ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" жовтня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/681/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П.

у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "МАНДАРИН ПЛАЗА"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

про стягнення заборгованості в сумі 745 599,68 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Поляк І.В.

приватний виконавець Сідоренко С.П.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.01.2019 р. у справі № 918/681/18 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь Приватного акціонерного товариства "Мандарин Плаза" 745 599 грн. 68 коп. заборгованості та 11184 грн. 79 коп. судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 р. згадане рішення залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2019 р. касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.01.2019 та постанову Північно західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 у справі № 918/681/18 повернуто без розгляду.

На виконання рішення Господарським судом Рівненської області 25 липня 2019 року видано відповідний наказ.

08 жовтня 2019 року через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П., відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. ВП №60132008 від 24.09.2019 р. про арешт коштів боржника;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. ВП №60132008 від 26.09.2019 р. про арешт коштів боржника.

Скаргу мотивує тим, що виконавцем накладено арешт на рахунки ПрАТ "Рівнеазот" у ПАТ "БАНК АЛЬЯНС", МФО 300119 та в АБ "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", МФО 300674. При цьому із наведених поточних рахунків підприємство здійснює виплату заробітної плати працівникам, а також податків та зборів до бюджету, пов`язаних із виплатою заробітної плати. Тому на переконання скаржника, із посиланням на ЗУ "Про оплату праці" та Кодекс законів про працю, такі дії приватного виконавця порушують права працівників підприємства на своєчасне отримання заробітної плати, оскільки виконавець не мав законних підстав для накладення арешту на наведені поточні рахунки. Відтак, просить суд задовольнити вимоги скарги та визнати неправомірною та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. ВП №60132008 від 24.09.2019 р. і від 26.09.2019 р. про арешт коштів боржника.

Ухвалою від 09.10.2019 р. скаргу було призначено до розгляду на 17.10.2019 р.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 18.10.2019 р. на 14:30 год. за клопотанням приватного виконавця.

18.10.2019 р. від виконавця до канцелярії суду надійшов письмовий відзив на скаргу, у якому вимоги не скарги не визнає. Зауважує, що для здійснення виплат заробітної плати з будь-якого рахунку юридичної особи фізичній особі банк відкриває спеціальний рахунок. Рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Банк Альянс" та рахунок № НОМЕР_2 в АБ "Кліринговий дім", не є рахунками, призначеними виключно для оплати праці працівників боржника, тобто не являються рахунками із спеціальним режимом, а є поточними рахунками боржника.

Так, 24.09.2019 приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на рахунки надані стягувачем та всі інші відкриті рахунки, а також: на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, проте у постанові міститься застереження "крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту ти/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику". Згідно відповіді АБ "Кліринговий дім" №01-01/02/488/БТ від 27.09.19, банком накладено арешт на кошти боржника, крім рахунка № НОМЕР_3 (098) арешт на який не накладався банком згідно ст. 34 Закону, ВР України, від 23.09.1999, №1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". На інших рахунках, в тому числі і на рахунку № НОМЕР_2 з 2018 року крім цієї постанови, обліковується ще сім постанов про арешт коштів боржника які виконуються в порядку черговості накладення арешту. Постанову від 24.09.2019 року прийнято банком до виконання в порядку черги восьмою.

У постанові про арешт коштів боржника від 26.09.2019 було також зобов`язано банківські установи "Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах) в визначених шести фінансових установах та всі інші відкриті рахунки, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику". Згідно відповіді АТ "Банк Альянс" від 01.10.2019 року № 19.1/2891-БТ фінансовою установою на рахунок № НОМЕР_1 накладено арешт, тобто зазначений рахунок є поточним рахунком боржника.

На переконання виконавця скаржником не надано належних та допустимих доказів, що свідчать про те, що відкриті ним рахунки № НОМЕР_1 в АТ "Банк Альянс" та № НОМЕР_2 в АБ "Кліринговий дім" мають спеціальне цільове призначення - для виплати заробітної плати, сплати податків, звернення стягнення на які заборонено законом.

За наведеного у сукупності просить відмовити у задоволенні скарги.

У судовому засіданні 18.10.2019 р. скаржник підтримав доводи скарги та просив її задоволити.

Натомість приватний виконавець надав пояснення, які співпадають з позицією, що викладена у відзиві та просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник стягувача ПАТ "Мандарин Плаза" у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно положень статті 343 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вказана скарга, заслухавши присутніх учасників справи, господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2019 року приватним виконавцем було прийнято на примусове виконання наказ № 918/681/18 від 25.07.2019 року, виданий Господарським судом Рівненської області про стягнення з Приватного акціонерного говарисгва "Рівнеазот" на користь Приватного акціонерного товариства "МАНДАРИН ПЛАЗА" 745 599 грн. 68 коп. заборгованості та 11 184 грн. 79 коп. судового збору.

23.09.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№60132008.

У подальшому постановою від 24.09.2019 р. накладено арешт на кошти боржника в АБ "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", МФО 300674: р/р № 1, р/р №260052694.

