УХВАЛА

м. Київ

23.10.2019Справа № 910/736/19

за поданням про у справі за позовом Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 № 910/736/19 Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромета"
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" стягнення 150 573,57 грн.

Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.О.
Представники сторін:
від позивача: від відповідача: від приватного виконавця:не з`явився; не з`явився; не з`явився.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 у справі № 910/736/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромета" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромета" заборгованість в сумі 150 573,57 грн., в тому числі 92 976, 61 грн. - основного боргу, 46 488, 31 грн. - штрафу, 5 604, 44 грн. - 15 % річних та 5 504, 21 грн. - інфляційних втрат та окрім того - 2 258, 60 грн. судового збору.

06.05.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 у справі № 910/736/19 видано наказ.

04.10.2019 до суду надійшло подання Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича (надалі - приватний виконавець) про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" наказом виданим 06.05.2019 на підставі рішення у справі № 910/736/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 заяву приватного виконавця призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.10.2019.

Представники позивача, відповідача та приватного виконавця в судове засідання, що відбулось 23.10.2019 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так, ухвала суду від 11.10.2019 була надіслана за адресами позивача, відповідача та приватного виконавця, що зазначені у заяві, а відтак суд приходить до висновку, що позивача та третю особу було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, оскільки позивача, відповідача та приватного виконавця було належним чином повідомлено про, час і місце судового засідання та оскільки позивачем та третьою особою не повідомлено про причини неявки, суд вважає, що неявка представників позивача, відповідача та приватного виконавця в судове засідання 23.10.2019 не перешкоджає розгляду заяви.

Так, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Поряд із тим, пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Слід зазначити, що право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження того факту, що відповідачем, або його керівником Гергелєнком Олександром Володимировичем було отримано постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 59110602 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 та наказу від 06.05.2019 року у справі № 910/736/19, а також постанов про арешт майна боржника від 14.05.2019 року та викликів приватного виконавця № 1111 від 25.06.2019 та № 1254 від 04.07.2019 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

У наданому приватним виконавцем виклику № 1905 від 15.08.2019 року, що був отриманий керівником відповідача ОСОБА_1 20.08.2019 йдеться про те, що ОСОБА_1 запрошено для складання та підписання протоколу за фактом вчинення правопорушення, передбаченого статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не для вчинення дій щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 та наказу від 06.05.2019 року у справі № 910/736/19 у рамках виконавчого провадження № 59110602.

Окрім того, приватний виконавець не надав будь-яких доказів в підтвердження наявності наміру у боржника перетнути державний кордон України, а також наявності у ОСОБА_1 закордонного паспорта громадянина України.

Таким чином, приватним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника від виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 та наказу від 06.05.2019 року у справі № 910/736/19 у рамках виконавчого провадження № 59110602.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Приватний виконавець не надав відповідних доказів у необхідності застосування керівника боржника у праві виїзду за кордон як виключного заходу забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Разом із тим, суд приймає до уваги, що на відміну від положень підпункту 19 пункту 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", приписи статті 337 ГПК України не передбачають повноважень господарського суду зі встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України саме керівнику боржника - юридичної особи, а визначає можливість тимчасового обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, в суду відсутні підстави для задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" наказом виданим 06.05.2019 на підставі рішення у справі № 910/736/19.

Керуючись ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 28.10.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко