ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 справа № 914/1407/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Біля Універмагу

до відповідача-3 Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни

про визнання протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію та визнання протиправним, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно

за участю представників:

від позивача Сендега Т.Р ОСОБА_1 , Авдєєнко В.В.

від відповідача-1 Синявська Х.Ю.

від відповідача-2 Матушек В.В.

від відповідача-3 не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс, до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Біля Універмагу та до відповідача-3 Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про:

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569936 від 19.04.2019р.;

- визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №31273209 від 19.04.2019р.

Представник позивача подав клопотання (вх.№41860/19 від 09.10.2019р.) про приєднання доказів до матеріалів справи, долучивши до нього:

- копію відповіді Франківського районного суду міста Львова вих.№5/593/2019 від 26.09.2019 року;

- копію відповіді Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова вих.№7765 від 19.09.2019 року

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача-2 проти позову заперечив, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідач-3 в судове засідання 10.10.2019р. не з`явився. У поданому 08.08.2019р. відзиві на позовну заяву відповідач-3 просить розглядати справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд встановив таке.

19.04.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною за зверненням ТзОВ «Фінансова Компанія «Поліс» прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 46569936, та внесено запис про право власності № 31273209.

Відповідно до проведених вище реєстраційних дій, об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 101), який складається з площадки (споруди) літ. «Ібп» загальною площею 1379.3 кв.м. (в межах 1-го поверху площадки (споруди) влаштовано торговий павільйон міні-ринку площею 1193,6 кв.м.), загальною площею 2572,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 « АДРЕСА_2 », перейшов від іпотекодавця ТОВ «Біля Універмагу» у власність іпотекодержателя ТОВ «Фінансової компанії «Поліс».

Підставами для проведення спірних реєстраційних дій були:

- договір іпотеки серія та номер: 3665, що виданий 07.11.2007, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Котарською А.Т.;

- договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, серія та номер: 2246, виданий 02.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко О.І.;

- договір про внесення змін до іпотечного договору серія та номер: 1271, що виданий 27.05.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Котарською А.Т.;

- договір про внесення змін до іпотечного договору серія та номер: 1605, що виданий 10.12.2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Котарською А.Т.

Наведені обставини підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №172649872 від 04.07.2019 року, яка долучена до позовної заяви.

Позивач вважає рішення приватного нотаріуса Барбуляк Х.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №46569936 від 19.04.2019 року, та запис про право власності №31273209 від 19.04.2019 року незаконними, у зв`язку з чим ТзОВ «Ресторан Беркут» звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою.

Як зазначено у позовній заяві, між ТзОВ «Ресторан Беркут», ТзОВ «Біля Універмагу», ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» наявний ряд судових спорів з приводу нерухомого майна, що було відчужено за спірними реєстраційними діями на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Судом встановлено, що на дату проведення спірних реєстраційних дій, Західним апеляційним господарським судом переглядалось рішення Господарського суду Львівської області у справі №5015/6070/11 від 26.07.2013 року, яким позовні вимоги ТзОВ «Ресторан Беркут» задоволено повністю, визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан Беркут» на площадку (споруду) площею 1379,3 кв.м., павільйон міні-ринку площею 1207,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , вул АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 В. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Біля Універмагу» з незаконного володіння й користування площадки (споруди) площею 1379,3 кв.м., павільйону міні-ринку площею 1207,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 ,59В.

Ухвала апеляційною інстанцією у справі №5015/6070/11, якою провадження у справі закрито, прийнята 18.06.2019р.

Тим не менше, позивач стверджує, що в даному випадку в силу помилки або можливо навмисних дій, приватний нотаріус здійснив реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» за наявності у відповідному державному реєстрі записів про заборону його відчуження, що були внесені в інтересах ТзОВ «Ресторан Беркут».

Обставиною, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги щодо незаконності прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний №46569936 від 19.04.2019р.) та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (№31273209 від 19.04.2019р.), є наявність наступних обтяжень:

- арешт нерухомого майна, зареєстровано 12.02.2008р. за № 6572792, реєстратором Приватним нотаріусом Романчук-Василик В.Р. на підставі ухвали Господарського суду Львівської області у справі 7/33 від 12.02.2008р.;

- арешт нерухомого майна, зареєстровано 10.11.2009р. за № 9233362, реєстратором Перша львівська державна нотаріальна контора на підставі постанови про обтяження нерухомого майна № 183-0404 від 19.10.2009р., виданої Старшим слідчим прокуратури Шевченківського району м. Львова;

- арешт нерухомого майна, на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер 57949622 від 19.12.2018 року, що видана Франківським ВДВС м.Львова, ГТУЮ у Львівській області, (номер запису №29545134).