Постановою від 26.09.2019 р. накладено арешт на кошти боржника в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ; АТ "Ощадбанк" ; АТ "Райффайзен Банк Аваль" ; АТ "СБЕРБАНК" ; ПАТ "Промінвестбанк" ; АТ "БАНК АЛЬЯНС" .

У обох постановах міститься застереження щодо накладення арешту на грошові кошти, а саме: "та всі інші відкриті рахунки, а також: на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту ти/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику".

ПрАТ "Рівнеазот", із посиланням на ЗУ "Про оплату праці" та Кодекс законів про працю, вважає, що такі дії приватного виконавця порушують права працівників підприємства на своєчасне отримання заробітної плати, оскільки виконавець не мав законних підстав для накладення арешту на наведені поточні рахунки.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження" (далі Закон), яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень. Поряд з цим Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому за змістом ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.7 ч.3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника врегульований розділом 7 Закону.

Відповідно до ст.52 Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані падати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувана. Виконавець може звернути стягнений на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арсину коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частиною 7 статті 26 Закону визначено, що у разі якщо в заяві стягувана зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Згідно з ч.2 ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 5 статті 52 Закону визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

24.09.2019 р. та 26.09.2019 р. приватним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону, винесені постанови про арешт коштів боржника. У п. 1 постанов зазначено про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

У разі наявності законних обставин, які б забороняли (перешкоджали) фінансовій установі (банку) здійснити накладення арешту, АБ "Кліринговий дім", як виконавець постанови, зобов`язаний повідомити про те, що накладення арешту є неможливим та обгрунтувати відмову у виконанні постанови про арешт коштів боржника.

Так, згідно відповіді АБ "Кліринговий дім" №01-01/02/488/БТ від 27.09.19, банком накладено арешт на кошти боржника, крім рахунка № НОМЕР_3 (098) арешт на який не накладався банком згідно ст. 34 Закону, ВР України, від 23.09.1999, №1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Також виконавцем було виставлено платіжну вимогу №60132008 від 24.09.19 р., яка повернулась без виконання згідно гл.2 п.2.5, п.2.18, п.2.21, п.2.22, Глави 9 п.9.9. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні а національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004 р., у зв`язку з тим, що на вказаному рахунку платника обліковуються постанови про арешт коштів боржника, винесені раніше при примусовому виконанні інших виконавчих документів.

Наведене у сукупності є доказом того, що даний рахунок № НОМЕР_2 не відноситься до рахунків, з яких звернення стягнення коштів заборонено законом.

Згідно відповіді АТ "Банк Альянс" від 01.10.2019 року № 19.1/2891-БТ фінансовою установою на рахунок №3001 накладено арешт.

Відтак, у фінансової установи (банку) не було виявлено обставин, які б забороняли (перешкоджали) здійснити накладення арешту. А тому зазначений рахунок є поточним рахунком боржника.

Банком повернуто без виконання платіжну вимогу №60132008 від 26.09.2019 р., що була винесена виконавцем та відправлена на списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Банк Альянс" з зазначенням причини повернення: "у зв`язку з наявністю інших постанов".

Отже, з аналізу наведених вище правових норм та матеріалів скарги вбачається, що скаржник не довів тієї обставини, що відкриті ним рахунки № НОМЕР_1 в АТ "Банк Альянс" та № НОМЕР_2 в АБ "Кліринговий дім" мають спеціальне цільове призначення - для виплати заробітної плати, сплати податків, звернення стягнення на які заборонено законом. Адже, за наявності таких обставин банківські установи не здійснили би накладення арешту на виконання оскаржуваних постанов приватного виконавця від 24.09.2019 р. та від 26.09.2019 р.

При цьому довідка №379 від 04.10.2019 р., підписана директором ПАТ "Рівнеазот" з економіки та фінансів, не може вважатися належним доказом того, що кошти на згаданих рахунках мають спеціальний режим використання, оскільки підтвердження режиму використання рахунків, надається виключно фінансовою установою. Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, визначено право клієнта - юридичної особи для здійснення деяких видів виплат, зокрема, заробітної плати, відкрити поточні рахунки фізичним особам, уклавши з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. У разі неукладення такого договору використовується звичайний поточний рахунок юридичної особи. Для здійснення виплат заробітної плати з будь-якого рахунку юридичної особи фізичній особі банк відкриває спеціальний рахунок (підпункти 6.7, 6.9).

Таким чином, доводи, що викладені у скарзі не знайшли свого підтвердження при дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, боржник ПрАТ "Рівнеазот" оскаржуючи постанову приватного виконавця від 26.09.2019 р., якою накладено арешт на кошти боржника в декількох банківських установах, просить визнати неправомірною та скасувати постанову в цілому, а не в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 відкритий АТ "Банк Альянс, при цьому не обгрунтовує наявність інших порушень, що були вчинені виконавцем, які є підставою для скасування постанови повністю.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За умовами статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Підсумовуючи викладене суд зауважує, що скаржником не доведено у даному випадку невідповідності вимогам законодавства дій по винесенню постанов приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. ВП №60132008 від 24.09.2019 р. і від 26.09.2019 р. про арешт коштів боржника.

Відтак, у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення - 18.10.2019 р.

Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до п.25 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Положеннями ч.1 ст.256 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Бережнюк В.В.