ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/705/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А., секретар судового засідання Феденько Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Папанової Людмили Миронівни

до відповідача Івано-Франківської міської ради

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

За участю:

від позивача: Грица І. Ю.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області подано позов Фізичною особою-підприємцем Папановою Людмилою Миронівною до Івано-Франківської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 06.08.2019.

В підготовчому судовому засіданні 06.08.2019 оголошувалась перерва до 10.09.2019, про що представників сторін повідомлено під розписку.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 10.09.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 25.09.2019.

До Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Папанової Л. М. про усунення недоліків позовної заяви, а саме: подання повного тексту позовної заяви (вих. № б/н від 12.09.2019; вх. № 15594/19 від 13.09.2019), яка судом приєднана до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2019 суд постановив підготовче провадження у справі № 909/705/19 закрити та розгляд справи по суті призначити на 08.10.2019.

В судовому засіданні 08.10.2019 представник позивача позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач належним чином виконував умови договору оренди, сплачував оренду плату і використовував земельну ділянку у відповідності до умов договору оренди. Позивач звертався до відповідача як в порядку, встановленому договором про продовження договору оренди, так і після його припинення, однак рішеннями Івано-Франківської міської ради позивачу відмовлено в поновленні договору оренди та рекомендовано укласти договір користування елементами благоустрою.

В судовому засіданні 08.10.2019 представник відповідача щодо позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначено наступне. Позивач звернувся до відповідача із клопотанням про внесення змін до договору, термін оренди згідно клопотання становить десять років, а в договорі, який поновлюється п`ять років, що суперечить договору та є порушенням істотних умов договору. Крім того, позивачем не було долучено до клопотання про поновлення договору оренди землі проект додаткової угоди про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки. Рішенням від 21.06.2018 № 171-20 Івано-Франківська міська рада відмовила у внесенні змін до договору оренди землі, а відповідно, договір не був поновлений та припинив свою дію 22.08.2018. В подальшому при прийнятті рішень від 14.12.2018 № 381-22 та 25.04.2019 № 90-25 Івано-Франківська міська рада врахувала рішення від 21.06.2018 № 171-20. Отже, згаданими рішеннями позивачу відмовлено з підстав того, що на момент їхнього прийняття було чинним рішення від 21.06.2018 № 171-20. Таким чином, Івано-Франківська міська рада рішенням від 21.06.2018 № 171-20 відмовила у внесенні змін у даний договір оренди землі, договір припинив свою дію у зв`язку із строком на який він укладався, а відтак відсутні підстави для його укладення. Також зазначено, що не відповідає нормам чинного законодавства України проект додаткової угоди до договору оренди спірної земельної ділянки, запропонований позивачем для затвердження судом в частині орендної плати. Відтак, суд немає підстав для затвердження договору оренди земельної ділянки у редакції позивача, постільки умови щодо сплати орендних платежів не відповідають діючим нормативно-правовим актам Івано-Франківської міської ради, що призведе до завдання збитків міському бюджету.

08.10.2019 суд вийшов до нарадчої кімнати для прийняття рішення у справі до 09.10.2019.

Після виходу з нарадчої кімнати 09.10.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення - позов задовольнити.

Представник відповідача 09.10.2019 на оголошення вступної та резолютивної частин рішення не з`явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні 08.10.2019 представників сторін, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

15.05.2013 між Івано-Франківською міською радою (орендодавцем) та ФОП Папановою Л. М. (орендарем) укладено договір оренди землі № 21 (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору, орендодавець (відповідач) надає, а орендар (позивач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку, для обслуговування магазину, кадастровий номер :08:006:0013, яка знаходиться вул. Івана Павла II, 20-В. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0071 га (п. 2 договору).

Предмет оренди на підставі акту приймання-передачі переданий орендарю (відповідачу) і прийнятий останнім 22.08.2013.

22.08.2013 договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зі строком дії до 22.08.2018.

Згідно п. 14-15 договору, земельна ділянка передається в оренду для обслуговування магазину. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової і громадської забудови.

На земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (п. 3 договору). Дане нежитлове приміщення належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав від 14.06.2012.

Пунктом 7 договору визначено, що договір укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар (позивач) має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар (позивач) повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця (відповідача) про намір продовжити його дію (п. 7 договору).

11.05.2018 ФОП Папанова Л. М. через центр надання адміністративних послуг звернулась з клопотанням про поновлення договору з терміном на десять років.

За наслідками розгляду клопотання Івано-Франківською міською радою прийнято рішення від 21.06.2018 № 171-20 "Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань" яким п. 59 п.п. 59.1 відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки Папановій Л. М. площею 0,0071 га по вул. Івана Павла ІІ для обслуговування магазину, кадастровий номер :08:006:0013.

Згодом, ФОП Папанова Л. М. зверталась двічі через центр надання адміністративних послуг з клопотаннями про поновлення договору 09.08.2018 з терміном на п`ять років та 31.01.2019 з терміном на десять років.

Рішеннями Івано-Франківської міської ради від 14.12.2018 № 381-22 та 25.04.2019 № 90-25 ФОП Папановій Л . М. відмовлено в поновленні договору оренди враховуючи п. 59 п.п. 59.1 рішення Івано-Франківської міської ради від 21.06.2018 № 171-20, що на момент їх прийняття було чинним.

04.06.2019 ФОП Папанова Л. М. звернулась до Івано-Франківської міської ради із заявою про укладення додаткової угоди про продовження терміну дії договору оренди землі. До вказаної заяви було долучено три примірника підписаного позивачем проекту додаткової угоди про продовження договору оренди землі № 21. При цьому, в самій заяві, позивач вказав, що оскільки ФОП Папанова Л. М. продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення терміну договору оренди земельної ділянки, і протягом місяця з моменту закінчення даного договору жодних листів-повідомлень орендодавця (рішень міської ради) про заперечення у поновленні договору оренди землі до ФОП Папанова Л. М. не поступало, то враховуючи приписи ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", позивач просив відповідача укласти з ФОП Папанова Л. М. додаткову угоду, про продовження дії договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк що і попередній договір. В силу цього ж Закону України "Про оренду землі", укладення такої додаткової угоди здійснюється в обов`язковому порядку і не потребує рішення відповідної міської ради.

Листом від 13.06.2019 № 19/01-15/2530 позивачу повідомлено про відсутність підстав для визнання угоди укладеною та поновленою без рішення міської ради, посилаючись саме на прийняті раніше рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 21.06.2018, 14.12.2018 та 25.04.2019 та рекомендовано укласти договір користування елементами благоустрою.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими з огляду на наступне.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного частинами 2-5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Отже, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин 1-5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає згідно з частиною 6 цієї норми.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

Суть поновлення договору оренди за змістом частини 6 статті 33 зазначеного Закону полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

Нормами ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Імперативною нормою частини 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Судом встановлено, що позивач звертався із заявою про укладення додаткової угоди про продовження терміну дії договору 04.06.2019, що підтверджується відбитком поштового штемпеля, із доданими до неї трьома примірниками додаткових угод про продовження строку договору оренди землі строком на п`ять років на тих самих умовах на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Листом від 13.06.2019 № 19/01-15/2530 позивачу повідомлено про відсутність підстав для визнання угоди укладеною та поновленою без рішення міської ради, посилаючись саме на прийняті раніше рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 21.06.2018, 14.12.2018 та 25.04.2019 та рекомендовано укласти договір користування елементами благоустрою.

Суд зауважує, що пролонгація договору оренди землі відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає право орендодавця висловити заперечення проти такого користування протягом одного місяця після закінчення дії договору відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", що останнім здійснено не було, лист відповідача від 13.06.2019 № 19/01-15/2530 не є таким запереченням, оскільки датований 13.06.2019 в той час як договір припинив свою дію 22.08.2018.

