РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2019Справа № 910/9494/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еско-Експерт" (01034, м.Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літ. Б, )

про стягнення 883 882,99 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Глущенко В.В. адвокат

Від відповідача:не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еско-Експерт" про стягнення 766 901,54 грн. заборгованості за надані послуги транспортування природного газу за листопад 2018-квітень 2019 по договору № від 13.12.2018, 92 471,28 грн. пені, 7 822,05 грн. 3% річних та 16 688,13 грн. інфляційних втрат.

Господарський суд ухвалою від 23.07.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 20.08.2019.

20.08.2019 суд відклав підготовче засідання на 24.09.2019.

У судовому засіданні 24.09.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив судову справу до розгляду по суті на 22.10.2019.

У судовому засіданні 22.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 24.09.2019 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на адресу, вказану у позовній заяві, та отримана відповідачем - 30.09.2019.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи та те, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи по суті спору, матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України.

Судом відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 між позивачем - АТ «Укртрансгаз» (газотранспортне підприємство по договору) та ТОВ «Еско-Експерт» (замовник за договором) був укладений договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, за умовами якого позивач зобов`язався надати послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовнику від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

За умовами пунктів 2.1, 2.2 та 2.3, підставою для транспортування газу магістральними трубопроводами є підтвердження номінацій в установленому порядку оператором газотранспортної системи відповідно до Кодексу газотранспортної системи, наявності в замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів (далі - підтверджені обсяги). Замовник передає газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства. При отриманні газу від замовника на пунктах приймання-передачі в магістральні трубопроводи газотранспортне підприємство не набуває права власності на отриманий для транспортування газ.

Відповідно до п. 2.7. договору газотранспортне підприємство забезпечує на виході ГРС подачу зазначеної в договорі кількості газу з підтриманням робочого тиску згідно з технічними характеристиками регулюючого обладнання ГРС за умови:

надходження газу замовника в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства в обсягах, зазначених у пункті 2.1. договору;

дотримання замовником та/або його споживачами, які безпосередньо підключені до магістрального трубопроводу, добової норми відбору газу (або узгодженого з газотранспортним підприємством графіка);

здійснення оплати послуг замовником відповідно до умов договору.

У разі необхідності термінової зміни обсягів відбору газу на ГРС (більше ніж на 50% середньодобового обсягу) замовник зобов`язаний попередити газотранспортне підприємство не пізніше ніж за три доби до зміни обсягів відбору газу.

Згідно п. 2.11, замовник підписанням договору надає згоду газотранспортному підприємству на припинення ним транспортування газу замовника по цьому договору у випадку введення в дію Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), на виконання Закону України "Про ринок природного газу" тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу та точок виходу.

Подальше транспортування газу замовника здійснюється газотранспортним підприємством на договірних засадах на підставі Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Умовами п. 3.1 договору передбачено, що послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг).

У випадку, якщо замовник та/або його споживачі безпосередньо підключені до магістрального трубопроводу газотранспортного підприємства, кількість протранспортованого газотранспортним підприємством газу замовнику та/або його споживачам визначається за даними комерційних вузлів, та приладів обліку газу (далі - вузли обліку), установлених на ГРС.

Якщо замовник та/або його споживачі отримують газ з мережі газорозподільного підприємства, даними для складання актів наданих послуг є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу замовнику та/або його споживачам.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що газотранспортне підприємство до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газотранспортного підприємства.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписані уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються відповідно до даних газотранспортного підприємства (п. 3.3. договору).

Згідно п. 3.4. договору акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Відповідно до п. 5.1 договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Газотранспортне підприємство зобов`язується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації.

За умовами п. 5.2 тарифи, визначені в пункті 5.1. договору, є обов`язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги буде застосовуватись сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами договору.

Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 5.5 договору передбачено, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Положеннями п. 7.1. договору закріплено, що газотранспортне підприємство і замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором несуть відповідальність у межах, передбачених законодавством.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу (п. 7.3. договору).

Відповідно до п. 11.1. цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та:

- в частині транспортування газу розповсюджує свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 листопада 2018 року та діє до дати, яка настане раніше, а саме: 31 грудня 2018 року або дати введення НКРЕКП в дію тарифів, зазначених в пункті 2.11 договору. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, але не пізніше дати введення НКРЕКП в дію тарифів, зазначених в пункті 2.11 Договору якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов;

- в частині проведення розрахунків, у тому числі за послуги, надані газотранспортним підприємством з 1 листопада 2018 року, - діє до повного виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором.

Подальше транспортування газу замовника здійснюється газотранспортним підприємством на договірних засад на підставі Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2497.

На виконання умов договору позивачем були надані відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у листопаді 2018 - квітні 2019 на загальну суму 875 627,08 грн, на підтвердження чого ним до позову долучені копії актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами №11-18- від 30.11.2018, №12-18- від 31.12.2018, №13-18- від 31.01.2019, №02-19- від 28.02.2019, №03-19- від 31.03.2019; №04-19- від 31.04.2019, які підписані сторонами та скріплені печатками сторін без зауважень.

Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг виконав частково, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 766 901,54 грн. Крім того, за прострочення виконання зобов`язань позивач просить стягнути з відповідача 92 471,28 грн. пені, 7 822,05 грн. 3% річних та 16 688,13 грн. інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника щодо виконання взятого на себе зобов`язання, а кредитора - щодо прийняти ним особисто виконання такого зобов`язання.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що позивач надав, а відповідач прийняв послуги по договору на спірну суму без зауважень, у зв`язку із чим нього виник обов`язок щодо їх оплати у встановлений строк.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За умовами п.5.5 договору, оплата вартості послуг по договору здійснюється на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, в якому буде здійснюватись транспортування газу.

Доказів оплати відповідачем суми 766 901,54 грн основного боргу - заборгованості за надані послуги транспортування природного газу за листопад 2018-квітень 2019 по договору № від 13.12.2018, у т.ч. у встановлені строки суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями п. 7.3. договору передбачено, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови договору щодо строків оплати за надані послуги у період листопад 2018-квітень 2019 на заявлену суму боргу.

Здійснивши перевірку вимог позивача про стягнення 92 471,28 грн пені, 7822,05 грн 3% річних, 16688,13 грн інфляційних втрат, нарахування яких здійснено за періоди прострочення по кожному акту наданих послуг, суд визнає дані розрахунки обґрунтованими, такими, що не суперечить положенням договору та відповідно виконані позивачем вірно, вказані вимоги підлягають задоволенню в межах розрахунку позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем письмового відзиву, доказів на спростування викладених у позові обставин, не надано.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еско-Експерт" (01034, м.Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літ. Б, ) на користь на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код: 30019801) 766 901 (сімсот шістдесят шість тисяч дев`ятсот одну) грн 54 коп основного боргу, 92 471 (дев`яносто дві тисячі чотириста сімдесят одну) грн. 28 коп пені, 7822 (сім тисяч вісімсот двадцять дві) грн 05 коп 3% річних, 16 688 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 13 коп інфляційних втрат, 13 258 (тринадцять тисяч двісті пятдесят вісім) грн 24 коп витрати по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 28.10.2019

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак