УХВАЛА

17 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 903/382/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Случа О.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М"

на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 (про повернення апеляційної скарги)

за позовом Національного Банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 6 990 956,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

24.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" звернулось із касаційною скаргою на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення провадження у справі №903/382/18 до розгляду касаційної скарги.

Не погоджуючись з ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2019, заявник у касаційній скарзі просить її скасувати як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги та дослідивши додані до скарги матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.09.2018 у справі № 903/382/18 повернуто без розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про визнання іпотечного договору недійсним, з якою заявник як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" не погодився та оскаржив її до апеляційної інстанції.

При цьому, до апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.09.2018 подано дві аналогічні за змістом апеляційні скарги за вх.№1858/19 від 26.07.2019 та за вх.№1972/19 від 08.08.2019.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" (за вх.№1858/19 від 26.07.2019 та за вх.№1972/19 від 08.08.2019) на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.09.2018 у справі № 903/382/18 залишено без руху з тих підстав, що заявником не подано документу про сплату судового збору у визначеному законом розмірі. При цьому апеляційний суд роз`яснив заявнику порядок усунення допущених ним недоліків та попередив його, що у разі невиконання вимог ухвали суду, у визначений строк, апеляційна скарга буде повернута заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2019 апеляційним судом направлено заявникові апеляційних скарг ухвали суду від 14.08.2019 на адресу, яка була ним зазначена в апеляційних скаргах, що підтверджується поштовими конвертами за штрих-кодами №443 (по апеляційній скарзі за вх. №1858/19) та №567 (по апеляційній скарзі за вх. №1972/19), які повернулися до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку з відміткою "за спливом строку зберігання".

Оскарженою ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.09.2018 у справі № 903/382/18 повернуто без розгляду, з тих підстав, що у встановлений апеляційним судом термін, заявник не усунув недоліки, які були ним допущені при зверненні з апеляційною скаргою.

Згідно з приписами статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1). Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, які подали апеляційну чи касаційну скаргу на відповідне рішення, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії судових рішень в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 2).

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 174 вказаного Кодексу унормовано, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

При цьому, за приписами частини третьої статті 262 Господарського процесуального кодексу України питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

Разом з тим, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, заявник звернувшись із апеляційними скаргами від 26.07.2019 та від 08.08.2019 відповідно, в розумні інтервали часу рухом апеляційної скарги не цікавився, протягом встановленого Судом строку не усунув недоліків поданої ним скарги, що є підставою для її повернення без розгляду як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка викладена у рішенні від 03.04.2008 "Пономарьов проти України", сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як свідчать матеріали даної справи, апеляційні скарги були подані саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М".

З інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" (), зареєстровано за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, провулок Джинчарадзе, будинок 4, секція 1.

Крім того, із долученої до касаційної скарги заявником інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань також вбачається, що зареєстрованим місцем його знаходження є та ж сама адреса, яка зазначалася ним у апеляційній скарзі, що свідчить про те, що місце реєстрації він не змінював.

Отже, усунення недоліків за поданими апеляційними скаргами залежало виключно від безпосередньої готовності заявника брати участь у справі на всіх її етапах розгляду, а його свідомі зволікання, призвели до правомірного повернення судом апеляційної інстанції поданої заявником з недоліками апеляційної скарги відповідно до наведених норм процесуального законодавства.

Пунктом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до правових позицій, сформованих Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що касаційна скарга заявника є обґрунтованою, оскільки правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у зв`язку із чим Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до положень частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Водночас, слід зауважити, що за змістом положень частини 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 131 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Виходячи із того, що розгляд справи по суті спору, як вбачається із її матеріалів, не здійснюється тривалий час, суд касаційної інстанції зазначає, що при подальшому вчиненні процесуальних дій, які пов`язані із зволіканням та перешкоджанням у розгляді справи, тобто вчинення дій, що суперечать завданню господарського судочинства, як то здійснення процесуальних звернень до суду із явними порушеннями Господарського процесуального кодексу України, такі дії мають бути розцінені судом як зловживання процесуальними правами з застосуванням заходів процесуального примусу, передбачених нормами Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №903/382/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути заявникові.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

О.В. Случ