Посилаючись на п.5, 6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.п.12, 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року, позивач зазначає, що наявність у Державному реєстрі речових прав інформації щодо арештів, накладених на нерухоме майно ТОВ «Біля Універмагу» є перешкодою для вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна такої особи, у тому числі і реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на підставі договору іпотеки.

На думку позивача, незважаючи на наявність арештів, приватний нотаріус незаконно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності на об`єкт нерухомості.

Позивач зазначає, що аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06 02 2018 року у справі №826/12626/15.

При цьому, позивач наголошує, що наявність у ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» першочергового права на задоволення його вимог про стягнення боргу з ТОВ «Біля Універмагу» шляхом звернення стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки) не спростовують наявність обставин, які у відповідності до норм чинного законодавства забороняють здійснювати реєстраційні дії.

Таким чином, враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569936 від 19.04.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати запис про державну реєстрацію право власності на нерухоме майно №31273209 від 19.04.2019 року.

Відповідачі проти позову заперечили, подавши відзиви на позовну заяву, в яких у задоволенні позову просять відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Вищенаведені правові позиції викладені у п.п. 36, 37, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду.

З позовної заяви вбачається, що позовні вимоги у даній справі здебільшого стосуються приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни у зв`язку з проведенням спірних реєстраційних дій.

Обставиною, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги щодо незаконності прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний №46569936 від 19.04.2019р.) та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (№31273209 від 19.04.2019р.), є наявність наступних обтяжень у момент проведення спірних реєстраційних дій, а саме:

- арешт нерухомого майна, зареєстровано 12.02.2008р. за № 6572792, реєстратором Приватним нотаріусом Романчук-Василик В.Р. на підставі ухвали Господарського суду Львівської області у справі 7/33 від 12.02.2008р.;

- арешт нерухомого майна, зареєстровано 10.11.2009р. за № 9233362, реєстратором Перша львівська державна нотаріальна контора на підставі постанови про обтяження нерухомого майна № 183-0404 від 19.10.2009р., виданої Старшим слідчим прокуратури Шевченківського району м. Львова;

- арешт нерухомого майна, на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер 57949622 від 19.12.2018 року, що видана Франківським ВДВС м.Львова, ГТУЮ у Львівській області, (номер запису №29545134).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, забезпечення визнання та захисту державою таких прав, умови, підстави та процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127.

У пункті 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року зазначено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Згідно п.23 вказаного Порядку, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Посилаючись на п 6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.п.12, 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року, позивач зазначає, що наявність у Державному реєстрі речових прав інформації щодо арештів, накладених на нерухоме майно ТОВ «Біля Універмагу» є перешкодою для вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна такої особи, у тому числі і реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на підставі договору іпотеки.

На думку позивача, незважаючи на наявність арештів, приватний нотаріус незаконно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності на об`єкт нерухомості.

Позивач зазначає, що аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06 02 2018 року у справі №826/12626/15.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Проте, суд звертає увагу, що до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 04.02.2019 року було внесено зміни, а саме, додано пункт 7 частини 4 статті 24 вказаного Закону, де зазначено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена (ч.5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що реєстрацію іпотеки здійснено 07.11.2007р., а обтяження накладені 12.02.2008р., 10.11.2009р. та 19.12.2018р., а тому керуючись п.7 ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у приватного нотаріуса були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс».

Разом з тим, наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем (пункт 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року).

Судом здійснено перевірку на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на сторінці https://kis.nfp.gov.ua/ та встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» є діючою фінансовою установою.

Таким чином, підстав для визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569936 від 19.04.2019р. та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №31273209 від 19.04.2019р., на підставі яких об`єкт нерухомого майна перейшов від іпотекодавця ТОВ «Біля Універмагу» у власність іпотекодержателя ТОВ «Фінансової компанії «Поліс», суд не вбачає.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, станом на дату проведення спірних реєстраційних дій, враховуючи стан розгляду справи №5015/6070/11, об`єкт нерухомого майна, який складається з площадки (споруди) літ. «Ібп» загальною площею 1379.3 кв.м. (в межах 1-го поверху площадки (споруди) влаштовано торговий павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв.м.), загальною площею 2572,9 кв.м., - Товариству з обмеженою відповідальністю «Ресторан Беркут» на праві власності не належав.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Сплата позивачем судового збору підтверджується квитанцією №ПН313384 від 17.07.2019р. на суму 3842,00 грн.

Беручи до уваги положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача, оскільки у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.10.2019р.

Суддя Петрашко М.М.