ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року Справа № 923/687/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства "ГРАФЕН", м. Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Славич. А", м. Херсон

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Купчак С.Б. - адвокат

від відповідача: ОСОБА_1 Л.П ОСОБА_2 - адвокат

в с т а н о в и в:

Приватного підприємства "ГРАФЕН" (, м. Херсон, вул. 21 Січня, 37, оф.410) звернулось до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Славич. А" (, м. Херсон, вул. Несторова, 1-Б) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором поставки № 030318-1 від 03.03.2018 року у розмірі - 153098,58 грн., з яких 99739,84 грн. - основного боргу, 33073,82 грн. - пені, 175,,099 грн. - втрат від інфляції, 2783,93 грн. - три процента річних.

Позов обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором. Так позивач зазначає, що Відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по оплаті поставленого товару не виконав і допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, тому його дії є порушенням договірних зобов`язань, і він вважається таким, що прострочив виконання. У зв`язку з чим у Відповідача перед Позивачем виник борг, який на сьогоднішній день є не погашеним.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15 серпня 2019 відкрито провадження у справі № 923/687/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Судове засідання у справі призначено на 12 вересня 2019 о 10:00.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12 вересня 2019 відкладено підготовче засідання до 10.10.2019 об 11:30 год.

07.10.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 11569,73 грн. та 5358,28 грн. інфляційних витрат не визнав та просив в цій частині відмовити., надавши при цьому суду свій контр розрахунок.

10.10.2019 від відповідача надійшла заява про доручення до матеріалів справи копії статутних та реєстраційних документів, а також копія платіжного доручення про сплату основного боргу. Вказані документи долучені до матеріалів справи.

10.10.2019 представниками сторін після закриття підготовчого засідання надана заява про здійснення розгляду справи по суті у той самий день, яка прийнята судом.

В судовому засіданні 10.10.2019 позивач просить суд стягнути з відповідача, з урахуванням сплати основного боргу, пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідач в судовому засіданні 10.10.2019 просив врахувати наданий контр розрахунок.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

036.03.2018 року між Приватним підприємством "ГРАФЕН" (далі по тексту Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Славич. А" (далі Відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки № 030318-1 від (далі-Договір).

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір поставки є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Постачальник зобов`язаний передати у власність, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити паливно-мастильні матеріали (далі товар), найменування і характеристики якого наведено в п. 1.2 Договору.

У п. 1.2 Договору сторонами узгоджено, що найменування товару, одиниця виміру, кількість і ціна за одиницю товару визначається в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.3.2 Договору, поставка товару здійснюється після внесення покупцем передоплати повної вартості товару, що має буде поставлений.

Договір укладено до 31.12.2018, а в частині виконання грошових зобов`язань до їх повного виконання (п.9.1. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем було здійснено поставку палива дизельного ДП-Л-Євро 5_ВО ) у кількості 4905,00 дм3 (маса 4085,25 кг, об`єм 4901,94 л/15) на загальну суму 149739,84 грн.

Факт здійснення поставки товару у зазначеній кількості, на визначену суму, а також факт отримання товару Відповідачем підтверджується видатковою накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 0510-2 від 05.10.2018.

Позивач зазначає, що після отримання товару, Відповідач, на виконання умов Договору, здійснив часткову оплату за поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням № 620 від 20.11.2018 на суму 10000,00 грн., платіжним дорученням № 635 від 21.11.2018 на суму 10000,00 грн., платіжним дорученням № 892 від 11.01.2019 на суму 30000,00 грн.

Тобто Відповідачем здійснена часткова оплата за поставлений товар у сумі 50000,00 грн.

Позивач стверджує, що Відповідач в порушення умов Договору своєчасно не оплатив всю вартість отриманого товару, внаслідок чого за Відповідачем обліковується заборгованість в сумі 99739,84 грн.

З метою досудового врегулювання спору 30.07.2019 Позивач звернувся до Відповідача з претензією про сплату заборгованості за Договором поставки № 030318-1 від 03.03.2018, в якій просив Товариства з обмеженою відповідальністю "Славич. А" сплатити суму боргу за поставлений товар. Проте вказана претензія залишена Відповідачем без реагування.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 етапі 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарською зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідна видаткова накладна підписана в двосторонньому порядку представниками позивача та відповідача та скріплені печатками юридичних осіб. Претензій щодо якості чи кількості отриманої продукції на час її прийняття матеріали справи не містять, а отже вказаний у видатковій накладній товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договорами, а тому продукція вважається прийнятою без зауважень.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у сумі 99739,84 грн. є обґрунтованими.

Разом з тим, 10.10.2019 позивач надав суду докази сплати відповідачем суми основного боргу у сумі 99739,84 грн. Так, сплату основного боргу підтверджують платіжне доручення № 146А від 09.10.2019 на суму 99739,84 грн.

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 99739,84 грн. підлягає закриттю на підставі положень пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України за відсутності предмету спору, оскільки заборгованість сплачена після звернення Позивача з позовом до суду.

Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до приписів ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

В ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до пункту 5.2. Договору, позивач та відповідач узгодили, що у разі несплати або неповної оплати покупцем вартості отриманого товару, постачальник має право утримувати з покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення оплати отриманого товару.

Позивач у зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару нарахував суму штрафних санкцій (пені) в розмірі 33073,82 грн.

Розрахунок пені судом перевірено та встановлено, що Позивач нарахував пеню за період з 06.10.2018 по 06.08.2019, що є більшим ніж шість місяців.

Суд констатує, що умовами Договору не передбачено право Позивача нараховувати пеню понад шість місяців із дати, з якої було порушено виконання зобов`язання.

Судом перевірено контррозрахунок пені (у розмірі 21504,09 грн.) та встановлено, що він здійснений відповідачем арифметично та методологічно вірно та підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 2783,93 грн. Здійснивши перевірку правильності зазначених нарахувань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач нарахував інфляційні втрати в розмірі 17500,59 грн. однак дослідивши наданий розрахунок, господарський суд зауважує, що розрахунок інфляційних втрат має помилки, оскільки Позивачем невірно розраховано сукупні індекси інфляції.

Судом перевірено контррозрахунок інфляційних втрат та встановлено, що він здійснений відповідачем арифметично та методологічно вірно та підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на позивача та на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Славич. А" (, м. Херсон, вул. Несторова, 1-Б) на користь Приватного підприємства "ГРАФЕН" (, м. Херсон, вул. 21 Січня, 37, оф.410) 21504,09 грн. пені, 8731,71 грн. інфляційних втрат, 2783,93 грн. - 3% річних.

3. Провадження у справі в частині стягнення 99739,84 грн. основної заборгованості закрити.

4. В решті вимог відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Славич. А" (, м. Херсон, вул. Несторова, 1-Б) на користь Приватного підприємства "ГРАФЕН" (, м. Херсон, вул. 21 Січня, 37, оф.410) судові витрати в сумі 495,30 грн.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення - 18.10.2019

Суддя В.П.Ярошенко