Твердження відповідача про те, що проект додаткової угоди до договору оренди спірної земельної ділянки, запропонований позивачем для затвердження судом в частині орендної плати не відповідає нормам чинного законодавства України не визнається судом обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, і оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

В даному випадку предметом спору є фактичне поновлення договору на тих самих умовах. Зміна орендної плати відповідно до нормативно грошової оцінки може бути предметом іншого спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно (з 14.06.2012) до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій це майно розміщене.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Сукупність встановлених обставин, а саме: вчинення позивачем необхідних дій, направлених на укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, не надання орендодавцем листа-повідомлення про незгоду у продовженні дії спірного договору у передбачений законом строк та ухилення від підписання додаткової угоди до договору оренди землі, належне виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки, продовження користування орендарем земельною ділянкою, а також те, що на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, яке належить позивачу, спричиняє автоматичне поновлення договору оренди землі, та вказує на правомірність доводів позивача, що фактично спірний договір оренди землі, укладений між сторонами, є поновленим, а укладення між сторонами додаткової угоди до зазначеного правочину є лише документальним оформленням цього факту, що не потребує прийняття відповідного рішення відповідачем Івано-Франківською міською радою.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки в редакції, що запропонована позивачем.

За правилами, встановленими ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов Фізичної особи-підприємця Папанової Людмили Миронівни до Івано-Франківської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі задовольнити.

Визнати укладеною між Івано-Франківською міською радою (76000, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. М. Грушевського, 21; ) як Орендодавцем і Фізичною особою-підприємцем Папановою Людмилою Миронівною ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову угоду до договору оренди землі № 21 від 15.05.2013 року, в редакції позивача, а саме:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі № 21 від 15.05.2013 року

м. Івано-Франківськ " " _______ 2019 року.

Орендодавець (уповноважена ним особа) Івано-Франківська міська рада в особі міського голови ОСОБА_1, з одного боку, та Орендар Фізична особа-підприємець Папанова Людмила Миронівна з другого боку, уклали цю угоду про наступне:

Предмет угоди

1. На підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" продовжено термін оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івана Павла II, 20-В, загальною площею 0,0071 га, кадастровий номер: :08:006:0013 у тому числі: ріллі - га, багаторічних насаджень - га, сіножатей - га, пасовищ - га, лісів - га, під забудовою 0,0055 га, інших угідь 0,0016 га;

2. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - нежитлове приміщення.

3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 76045,94 грн. (сімдесят шість тисяч сорок п`ять гривень 94 коп.)

4. Інші особливості об`єкту оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: (відсутні).

Термін дії угоди

5. Угоду укладено строком на 5 років.

Після закінчення терміну дії додаткової угоди Орендар має переважне право поновлення її на новий термін. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

6. Розмір орендної плати за земельну ділянку на рік становить: 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає 2281 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят одна грн. 00 коп.). Розмір орендної плати за земельну ділянку підлягає щорічній індексації без внесення змін до даного договору.

Реквізити сторін

ОРЕНДОДАВЕЦЬ Івано-Франківська міська рада, що діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", свідоцтво про державну реєстрацію Серія АОО №362244. Місцевий бюджет код 37952250 р/р № 0002 в УДКСУ у Івано- Франківській області, код платежу 13050510, МФО 836014, (для фізичних осіб) р/р № 0002 в УДКСУ у Івано- Франківській області, код платежу 13050210, МФО 836014, (для юридичних осіб)ОРЕНДАР Фізична особа-підприємець Папанова Людмила Миронівна, що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 28.08.2008 року.
Місцезнаходження юридичної особи: 76000 , м. Івано-Франківськ, вул . Грушевського , 21 Місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1
Ідентифікаційний код 33644700Ідентифікаційний номер НОМЕР_1
Підписи сторін

Орендодавець ________________________ ОСОБА_1 м.п. (за наявності печатки)Орендар _____________________ Папанова Л. М. м.п. (за наявності печатки)

Стягнути з Івано-Франківської міської ради (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21; ) на користь Фізичної особи-підприємця Папанової Людмили Миронівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п.п 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.10.2019.

Суддя М. А. Шіляк