ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 910/14138/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 15.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу NIBULON, SA

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 (повне рішення складено 04.04.2019)

у справі №910/14138/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом NIBULON, SA

до 1) Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект"

3) Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюк Богдана Вікторовича

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс"

5) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Басай Роксолани Михайлівни

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-4: Приватне акціонерне товариство "Октябрь"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-1, -2: Рогатинська районна державна адміністрація Івано-Франківської області

про визнання недійсним договору; визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; запису про право власності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

NIBULON, SA звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект", Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюка Богдана Вікторовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Басай Роксолани Михайлівни про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44), укладеного між ПАТ "Компанія "Райз" та ТОВ "Спецагропроект";

- визнання недійсним Іпотечного договору від 07.06.2018, укладеного між ТОВ "Спецагропроект" та ТОВ "Фінансова компанія" Монополіум Фінанс" в частині іпотеки будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год;

- визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 257003970 від 29.10.2015;

- визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41498509 від 07.06.2018;

- визнання недійсним і скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №11820908 від 29.10.2015;

- визнання недійсним і скасування запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 26518908 від 07.06.2018;

- зобов`язання приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюка Б.В. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44) за ТОВ "Спецагропроект";

- зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Басай Р.М. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації іпотеки будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44) за ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс".

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год, укладений 29.10.2015 між ПАТ "Компанія "Райз" та ТОВ "Спецагропроект", не відповідає вимогам цивільного законодавства щодо добросовісності та вчинений поза межами здійснення цивільних прав, дозволеним цивільним законодавством, оскільки порушує майнові права позивача на отримання задоволення грошових (кредиторських) вимог за рахунок об`єкта, які виникли у позивача до відповідача-1 на підставі рішення Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) №4323А (і) про стягнення з ПАТ "Компанія Райз" 17536000,00 дол США, процентів та судових витрат. Позивач також вказував на те, що ПрАТ "Компанія "Райз" відповідало перед компанією NIBULON S.A. нерухомим майном, відчуження якого є предметом спірного договору, а тому спірний договір вчинений поза межами здійснення цивільних прав, дозволених цивільним законодавством, оскільки порушує майнові права NIBULON S.A. на отримання задоволення грошових (кредиторських) вимог за рахунок об`єкта, що є предметом спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна. Також позивач посилався на пов`язаність осіб покупця та продавця. Отже, позивач стверджував, що укладення договору від 29.10.2015 купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год здійснено з протиправною метою - приховування майна ПАТ "Компанія "Райз" від NIBULON S.A.

У відзиві на позов відповідач-1 заперечував проти позову, посилаючись на те, що вимоги до позивача у відповідності до рішення Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) №4323А (і) є грошовими та не стосувалися об`єкта, відчуження якого є предметом договору від 29.10.2015 купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год ; на момент укладення спірного правочину не існували обтяження щодо об`єкта договору від 29.10.2015; наявність кредиторських вимог позивача до відповідача-1 не свідчить про наявність права власності у позивача на майно, що є предмет договору купівлі-продажу від 29.10.2015; укладенням договору-продажу від 29.10.2015 права позивача порушені не були.

У відзиві на позов відповідач-2 заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивач не є і не був власником майна, що є предметом договору від 29.10.2015 купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год; заборони на відчуження об`єкту на дату укладення договору не існувало; підстави для визнання недійсним договору від 29.10.2015, передбачені ст.ст. 203 та 215 ЦК України відсутні; посилання позивача на порушення принципів справедливості, добросовісності, розумності є необґрунтованими, оскільки вказані принципи стосуються сторін спірного правочину, стороною якого позивач не є; рішення Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) №4323А (і) не передбачало задоволення вимог позивача шляхом звернення стягнення на майно, що становить предмет спірного договору; права позивача на майно у момент вчинення спірного правочину були відсутні, оскільки саме по собі наявність рішення про стягнення з відповідача-1 на користь позивача грошових коштів не свідчить про наявність прав позивача на майно відповідача-1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 в позові відмовлено.

Відмовляючи в позові суд виходив з того, що позивачем не доведено достатніми та допустимими доказами факту порушення його прав чи інтересів з боку відповідачів; також вказував на відсутність передбачених Цивільним кодексом України підстав для визнання спірного правочину недійсним.

Не погодившись з вказаним рішенням, NIBULON, SA звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14138/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

До апеляційної скарги додано клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб - Приватного акціонерного товариства "Октябрь", Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; клопотання про витребування доказів, у витребуванні яких відмовлено господарським судом міста Києва; клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: балансів (звітів про фінансовий стан) ТОВ "Спецагропроект" за 31.12.2014 і на 31.12.2015, звітів про фінансові результати (звітів про сукупний дохід) ТОВ "Спецагропроект" за 2014 та 2015 роки, податкових декларацій з податку на прибуток ТОВ "Спецагропроект" за 2014 та 2015 роки,, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.07.2017 №91416491, переклади витягів із звіту та консолідованої фінансової звітності UKRLNDFARMING PLC за 31.12.2014, 31.12.2015, 31.12.2016, 31.12.2017, при цьому позивач просив поновити процесуальний строк на подання вказаних документів, посилаючись на відсутність вказаних документів у позивача на момент подання до суду позовної заяви.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві. При цьому апелянт стверджує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 29.10.2015 не вплинув на права та інтереси позивача; даний висновок не відповідає як рішенню Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004, так і прецедентній практиці Європейського суду з прав людини та Верховного Суду щодо правового захисту «легітимних очікувань» і «легітимного інтересу», у зв`язку з чим суд порушив вимоги ч.4 ст.11, ч.4 ст.236 ГПК України, що, в свою чергу, призвело до відмови у наданні легітимного інтересу позивача, який полягає у можливості виконати рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном і кормами (GAFTA) від 23.05.2014 №4323А (і) шляхом звернення стягнення на майно боржника у разі відсутності у боржника грошових коштів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою NIBULON, SA на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14138/18; залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-4 - Приватне акціонерне товариство "Октябрь" (, 85506, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище Благодатне, вулиця Мічуріна, будинок 1); залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-1, - 2 Рогатинську району державну адміністрацію Івано-Франківської області (, 77000, Івано-Франківська обл., Рогатинський район, місто Рогатин, вул. Галицька, будинок 65); призначено розгляд апеляційної скарги. У задоволенні клопотання NIBULON, SA в частині залучення до участі у справі в якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів -1, -2 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства. Також у відзиві викладено заперечення проти заявлених NIBULON, SA клопотань, посилаючись на те, що докази, які позивач просить долучити до матеріалів справи не стосуються предмета доказування. Також у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем-2 викладено попередній орієнтований розрахунок витрат, пов`язаних з правничою допомогою у даній справі, повідомлено про подання суду доказів на підтвердження судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляційного суду у відповідності до ч.8 ст. 129 ГПК України.

25.07.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзиви на апеляційну скаргу, в якій позивач заперечував проти доводів, викладених у відзивах, посилаючись на те, що доводи відповідачів не відповідають положенням ч.3 ст.86, ч.5 ст.236 ГПК України. Також у відповіді на відзиви викладено заперечення проти вимог ТОВ "Спецагропроект" про стягнення з апелянта на користь відповідача-2 понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У наданих суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях позивач зазначав, зокрема, про наявність у позивача особистого інтересу у даній справі; вказував про порушення судом першої інстанції положень п.6 ч.1ст.3, ч.3 ст. 13, ст. 15, ч.1 ст. 16, ч.2 ст.96, ч.3 ст.215, ч.2 ст.319 ЦК України.

Колегією суддів відмолено у задоволенні долученого до апеляційної скарги клопотання про витребування додаткових доказів; задоволено клопотання про долучення додаткових доказів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 24.10.2019 оголошено перерву на 08.10.2019 у відповідності до ст. 216 ГПК України.

07.10.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" надійшли письмові пояснення, в яких відповідач-2 зазначав про те, що долучені судом апеляційної інстанції докази жодним чином не підтверджують позовні вимоги NIBULON, SA та виходять за межі предмету доказування.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 08.10.2019 оголошено перерву на 15.10.2019 у відповідності до ст. 216 ГПК України.

10.10.2019 через канцелярію суду від NIBULON, SA надійшли письмові пояснення, в яких позивач звертав увагу на доведеність позовних вимог наявними у справі письмовими доказами, а також вказував на те, що наявний в матеріалах справи протокол судового засідання від 26.03.2019 складено всупереч вимогам ч.3 ст.223 ГПК України (не підписаний секретарем судового засідання), що позбавляє його юридичної сили; на думку позивача, дана обставина позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити відповідність оскаржуваного рішення у справі вимогам ст.ст.219, 233, 240 ГПК України щодо дотримання встановленого процесуальним законом порядку прийняття і проголошення рішення і дотримання таємниці нарадчої кімнати, а тому оскаржуване рішення в будь-якому випадку не може вважатися законним.

10.10.2019 через канцелярію суду від NIBULON, SA надійшло клопотання про зобов`язання учасників справи (відповідача-1 та відповідача-2) надати суду докази вчинення певних дій або наявності певної дії, на які відповідачі посилалися у відзивах на позов та у відзивах на апеляційну скаргу.

15.10.2019 через канцелярію суду від NIBULON, SA надійшли письмові пояснення, в яких позивач вказує про те, що оскаржуване рішення прийняте без дотримання вимог п.15 ч.2 ст.182, ч.2 ст. 185, ст. 217, ч.5 ст.233, ч.2 ст.236 ГПК України, посилаючись на відсутність в протоколах судових засідань відомостей, зокрема, про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, про проведення дебатів, про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення у справі, про проголошення рішення від 26.03.2019, про роз`яснення головуючим у судовому засіданні змісту рішення, порядку і строку його оскарження, про повідомлення учасників справи про те, коли буде складено повне рішення; вказував на те, що ухвали, які місцевий господарський суд постановив без виходу до нарадчої кімнати, не містять мотивів, з яких суд дійшов висновків про відмову у задоволенні клопотань позивача, що є порушенням ч.10 ст.240 ГПК України. Також, у наданих суду апеляційної інстанції поясненнях, позивач звертає увагу на те, що оспорювані правочини містять ознаки того, що вони були укладені фіктивно («про людське око»), а волевиявлення сторін було спрямовано на досягнення іншого правового результату, аніж правомірне платне відчуження нерухомого майна ПАТ "Компанія "Райз" з метою задоволення економічних інтересів останнього.

В судове засідання апеляційної інстанції представники відповідачів-3 -4, -5, третіх осіб не з`явилися.

Оскільки явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників учасників справи про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників відповідачів-3 -4, -5, третіх осіб.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 15.10.2019 представник позивача підтримав клопотання про зобов`язання учасників справи (відповідача-1 та відповідача-2) надати суду докази вчинення певних дій або наявності певної дії, просив його задовольнити.

Представники відповідачів -1, -2 заперечували проти вказаного клопотання.

Судом апеляційної інстанції залишено дане клопотання без задоволення у відповідності до ч.1 ст.81 ГПК України, оскільки таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку без обґрунтування неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від заявника.

В судових засіданнях апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В судових засіданнях апеляційної інстанції представники відповідачів-1, -2 заперечували проти апеляційної скарги, просили суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

12 липня 2012 року Арбітражний суд Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (далі - GAFTA) ухвалив рішення №14-399 про стягнення з відповідача-1 на користь позивача в якості відшкодування збитків за невиконання зобов`язань 26858000,00 доларів США та відсотків на цю суму за ставкою 4 % річних, що ускладнюються поквартально, починаючи із 3 березня 2011 року і до дати сплати. Також боржник зобов`язаний сплатити арбітражні витрати.

23 травня 2014 року апеляційна колегія Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) (далі - Апеляційна колегія GAFTA) ухвалила рішення №4323А(і), яким рішення Арбітраж GAFTA від 12 липня 2012 року №14-399 змінила в частині розміру присудженої суми, яку боржник має сплатити стягувачеві: 17536000,00 доларів США в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4 % з дати невиконання зобов`язань - 11 січня 2011 року і до дати повної сплати відшкодування збитків; також боржник зобов`язаний сплатити арбітражні витрати та витрати за апеляцією - 53594,85 фунти стерлінгів.

30.01.2015 ухвалою Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/16206/14-ц, задоволено клопотання "NIBULON SA" про визнання та надання згоди на примусове виконання на території України рішення Апеляційної колегії GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323(і); визнано рішення Апеляційної колегії GAFTA; надано дозвіл на примусове виконання рішення; вирішено питання розподілу судових витрат.

06.12.2017 ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року та постановлено нову наступного змісту:

«Клопотання стягувача «Nibulon SA» про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323А(і) про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323А(і), згідно з яким рішення арбітражного суду першого рівня змінюється, відповідно до висновків цього рішення.

Продавці-Апелянти - Публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз» повинні сплатити Покупцям-Відповідачам - «Nibulon SA» 17 536 000,00 (сімнадцять мільйонів п`ятсот тридцять шість тисяч) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо долара США станом на 06 грудня 2017 року становить 476 354 918,40 грн., в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% (чотири відсотки) з дати невиконання зобов`язань - 11 січня 2011 року, і до дати повної сплати відшкодування збитків.

Порядок відшкодування арбітражних витрат, передбачений рішенням суду першого рівня, підтримується.

Витрати на арбітраж за розгляд цієї Апеляції (за виключенням витрат Відповідачів-Покупців - «Nibulon SA» на їх торгового представника) несуть Продавці-Апелянти - Публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз».

Витрати та збори за цією апеляцією:-

Фунтів стерлінгів:

- Збори Асоціації - 5463,29

- Збори Апеляційної ради - 48131,56

- ПДВ - 0.00, -

53 594,85 фунтів стерлінгів,

53 594,85 фунтів стерлінгів, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо фунта стерлінга станом на 06 грудня 2017 року становить 1 955 901,17 грн., сплачуються Продавцями - Публічним акціонерним товариством «Компанія «Райз».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121 В, код 13980201) на користь «Nibulon SA» (2067, Авеню де ля Гер, 49, СН-2001 Ньовшатель, Швейцарія, номер ПДВ 652155, реєстраційний номер 02129/2006/, федеральний номер СН -645-41001762-3, податковий ідентифікаційний номер 38092) судові витрати в розмірі 1721,80 коп.»

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року залишено без змін.

29.10.2015 між публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз" (яке в подальшому змінило найменування на приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз"), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект", як покупцем, укладено Договір купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, м. Рогатин, вул. Галицька, буд.18 "Ж" (реєстраційний номер об`єкту: 44) (надалі - майно), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюком Б.В. і зареєстрований в реєстрі за №2504.

Відповідно до п.1.1. Договору купівлі-продажу будівництва від 29.10.2015 продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, м. Рогатин, вул. Галицька, буд.18 "Ж".

Будівництво, яке є предметом цього договору, належить продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (№45419090), виданого 09.10.2015 Реєстраційною службою Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2015 за №11546150.

Згідно з п.1.4. Договору купівлі-продажу будівництва від 29.10.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про зареєстровані обтяження, іпотеку, інші речові права на будівництво відсутня.

У відповідності до п.2.1. Договору купівлі-продажу будівництва від 29.10.2015 продаж предмету договору за домовленістю сторін вчиняється за 721827600,00 грн, які отримані продавцем від покупця до укладення цього договору. Підписання цього договору продавцем є підтвердження факту одержання ним від покупця повної оплати за будівництво.

На підтвердження оплати за Договором купівлі-продажу будівництва від 29.10.2015 в матеріалах справи наявні платіжні доручення з призначенням платежу "за основні засоби (будівництво підприємства за адресою: м.Рогатин, вул.Галицька, 18Ж)" з відміткою ПАТ Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про проведення платежів.

Договір купівлі-продажу будівництва від 29.10.2015 посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюк Б.В.

Вказаний договір купівлі-продажу став підставою для прийняття приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюком В.Б. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 257003970 від 29.10.2015 та реєстрації права власності на майно за товариством з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект".

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, м. Рогатин, вул. Галицька, буд.18 "Ж" зареєстроване за відповідачем-2.

07.06.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МОНОПОЛІУМ ФІНАНС" укладено іпотечний договір від 07.06.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басай P.M. і зареєстрований в реєстрі за №249.

На підставі вказаного іпотечного договору від 07.06.2018 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Басай P.M. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 41498509 від 07.06.2018, а також внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку №26518908 від 07.06.2018 за товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МОНОПОЛІУМ ФІНАНС".

Позивач, посилаючись на те, що він є кредитором відповідача-1, а відтак мав право задовольнити свої вимоги за рахунок проданого відповідачем-1 майна за договором купівлі-продажу будівництва від 29.10.2015, оскільки решта майна відповідача-1 була обтяжена іпотекою в період 2015-2018 рр., вважає, що укладення спірного договору купівлі-продажу порушує принцип добросовісності та здійснений поза межами цивільних прав позивача; позивач стверджує, що укладення вказаного правочину здійснено з протиправною метою - приховування майна ПАТ "Компанія "Райз" від NIBULON S.A., у зв`язку з чим звернувся до господарського суду з позовом про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44), укладеного між ПАТ "Компанія "Райз" та ТОВ "Спецагропроект";

- визнання недійсним Іпотечного договору від 07.06.2018, укладеного між ТОВ "Спецагропроект" та ТОВ "Фінансова компанія" Монополіум Фінанс" в частині іпотеки будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год;

- визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 257003970 від 29.10.2015;

- визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41498509 від 07.06.2018;

- визнання недійсним і скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №11820908 від 29.10.2015;

- визнання недійсним і скасування запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 26518908 від 07.06.2018;

- зобов`язання приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюка Б.В. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44) за ТОВ "Спецагропроект";

- зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Басай Р.М. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації іпотеки будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44) за ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс".

Як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач є кредитором відповідача-1 на загальних підставах, оскільки продане відповідачем-1 майно не перебувало в заставі у позивача, що виключає віднесення позивача до першої черги кредиторів відповідача-1, вимоги якого б згідно закону задовольнялися саме за рахунок заставленого майна. Рішенням Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (далі-GAFTA) передбачено стягнення з відповідача-1 грошових коштів, даним рішенням суду не було визначено задоволення вимог позивача за рахунок проданого майна за спірним договором купівлі-продажу, а відтак за змістом ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" задоволення вимог здійснюється в першу чергу за рахунок коштів відповідача-1 та позивач має право задовольнити свої грошові вимоги до відповідача-1 у порядку черговості, визначеної ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що факт наявності грошового зобов`язання у відповідача-1 не призводить до виникнення прав кредитора щодо будь-якого іншого майна, у тому числі індивідуально визначеного майна.

Таким чином, посилання позивача на те, що він мав задовольнити свої кредиторські вимоги до відповідача-1 саме за рахунок проданого майна за спірним договором купівлі-продажу є безпідставними.

Позивач, як на підставу визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.10.2015, посилається на афілійованість відповідачів-1, -2 кінцевим бенефіціаром, що свідчить про зловмисну домовленість відповідача-1 та відповідача-2 щодо уникнення задоволення вимог позивача за рахунок майна, що, на думку позивача, є предметом спірного договору купівлі-продажу.

Правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним (ч.1 ст.232 ЦК України).

За змістом зазначеної норми закону необхідними ознаками правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою є:

1) наявність умисного зговору між представником потерпілої сторони правочину і другої сторони з метою отримання власної або обопільної вигоди;

2) виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками;

3) дії представника здійснюються в межах наданих йому повноважень.

Для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Натомість, NIBULON, SA не є довірителем (стороною) за оспорюваний правочином. А сторони оспорюваного правочину не ставлять під сумнів його дійсність.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що твердження позивача про наявність умислу відповідачів-1, -2 під час укладення спірного правочину (встановлення якої відноситься до компетенції кримінального судочинства та не може бути встановлено під час розгляду справи в господарському провадженні) є лише його припущеннями.

Позивач, як на підставу для визнання договору купівлі-продажу 29.10.2015 недійсним, вказує на порушення відповідачем-1 та відповідачем-2 основних принципів цивільного законодавства, а саме справедливість, добросовісність та розумність, а також зазначає про перевищення своїх цивільних прав відповідачами укладенням спірного договору.

Виходячи зі змісту ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення спірного правочину відповідач-1 був власником відчужуваного майна, в заставі чи арешті майно не перебувало, а тому вчинення спірного договору купівлі-продажу є реалізацією відпвідачем-1 свого права власності відносно проданого ним майна.

Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу).

Твердження позивача про порушення принципу добросовісності обумовлено тим, що саме за рахунок проданого майна позивач отримав би задоволення своїх кредиторських вимог, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки, як зазначено вище, позивачем жодним чином не обґрунтовано, що грошові кошти, які могли б надійти від реалізації майна відповідача-1, проданого згідно спірного правочину, були б спрямовані саме на погашення грошових вимог позивача, а не інших кредиторів.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивачем не наведено які саме його цивільні права порушені відповідачами та які саме цивільні обов`язки прагне позивач забезпечити виконання відповідачами, в зв`язку з чим не доведено порушення принципу добросовісності.

Нормами статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частиною першою статті 215 цього кодексу передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже наведеними нормами визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та загальні підстави недійсності правочину, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність (оспорюваний правочин) (частина 3статті 215 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними, на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Враховуючи те, що позивачем не доведено наявність обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, не доведено конкретних фактів порушення його майнових прав та інтересів, колегія суддів не вбачає наявності передбачених ЦК України підстав для визнання спірного правочину недійсним.

Доводи апелянта про те, що відповідачем-1 не надано належних доказів на підтвердження оплати за спірним договором купівлі-продажу спростовуються наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень з призначенням платежу "за основні засоби (будівництво підприємства за адресою: м. Рогатин , вул. Галицька, 18Ж)" з відміткою ПАТ Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про проведення платежів, згідно яких відповідачем-2 здійснено оплату відповідачу-1 вартості будівництва за Договором.

Твердження позивача, що оплата здійснена в банківській установі, яка перебуває у тимчасовій адміністрації не може бути підставою для визнання спірного договору недійсним, оскільки такі дії чинним законодавством не заборонені, розрахунково-касові операції під час тимчасової адміністрації в банку не зупиняються.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не є стороною спірного правочину, а відтак має право на звернення до суду із позовом про визнання недійсним правочину, якщо він є заінтересованою особою.

Критеріями визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договорі є: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; 2) у результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; 3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно).

Як встановлено судом, позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів укладенням спірного правочину, не доведено, що у зв`язку з визнанням договору купівлі-продажу від 29.10.2015 будуть задоволені саме його грошові вимоги.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено факту порушення його прав чи інтересів з боку відповідачів.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44) укладеного між ПАТ "Компанія "Райз" та ТОВ "Спецагропроект", а тому позовні вимоги в частині визнання недійсним вказаного правочину є необґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню.

Оскільки вимоги про визнання недійсним Іпотечного договору від 07.06.2018 укладеного між ТОВ "Спецагропроект" та ТОВ "Фінансова компанія" Монополіум Фінанс" в частині іпотеки будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год; про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 257003970 від 29.10.2015; про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 41498509 від 07.06.2018; про визнання недійсним і скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №11820908 від 29.10.2015; про визнання недійсним і скасування запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 26518908 від 07.06.2018; про зобов`язання приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюка Б.В. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44) за ТОВ "Спецагропроект"; про зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Басай Р.М. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації іпотеки будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 44) за ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" є похідними від позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівництва підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год, в задоволенні якої судом відмовлено, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вищезазначених позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення прийняте без дотримання вимог п.15 ч.2 ст.182, ч.2 ст. 185, ст. 217, ч.5 ст.233, ч.2 ст.236 ГПК України, посилаючись на неповноту відомостей, вміщених в протоколах судових засідань та відсутності підпису секретаря судового засідання в протоколі судового засідання від 26.03.2019, що, на думку позивача, є підставою для скасування оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на те, що положеннями ГПК України не передбачено такої підстави для скасування судового рішення, як не підписання секретарем судового засідання протоколу судового засідання та/або неповнота або неправильність відомостей, вміщених у протоколі судового засідання. При цьому колегія суддів зазначає, що протокол судового засідання дублюється в електронній системі ДСС, за допомогою якої здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Долучені судом апеляційної інстанції докази не мають вирішального значення для розгляду даної справи та не спростовують вищевикладених обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу NIBULON, SA залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14138/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14138/18 повернути Господарському суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24.10.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир