ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/421/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г. Іванова О.Г

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Кравченко С.І., ордер серія ЗП № 110732 від 15.09.2019 р., адвокат;

від відповідача: Коваленко Ю.В., наказ № 03-К від 11.10.2019 р., директор з юридичних питань;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.06.2019 у справі №908/421/19 (суддя Носівець В.В. повний текст рішення складено 01.07.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інагротех", м. Запорізької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро", м. Запоріжжя

про стягнення заборгованості за договором поставки,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інагротех" звернулось до Господарського суду Запорізької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро" про стягнення 250935,81 грн. на підставі договору поставки товару від 23.02.2018 № 23/02-18, які складаються з: 203058,96 грн. основного боргу, 10152,95 грн. штрафу, 26837,16 грн. пені, 2236,43 грн. 3% річних та 8650,31 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної і повної оплати за договором поставки товару 23/02-18 від 23.02.2018.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.06.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 203058,96 грн. основного боргу, 26837,16 грн. пені, 10152,95 грн. штрафу, 2236,43 грн. 3% річних, 6708,98 грн. інфляційних втрат та 3734,92 грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення 1941,33 грн відмовлено.

Рішення суду мотивоване наявністю у матеріалах справи доказів, які свідчать про виконання позивачем свого договірного обов`язку щодо поставки товару, тоді як відповідач свого обов`язку щодо своєчасної і повної оплати не здійснив, у зв`язку з чим позивач обґрунтовано нарахував до сплати відповідачу неустойку, проценти за користування чужими грошима, 3% річних. Відмовляючи в задоволені 1941,33 грн, як необґрунтованих, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при розрахунку не враховано, що у випадку настання зобов`язання по оплаті у перших числах місяця, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції необхідно визначати, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро", подало апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 20.06.2019 у справі №908/421/19 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

Відповідач стверджує, що спірний договір поставки, укладений сторонами, підписаний зі сторони ТОВ "Авангард-Агро" генеральним директором Устименко К.В. без відповідних на те повноважень, а отже договір є таким, що суперечить нормам діючого законодавства. До Господарського суду Запорізької області було подано позов про визнання недійсним договору №23/02-18 від 23.02.2018 (справа №908/795/19), у зв`язку з чим у справі №908/421/19 відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі №908/795/19. Проте, клопотання судом розглянуто не було.

Відповідач зазначає, що позивачем не було подано заяви про зменшення розміру позовних вимог щодо зменшення стягнення основного боргу на 10000,00 грн., які були отримані ним за платіжним дорученням №225 від 20.02.2019.

Скаржник вказує, що не був належним чином і своєчасно повідомлений про призначення розгляду справи на 20.06.2019, а отже не міг скористатися своїм процесуальним правом і прийняти участь.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Товариство вказує, що інформація про не розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не відповідає дійсності, оскільки вказане клопотання розглянуто судом під час підготовчого засідання. Ухвалою від 05.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Щодо не заявлення про зменшення позовних вимог на суму 10000,00 грн., позивач звертає увагу на те, що провадження у справі відкрито 18.03.2019, тобто після дати платіжного доручення, на яке посилається відповідач. Станом на момент подання позову було враховано всі суми надходження по договору та окремим Специфікаціям. Під час спору відповідач не заперечував щодо розміру основного боргу. Крім того, позивач вважає, що в даному випадку врахуванню підлягають норми ч. 4 ст. 269 ГПК України.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро" залишено без руху з підстав неподання апелянтом доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

28.08.2019 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, з доданим до нього платіжним дорученням про сплату судового збору.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.06.2019 у справі №908/421/19 та призначено розгляд справи до розгляду у судовому засіданні на 16.10.2019 на 12:00.

16.10.2019 в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

23.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інагротех" (Постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро" (Покупець) укладено договір поставки №23/02-18, до якого в подальшому 27.02.2018 сторонами був укладений і підписаний протокол розбіжностей.

Постачальник зобов`язався на умовах дійсного договору передати (поставити) у власність Покупця засоби захисту рослин, надалі ЗЗР або товар, та/або насіння, надалі Насіння або товар, та/або мінеральні добрива, надалі Добрива або товар, а Покупець зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити товар по цінам, в кількості і асортименті, визначених умовами даного договору, на суму згідно Специфікацій до даного договору та видаткових накладних в цінах визначених на момент поставки товару (п.1.1. договору).

За п. 2.1. договору конкретний асортимент, кількість, дата поставки товару наведені в Специфікаціях або накладній на поставку товару. Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана Специфікація на нього, то накладна на такий товар, підписана представником Покупця, прирівнюється до Специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, покупець зобов`язується оплатити такий товар (у т.ч. сплатити суму індексації ціни такого товару) на умовах; у строки та в порядку, визначеному в цьому договорі.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що усі підписані представниками сторін у період дії цього договору Специфікації та накладні з поставки (відпуску) покупцю засобів захисту рослин, та/або насіння, та/або мінеральних добрив, є невід`ємними частинами цього договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставок, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється цим договором.

Відповідно до п. 3.1 договору ціни товарів визначаються сторонами як договірні. Ціна; та вартість товару, узгоджується сторонами по кожній партії товару окремо в гривнях та валютному еквіваленті (міжбанківському курсу продажу долара США за гривні на міжбанківському валютному ринку України на день укладення договору, (специфікації), далі курс долара США за договором. Курс договору визначається, як курс продажу долара США за гривні на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті укладення договору (специфікації на окрему партію товару), зазначеному на електронному сайті за такою адресою: http:/index.minfin.com.ua/ або на офіційному сайті НБУ.

Пунктом 3.7. договору сторонами погоджено, що у випадках; передбачених специфікацією, Покупець здійснює обов`язкову повну або часткову попередню оплату вартості товару у розмірі зазначеному в Специфікації. На решту суми Постачальник надає покупцеві відстрочку по оплаті на умовах товарного кредиту, зі сплатою відсотків за користування товарним кредитом. Покупець оплачує товар черговими платежами, згідно строків, які відображені в специфікації. У випадку порушення строків оплати обумовлених Специфікацією, визначена сума, яка підлягала оплаті є заборгованістю Покупця перед Постачальником.

Відповідно до п. 4.1. договору поставлений покупцю товар на умовах його оплати з відстроченням або розстроченням платежу (тобто оплатою повної вартості товару після поставки), сторони вважають товаром, що поставлений покупцю на умовах товарного кредиту. Розмір товарного кредиту становить вартість отриманого та неоплаченого покупцем товару (його частини), зазначеного в Специфікації в гривнях на день укладення специфікації.

Пунктом 4.2. договору (в редакції протоколу розбіжностей) визначено, що товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,0001 (одна десятитисячна) відсотка за кожен день користування товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати товару по специфікації до договору.

Сплата нарахованих процентів здійснюється Покупцем у строк, визначений у специфікації, як дата сплати останнього чергового платежу. Проценти, нараховані за період заборгованості оплати отриманого товару, сплачуються не пізніше 10 дня наступного місяця (п. 4.8. договору).

Сторонами в п. 6.2. договору (в редакції протоколу розбіжностей) погоджено, що у разі порушення термінів оплати поставленого товару та процентів за користування товарним кредитом, визначених умовами даного договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент існування заборгованості.

За п. 6.4. Договору (в редакції протоколу розбіжностей) при простроченні оплати за поставлений товар та процентів за користування товарним кредитом, по термінах, визначених умовами даного договору, більш ніж на 10 (десять) днів, Покупець сплачує Постачальнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 5 (п`яти) відсотків від суми заборгованості з указаним терміном.

Згідно з п. 9.1. договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині розрахунків, нарахування процентів та відповідальності - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

Відповідно до Специфікації №1 від 23.02.2018 Постачальник зобов`язався поставити Покупцю агрохімікати на суму 251159,52 грн.

Пунктом 1.2 зазначеної Специфікації передбачено, що оплата за замовлену партію товару здійснюється з розстрочення платежу (тобто з оплатою повної вартості товару після поставки) на умовах товарного кредиту визначених договором, в наступні терміни:

- передплату поставленого товару, 30% вартості партії товару, що становить 75347,86 грн., покупець зобов`язаний здійснити не пізніше 26 лютого 2018 року;

- остаточну оплату поставленого товару, 70% вартості партії товару, що становить 175811,66 грн., покупець зобов`язаний здійснити не пізніше 01 жовтня 2018 року.

Платіжним дорученням № 92 від 27.02.2018 відповідачем сплачено 30% вартості партії товару в сумі 75348,00 грн. (а.с. 33).

Відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних №16 від 13.03.2018, №37 від 23.03.2018 №47 від 28.03.2018 на виконання умов договору і Специфікації №1 ТОВ "Інагротех" поставило ТОВ "Авангард-Агро" товар на загальну суму 251159,52 грн. з ПДВ (а.с.27-29).

Не сплаченою залишилась сума 175811,52 грн.

Відповідно до Специфікації №5 від 30.05.2018 Постачальник зобов`язався поставити Покупцю агрохімікати на суму 27247,44 грн.

Пунктом 1.2 цієї Специфікації передбачено, що оплата поставленої партії товару здійснюється з розстрочення платежу (тобто з оплатою повної вартості товару після поставки) на умовах товарного кредиту визначених договором, в наступні терміни:

- передплату поставленого товару, 30% вартості партії товару, що становить 8174,23 грн., покупець зобов`язаний здійснити не пізніше 31 травня 2018 року;

- остаточну оплату поставленого товару, 70% вартості партії товару, що становить 19073,21 грн., покупець зобов`язаний здійснити не пізніше 01 жовтня 2018 року.

На оплату виставлено рахунок № 182 від 30.05.2018. Доказів сплати відповідачем 30% вартості партії товару за Специфікацією № 5 суду не надано.

Відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних №229 від 04.06.2018, №237 від 07.06.2018 ТОВ "Інагротех" поставило ТОВ "Авангард-Агро" товар на загальну суму 15719,76 грн. з ПДВ (а.с.31, 32).

Вартість отриманого за Специфікацією № 5 товару відповідачем не сплачено, заборгованість складає 27247,44 грн.

Постачальником за №27/12/1 від 27.12.2019 на адресу покупця була направлена вимога про сплату заборгованості на суму 233478,87 грн. Направлення вимоги підтверджується описом вкладення у лист (а.с 37-39).

28.11.2018, що підтверджується фіскальним чеком за №28/11 від 28.11.2018 була направлена претензія про необхідність сплатити 203058,96 грн.

Несплата покупцем суми заборгованості за укладеним договором спонукала постачальника звернутись з відповідним позовом до господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:

Відповідно до пункту 4 частини 1, пункту 3 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Розгляд господарським судом справи за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою відноситься до тих порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 05.06.2019р. у задоволені клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро" про зупинення провадження у справі № 908/421/19 до набрання законної сили рішення у справі 908/795/19 відмовлено (п.1).

Підготовче провадження закрито 05.06.2019р. (п.2)

Призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 20.06.2019р. об 11 год.20 хв.(п.3).

Викликати у судове засідання учасників справи та визнати їх явку обов`язковою (п.5).

В матеріалах справи відсутні докази щодо належного сповіщення відповідача про час і місце розгляду справи у судове засідання, призначене на 20.06.2019.

Посилання суду першої інстанції у вступній частині рішення щодо надходження 05.06.2019 від представника відповідача заяви про розгляд справи без його участі є помилковими, оскільки відповідно до змісту заяви про розгляд справи за відсутності представника Відповідача, ТОВ "Авангард-Агро" звертаючись до Господарського суду Запорізької області з клопотанням про зупинення провадження у справі за вих. 129 від 05.04.2019 та розгляд справи за відсутності представника, в мотивувальній частині клопотання зазначало про неможливість забезпечення явки уповноваженого представника у судове засідання, зазначав про неможливість явки представника у судове засідання призначене на 05.06.2019 о 12:20: "Однак ТОВ "Авангард-Агро" не може забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання на цю дату..."(а.с. 96)

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права в частині розгляду справи за відсутності ТОВ "Авангард-Агро" , не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, явка якого у судове засідання була визнана судом обов`язковою.

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову є матеріально правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки товару від 23.02.2018 № 23/02-18, яка складається з: 203058,96 грн. основного боргу, 10152,95 грн. штрафу, 26837,16 грн. пені, 2236,43 грн. 3% річних та 8650,31 грн. інфляційних втрат.

23.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інагротех" (Постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро" (Покупець) укладено договір поставки №23/02-18, до якого в подальшому 27.02.2018 сторонами був укладений і підписаний протокол розбіжностей.

З преамбули Договору поставки товару № 23/02-18 від 23.02.2018р. вбачається, що з боку відповідача ТОВ "Авангард -Агро" його підписантом була Генеральний директор Устименко Катерина Володимирівна, що діяла на підставі Статуту (а.с. 16).

Відповідно до п.3.5 Розділу 3. Компетенція Дирекції , Положення про дирекцію ТОВ "Авангард-Агро", Генеральний Директор: - самостійно у межах своєї компетенції вирішує усі питання виробничогосподарської діяльності Товариства; - без доручення здійснює дії від імені Товариства, представляє інтереси Товариства у його стосунках з іншими фізичними та юридичними особами, державними органами та в судах; - видає накази, розпорядження та вказівки з питань оперативної діяльності Товариства обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства; - відкриває рахунки, в тому числі у іноземній валюті, в банках та інших фінансово-кредитних установах; - видає довіреності від імені Товариства; - укладає та підписує договори, угоди, інші юридичні акти та здійснює всі види фінансових операцій в межах своїх повноважень згідно Статуту; - розподіляє обов`язки між членами Дирекції; - приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Товариства, встановлює їх посадові оклади, у визначеному законом порядку здійснює заходи по заохоченню або притягненню їх до дисциплінарної або матеріальної відповідальності; - здійснює інші повноваження, передбачені Положенням про Дирекцію або делеговані Загальними Зборами, відповідно чинного законодавства (а.с. 79).

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В матеріалах справи відсутній примірник Статуту, який був чинним на час укладання договору, з урахуванням чого, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо перевищення повноважень Генеральним директором ОСОБА_1 , як необґрунтовані.

Постачальник зобов`язався на умовах дійсного договору передати (поставити) у власність Покупця засоби захисту рослин, надалі ЗЗР або товар, та/або насіння, надалі Насіння або товар, та/або мінеральні добрива, надалі Добрива або товар, а Покупець зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити товар по цінам, в кількості і асортименті, визначених умовами даного договору, на суму згідно Специфікацій до даного договору та видаткових накладних в цінах визначених на момент поставки товару (п.1.1. договору).

За п. 2.1. договору конкретний асортимент, кількість, дата поставки товару наведені в Специфікаціях або накладній на поставку товару. Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана Специфікація на нього, то накладна на такий товар, підписана представником Покупця, прирівнюється до Специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, покупець зобов`язується оплатити такий товар (у т.ч. сплатити суму індексації ціни такого товару) на умовах; у строки та в порядку, визначеному в цьому договорі.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що усі підписані представниками сторін у період дії цього договору Специфікації та накладні з поставки (відпуску) покупцю засобів захисту рослин, та/або насіння, та/або мінеральних добрив, є невід`ємними частинами цього договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставок, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється цим договором.

Відповідно до п. 3.1 договору ціни товарів визначаються сторонами як договірні. Ціна; та вартість товару, узгоджується сторонами по кожній партії товару окремо в гривнях та валютному еквіваленті (міжбанківському курсу продажу долара США за гривні на міжбанківському валютному ринку України на день укладення договору, (специфікації), далі курс долара США за договором. Курс договору визначається, як курс продажу долара США за гривні на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті укладення договору (специфікації на окрему партію товару), зазначеному на електронному сайті за такою адресою: http:/index.minfin.com.ua/ або на офіційному сайті НБУ.

Пунктом 3.7. договору сторонами погоджено, що у випадках; передбачених специфікацією, Покупець здійснює обов`язкову повну або часткову попередню оплату вартості товару у розмірі зазначеному в Специфікації. На решту суми Постачальник надає покупцеві відстрочку по оплаті на умовах товарного кредиту, зі сплатою відсотків за користування товарним кредитом. Покупець оплачує товар черговими платежами, згідно строків, які відображені в специфікації. У випадку порушення строків оплати обумовлених Специфікацією, визначена сума, яка підлягала оплаті є заборгованістю Покупця перед Постачальником.

Відповідно до п. 4.1. договору поставлений покупцю товар на умовах його оплати з відстроченням або розстроченням платежу (тобто оплатою повної вартості товару після поставки), сторони вважають товаром, що поставлений покупцю на умовах товарного кредиту. Розмір товарного кредиту становить вартість отриманого та неоплаченого покупцем товару (його частини), зазначеного в Специфікації в гривнях на день укладення специфікації.

Пунктом 4.2. договору (в редакції протоколу розбіжностей) визначено, що товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,0001 (одна десятитисячна) відсотка за кожен день користування товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати товару по специфікації до договору.

Сплата нарахованих процентів здійснюється Покупцем у строк, визначений у специфікації, як дата сплати останнього чергового платежу. Проценти, нараховані за період заборгованості оплати отриманого товару, сплачуються не пізніше 10 дня наступного місяця (п. 4.8. договору).

Сторонами в п. 6.2. договору (в редакції протоколу розбіжностей) погоджено, що у разі порушення термінів оплати поставленого товару та процентів за користування товарним кредитом, визначених умовами даного договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент існування заборгованості.

За п. 6.4. Договору (в редакції протоколу розбіжностей) при простроченні оплати за поставлений товар та процентів за користування товарним кредитом, по термінах, визначених умовами даного договору, більш ніж на 10 (десять) днів, Покупець сплачує Постачальнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 5 (п`яти) відсотків від суми заборгованості з указаним терміном.

Згідно з п. 9.1. договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині розрахунків, нарахування процентів та відповідальності - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

Відповідно до Специфікації №1 від 23.02.2018 Постачальник зобов`язався поставити Покупцю агрохімікати на суму 251159,52 грн.

Пунктом 1.2 зазначеної Специфікації передбачено, що оплата за замовлену партію товару здійснюється з розстрочення платежу (тобто з оплатою повної вартості товару після поставки) на умовах товарного кредиту визначених договором, в наступні терміни:

- передплату поставленого товару, 30% вартості партії товару, що становить 75347,86 грн., покупець зобов`язаний здійснити не пізніше 26 лютого 2018 року;

- остаточну оплату поставленого товару, 70% вартості партії товару, що становить 175811,66 грн., покупець зобов`язаний здійснити не пізніше 01 жовтня 2018 року.

Платіжним дорученням № 92 від 27.02.2018 відповідачем сплачено 30% вартості партії товару в сумі 75348,00 грн. (а.с. 33).

Відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних №16 від 13.03.2018, №37 від 23.03.2018 №47 від 28.03.2018 на виконання умов договору і Специфікації №1 ТОВ "Інагротех" поставило ТОВ "Авангард-Агро" товар на загальну суму 251159,52 грн. з ПДВ (а.с.27-29).

Не сплаченою залишилась сума 175811,52 грн.

Колегією суддів не приймається додане до апеляційної скарги платіжне доручення №225 від 20.02.2019 (а.с. 130) та виписка по рахунку (а.с. 132) з огляду на наступне:

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відзив ТОВ "Авангард-Агро" на позовну заяву (а.с. 90) не містить посилань на наявність платіжного доручення № 225 від 20.02.2019 (а.с. 130), які могли бути враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення.

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ТОВ "Авангард-Агро" в своїй апеляційній скарзі, обгрунтовуючи на неможливість надати суду першої інстанції копію банківської виписки за 20.02.2019 та платіжного доручення №225 від 20.02.2019, посилається на перебування у той час у відпустці бухгалтера.

Колегія суддів вважає дане обґрунтування таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами, в який саме період часу з 10.05.2019 (час ознайомлення відповідача з матеріалами справи згідно з відзивом на позовну заяву) по 05.06.2019 (дату закінчення підготовчого провадження) і який саме бухгалтер підприємства знаходився у відпустці, що зумовило не надання вищезазначених доказів суду першої інстанції.

Відповідно до Специфікації №5 від 30.05.2018 Постачальник зобов`язався поставити Покупцю агрохімікати на суму 27247,44 грн.

Пунктом 1.2 цієї Специфікації передбачено, що оплата поставленої партії товару здійснюється з розстрочення платежу (тобто з оплатою повної вартості товару після поставки) на умовах товарного кредиту визначених договором, в наступні терміни:

- передплату поставленого товару, 30% вартості партії товару, що становить 8174,23 грн., покупець зобов`язаний здійснити не пізніше 31 травня 2018 року;

- остаточну оплату поставленого товару, 70% вартості партії товару, що становить 19073,21 грн., покупець зобов`язаний здійснити не пізніше 01 жовтня 2018 року.

На оплату виставлено рахунок № 182 від 30.05.2018. Доказів сплати відповідачем 30% вартості партії товару за Специфікацією № 5 суду не надано.

Відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних №229 від 04.06.2018, №237 від 07.06.2018 ТОВ "Інагротех" поставило ТОВ "Авангард-Агро" товар на загальну суму 15719,76 грн. з ПДВ (а.с.31, 32).

Вартість отриманого за Специфікацією № 5 товару відповідачем не сплачено, заборгованість складає 27247,44 грн.

Постачальником за №27/12/1 від 27.12.2019 на адресу покупця була направлена вимога про сплату заборгованості на суму 233478,87 грн. Направлення вимоги підтверджується описом вкладення у лист (а.с 37-39).

28.11.2018, що підтверджується фіскальним чеком за №28/11 від 28.11.2018 була направлена претензія про необхідність сплатити 203058,96 грн.

Несплата покупцем суми заборгованості за укладеним договором спонукала постачальника звернутись з відповідним позовом до господарського суду.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строк оплати отриманого товару визначено у п. 1.2 Специфікацій №№ 1, 5 - за отриманий за Специфікацією № 1 товар передплата 30% вартості вноситься по 26.02.2018, остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 01.10.2018; за Специфікацією № 5 передплата 30% вартості вноситься не пізніше 31.05.2018, остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 01.10.2018.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати повної вартості товару у визначений договором та Специфікаціями строк, всупереч умов Договору та вимог чинного законодавства України, не виконав, що призвело до утворення у останнього заборгованості за Договором за отриманий за Специфікаціями №№ 1, 5 в період березень, червень 2018 року товар на загальну суму 203058,96 грн.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт несплати відповідачем у визначений зобов`язанням термін вартості отриманого товару є доведеним та відповідачем не заперечувався. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду першої інстанції не надано.

Стосовно доводів відповідача про передчасність заявлених позивачем вимог з огляду на оспорювання ним договору поставки товару № 23/02-18 від 23.02.2018, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Як суду першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції відповідачем подавалося клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі № 908/795/19 за позовом ТОВ "Авангард-Агро" до ТОВ "Інагротех" про визнання недійсним договору поставки товару.

Колегія суддів апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні клопотання, адресованого суду апеляційної інстанції з огляду на наступне:

В мотивувальній частині клопотання про зупинення провадження у справі, адресованого Центральному апеляційному господарському суду містяться мотивування, які зводяться до того, що в провадженні Центрального апеляційного господарського суду на даний час перебуває справа № 908/795/19 за позовом ТОВ "Авангард-Агро" до ТОВ "Інагротех" про визнання недійсним договору поставки товару. Враховуючи, що у справах № 908/795/19 та 908/421/19 однакова підстава спору та участі беруть одні ті самі сторони, вважає, що рішення у справі № 908/795/19 вплине на оцінку доказів у даній справі та в зв`язку з чим, існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішення у справі № 908/795/19.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що зміст заявленого клопотання не містить посилань, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 908/795/19, а тому вважає вірним висновок суду першої інстанції, до якого з аналогічним клопотанням звертався відповідач, що знаходження на розгляді Господарського суду Запорізької області справи за позовом про визнання недійсним спірного договору не перешкоджає дослідженню судом обставин даної справи.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд відзначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував фактичної поставки позивачем відповідачу товару за переліченими у позові видатковими накладними.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд визнав, що позовна вимога про стягнення з відповідача 203058,96 грн. основного боргу за договором заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню в повному обсязі.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення 10152,95 грн. штрафу, 26837,16 грн. пені, 2236,43 грн. 3% річних та 8650,31 грн. інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 4 статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем вимоги про стягнення 26837,16 грн. пені та 10152,95 грн. штрафу заявлені на підставі п. 6.2 та 6.4 Договору, відповідно, якими передбачено відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату у вигляді 0,1% пені, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, та 5% штрафу за прострочення оплати більш ніж на 10 днів.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 01.10.2018 (останній день виконання зобов`язання) по 12.02.2019 (фактично виконано розрахунок з 02.10.2018 за 134 дні прострочення) за допомогою обчислювальної техніки та юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", виходячи з простроченої суми заборгованості за Специфікаціями №№ 1, 5, колегією суддів розрахунок визнано правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи прострочення відповідачем зобов`язання по оплаті більш ніж на десять днів, суд визнав нарахування відповідачу 5% штрафу обґрунтованим, розрахунок правильним.

Вимоги про стягнення 26837,16 грн. пені та 10152,95 грн. штрафу підлягають задоволенню у визначеному позивачем розмірі.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 01.10.2018 (останній день виконання зобов`язання) по 12.02.2019 (фактично виконано розрахунок з 02.10.2018 за 134 дні прострочення) за допомогою обчислювальної техніки юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", виходячи з простроченої суми заборгованості, розрахунок визнано правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Вимоги про стягнення з відповідача 3% річних задовольняються судом у заявленому позивачем розмірі 2236,43 грн.

При перевірці розрахунку позивача за вимогою про стягнення 8650,31 грн. за період з 01.10.2018 по 12.02.2019 втрат від інфляції, колегія судів виходить з наступного:

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, в якому зазначено, що при застосуванні індексу інфляції потрібно мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому умовно необхідно вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з врахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", врахувавши дату початку порушення грошового зобов`язання за кожною окремо накладною у спірний період та суми боргу, що існували у спірний період на останній день місяця окремо за Специфікацією № 1 та Специфікацією № 5 (загальний період: жовтень 2018 року - січень 2019 року), колегією суддів встановлено, що сума втрат від інфляції складає 6708,98 грн. та підлягає стягненню за період листопад 2018 року - січень 2019 року, тому вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат задовольняється судом частково в наведеній сумі, в решті заявлених вимог про стягнення 1941,33 грн. інфляційних втрат слід відмовити, як заявлених необґрунтовано.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги і скасування рішення першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольняє частково: в частині стягнення з відповідача 203058,96 грн. основного боргу, 26837,16 грн. пені, 10152,95 грн. штрафу, 2236,43 грн. 3% річних та 6708,98 грн. інфляційних втрат. В решті заявлених вимог (1941,33 грн. інфляційних втрат) суд відмовляє через необґрунтованість.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру визнаних судом обґрунтованими позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми 3734,92 грн. судового збору.

Розподіл судових витрат:

Оскільки при ухваленні нового рішення колегією суддів розмір задоволених позовних вимог не змінився, витрати зі сплати судового збору покладаються на апелянта товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро".

Керуючись ст.ст.129,269,270,273,275,276,282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро"- задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.06.2019 у справі №908/421/19- скасувати, ухвалити нове:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро" (69063, м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська/вул. Академіка Амосова, 4/40, кв. 1, ідентифікаційний код 36836110) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інагротех" (70600, Запорізька область, м. Пологи, пров. Водопровідний, 9, ідентифікаційний код 40635925) 203058,96 грн. (двісті три тисячі п`ятдесят вісім грн. 96 коп.) основного боргу, 26837,16 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот тридцять сім грн. 16 коп.) пені, 10152,95 грн. (десять тисяч сто п`ятдесят дві грн. 95 коп.) штрафу, 2236,43 грн. (дві тисячі двісті тридцять шість грн. 43 коп.) 3% річних, 6708,98 грн. (шість тисяч сімсот вісім грн. 98 коп.) інфляційних втрат та 3734,92 грн. (три тисячі сімсот тридцять чотири грн. 92 коп.) судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро" .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в строки визначені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.10.2019

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік