії споживачу (обраній споживачем комерційній пропозиції). У разі постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг або «останньої надії» послугу з розподілу (передачі) електричної енергії для потреб споживачів, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи, оплачує відповідний електропостачальник за усією сукупністю зазначених споживачів, постачання яким здійснює постачальник універсальних послуг або «останньої надії». При цьому ціни на електричну енергію, що постачається споживачам постачальниками універсальних послуг та «останньої надії», включають, у тому числі, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг.

Згідно з п.1.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до п.3.2 договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії, розподіл забезпечує постачальник.

Також відповідно до п.5.4 типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого приєдналося ПрАТ «КСК «Чексіл», саме постачальник оплачує послугу з розподілу оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник.

Отже, за умовами договору послуги з розподілу повинні оплачуватися АТ «Чернігівобленерго» саме ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальником електричної енергії для ПрАТ «КСК «Чексіл», а не ПрАТ «КСК «Чексіл», як споживачем.

Відповідно до додатку № 4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, оплата за розподіл має бути проведена виключно на підставі рахунка оператора системи. Як зазначає АТ «Чернігівобленерго» у запереченні на відзив, за спірний період жодного рахунку ПрАТ «КСК «Чексіл» за розподіл електричної енергії не виставляло. Крім того, ПрАТ «КСК «Чексіл» не надано суду жодних рахунків, які б були виставлені відповідачу саме АТ «Чернігівобленерго» протягом лютого-березня 2019 року на оплату послуг розподілу.

АТ «Чернігівобленерго» у запереченні на відзив та представник третьої особи у судовому засіданні стверджує, що позивач сплатив АТ «Чернігівобленерго» кошти за розподілену для відповідача електричну енергію за лютий-березень 2019 року в повному обсязі.

Щодо інших заперечень відповідача, суд зазначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі Руїс Торіха проти Іспанії).

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування відповідача не прийняті судом до уваги як такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлену електричну енергію своєчасно з позивачем не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в сумі 6612937,76 грн.

Оскільки, спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 99194,07 грн.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго, вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 () до Приватного акціонерного товариства Камвольно-суконна компанія Чексіл, вул. Івана Мазепи, 66, м. Чернігів, 14014 () про стягнення 6612937,76 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Камвольно-суконна компанія Чексіл, вул. Івана Мазепи, 66, м. Чернігів, 14014 () на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго, вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 (код ЄДРПОУ 19480,76 грн заборгованості за поставлену електричну енергію та 99194,07 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 18.10.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

засоби зв`язку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області: e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко