ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.2019 Справа № 905/1340/18

за позовом ОСОБА_1 , м.Мирноград, Донецька область

до відповідача ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область

про стягнення невиплаченої заробітної плати, заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди (ціна позову 54903,49грн.)

в межах справи про банкрутство Державного відкритого акціонерного товариства "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область

Суддя Тарапата С.С.

Секретар судового засідання Доннік Н.В.

Представники сторін:

від позивача (в судовому засіданні 03.10.19р.)- Бурдужа А.В. (адвокат, за ордером)

від відповідача - не з`явились

В судовому засіданні 03.10.19р.

оголошено перерву до 10.10.19р.

В провадженні господарського суду Донецької області (судді Тарапати С.С.) перебуває справа №905/1340/18 про банкрутство Державного відкритого акціонерного товариства "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область на стадії ліквідаційної процедури.

06.06.19р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , м.Мирноград, Донецька область до відповідача ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область про стягнення невиплаченої заробітної плати, заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди №б/н від 04.06.19р. (ціна позову 54903,49грн.) з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.06.19р., автоматизованою системою документообігу господарського суду Донецької області зазначену позовну заяву передано до розгляду судді Тарапаті С.С. та присвоєно єдиний унікальній номер судової справи №905/1340/18.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.06.19р. задоволено клопотання позивача - ОСОБА_1 , м.Мирноград, Донецька область про звільнення від сплати судового збору від 04.06.19р.; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору; позовну заяву до відповідача ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область про стягнення невиплаченої заробітної плати, заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди №б/н від 04.06.19р. (ціна позову 54903,49грн.) прийнято до розгляду та відкрито провадження по ній в межах справи №905/1340/18 про банкрутство ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр"; вирішено здійснювати розгляд позовної заяви ОСОБА_1 , м.Мирноград за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 25.06.19р.; запропоновано позивачу та відповідачу надати необхідні суду документи.

25.06.19р. до канцелярії господарського суду Донецької області надішли пояснення ліквідатора Карпенка А.А. від 20.06.19р. №20-06/2019, в яких останній зазначає, що сума заборгованості з заробітної плати у розмірі 17434,00грн. внесена до реєстру вимог кредиторів, тому позовні вимоги є безпідставними та просить суд відмовити у позові, а також розглянути справу без участі представника банкрута.

За результатами судового засідання 25.06.19р. позовну заяву ОСОБА_1 , м.Мирноград, Донецька область до відповідача ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область про стягнення невиплаченої заробітної плати, заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди №б/н від 04.06.19р. в межах справи про банкрутство Державного відкритого акціонерного товариства "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область залишено без руху; запропоновано позивачу усунути недоліки у позовній заяві №б/н від 04.06.19р. та надати господарському суду Донецької області належні докази направлення ліквідатору копії позовної заяви з додатками протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, про що винесено ухвалу господарського суду Донецької області від 25.06.19р.

01.07.19р. до канцелярії господарського суду Донецької області надійшов лист представника позивача б/н від 27.06.19р. До вказаного листа додані: почтовий чек та опис вкладення про відправлення копії позовної заяви з додатками та попереднього розрахунку витрат з додатками на адресу Карпенка А.А. та ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр", а також попередній розрахунок витрат з додатками та копія відомостей про арбітражного керуючого з Публічного сайту Єдиного державного реєстру арбітражних керуючих.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.07.19р. розгляд позовної заяви ОСОБА_1 , м.Мирноград, Донецька область до відповідача ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область про стягнення невиплаченої заробітної плати, заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди №б/н від 04.06.19р. (ціна позову 54903,49грн.) в межах справи №905/1340/18 про банкрутство ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" продовжено; підготовче судове засідання призначено на 13.08.19р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.08.19р. строк підготовчого провадження у справі продовжено на тридцять днів; відкладено підготовче засідання з розгляду вказаної позовної заяви ОСОБА_1 , м.Мирноград, Донецька область до відповідача ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область; запропоновано відповідачу в строк до 28.08.19 надати суду відзив на позов відповідно до вимог ст.ст.165-167, 176, 178 ГПК України та докази його направлення позивачу; розрахунок середньомісячного заробітку за час затримки до дати винесення постанови про визнання боржника банкрутом (19.07.18р.); запропоновано позивачу до дати судового засідання надати суду відповідь на відзив відповідача та докази його направлення відповідачу, відповідно до вимог ст.166 ГПК України; розрахунок середньомісячного заробітку за час затримки до дати винесення постанови про визнання боржника банкрутом (19.07.18р.)

До господарського суду Донецької області надійшли наступні документи:

28.08.19р. - відзив відповідача на позовну заяву, з доказами його направлення на адресу позивача;

03.09.19р. - відповідь позивача б/н від 30.08.19р. на відзив, з доказами його направлення на адресу відповідача.

Вказані документи судом долучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.09.19р. закрито підготовче провадження за позовом ОСОБА_1 , м.Мирноград, Донецька область до відповідача ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область про стягнення невиплаченої заробітної плати, заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди №б/н від 04.06.19р. (ціна позову 54903,49грн.) в межах справи №905/1340/18 про банкрутство ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр"; справу призначено до судового розгляду по суті на 03.10.19р.

В судовому засіданні 03.10.19р. було оголошено перерву на стадії дослідження доказів до 10.10.2019р. об 11:30 год., про що присутній представник позивача повідомлений під підпис.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.10.19р. повідомлено ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр", м.Мирноград, що в судовому засіданні 03.10.19р. оголошено перерву до 10.10.19р.

03.10.19р. представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи 10.10.19р. без її участі.

Розглянувши в судовому засіданні (03.10.19р.-10.10.19р.) позовну заяву ОСОБА_1 , м №б/н від 04.06.19р., відзив відповідача на позовну заяву, відповідь позивача б/н від 30.08.19р. на відзив, інші документи та матеріали справи заслухавши присутнього представника позивача (03.10.19р.), суд встановив:

У своїй позовній заяві б/н від 04.06.19р. ОСОБА_1 просить стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства «Інформаційно-обчислювальний центр» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 33285,49грн., заборгованість по заробітній платі в сумі 16618,00грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог статтей 116 та 117 Кодексу законів про працю України, зокрема в частині виплати всіх належних працівнику сум від підприємства у день звільнення, що призвело до відсутності коштів для її існування та існування її малолітнього сина, що призвело до душевних страждань, а також завдало моральної шкоди.

На підтвердження викладених в позовній заяві вимог позивачкою надано суду копії наступних документів: трудової книжки, свідоцтва про народження сина, довідки щодо наявності заборгованості по заробітній платі, заяви б/н від 27.12.17р. адресованої Міністерству енергетики та вугільної промисловості України, відповіді Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №19-ВИХ/14-18 від 16.01.18р., з додатками, адвокатського запиту вих.№4/19 від 16.01.19р., довідки про доходи від 21.10.15р., довідки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5.

В поясненнях по справі від 20.06.19р. №20-06/2019 відповідач просить суд відмовити у позові ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що заявлена сума заборгованості з заробітної плати у розмірі 17434,00грн. внесена до реєстру вимог кредиторів по справі про банкрутство та після винесення постанови про визнання боржником банкрутом у нього не виникає жодних додаткових зобов`язань.

Також у відзиві відповідач просить залишити позовну заяву позивача без задоволення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та моральної шкоди посилаючись на пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача середнього заробітку (міри відповідальності) за час затримки розрахунку при звільненні, а також на відсутність доказів на підтвердження обставин заподіяння моральної шкоди.

Позивач у відповіді на відзив б/н від 30.08.19р. підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та вважає їх обґрунтованими, посилаючись на безпідставність тверджень відповідача що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки не стосуються заробітної плати, оскільки виплати середнього заробітку за час затримки стосуються несвоєчасної виплати самої заробітної плати. Також, позивач посилається на відсутність змоги звернутися до суду в тримісячний строк, у зв`язку з тим, що одна виховує малолітнього сина, крім того, нею здійснені всі можливі заходи для досудового врегулювання спору; стосовно моральної шкоди позивачка зазначає, що через невиплату заробітної плати вона була позбавлена права на людське існування, принижуючи свою гідність їй доводилось прости гроші в родичів та брати в займ, внаслідок чого вона отримала душевні страждання, які перебувають у прямому причинному зв`язку з незаконними діями відповідача.

В силу ст.3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч.6 ст.12 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство) Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пунктом 8 ч.1 ст.20 ГПК України визначено, що господарські суду розглядають спори з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Частиною 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство) визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази, на підставі приписів чинного законодавства судом встановлено наступне:

В силу ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється... Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст.94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В силу ст.233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно з абз.5 ч.2 ст.23 Закону про банкрутство кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника (абз3 ч.8 статті 23 Закону про банкрутство).

Статтею 38 Закону про банкрутство передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

Відповідно до ч.2 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту. Ліквідатор веде реєстр вимог кредиторів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 06.04.09р. позивачка - ОСОБА_1 прийнята на роботу в сектор матеріально-технічного забезпечення Державного відкритого акціонерного товариства «Інформаційно-обчислювальний центр», 10.10.14р. переведена на посаду сторожа сектору матеріально-технічного забезпечення, а з 15.07.15р. перебувала у відпустці по догляду за дитиною.

Листом від 12.03.19р. №01-03/14-0004 Мирноградським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомлено, що ДВАТ «Інформаційно-обчислювальний центр» перераховано кошти в розмірі 7493,22грн. на підставі заяви-розрахунку №1693 від 12.08.15р. за лікарняним листом АГУ №832798 та в розмірі 832,58грн. на підставі заяви-розрахунку №2296 від 06.11.15 за лікарняним листом АГУ №336217.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народився син, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданого 03.10.15р.

27.12.17р. ОСОБА_1 звернулась із заявою до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, як власника ДВАТ «Інформаційно-обчислювальний центр», в якій просила вирішити питання про її звільнення 01.02.18р.

У відповідь на вказаний лист Міністерство енергетики та вугільної промисловості України повідомило позивачку, що наказом Міненерговугілля від 11.12.17 №740 «Про ліквідацію Державного відкритого акціонерного товариства «Інформаційно-обчислювальний центр» прийнято рішення про припинення діяльності ДВАТ «ІОЦ» шляхом ліквідації та затверджено склад комісії з ліквідації, яка вирішує всі питання, пов`язані зі звільненням працівників, головою ліквідаційної комісії визначено Карпенка Андрія Анатолійовича (лист №19-ВИХ/14-18 від 16.01.18р.).

25.01.18р. позивачка була звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці.

З метою отримання довідки про середньомісячну заробітну плату, довідки про заборгованість, довідки про середню заробітну платню та заробітну платню за останні 12 місяців перед звільненням, відомостей про кінцевий розрахунок, копії наказу про звільнення представником позивачки, направлено адвокатський запит на адресу відповідача.

Вказані документи відповідачем не надано.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 25.04.19р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного відкритого акціонерного товариства «Інформаційно-обчислювальний центр» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, у зв`язку з відкриттям відносно відповідача провадження у справі про банкрутство.

Станом на теперішній час розрахунок з позивачкою не здійснено, заробітна плата не сплачена.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.10.18р. відкрито провадження у справі №905/1340/18 за заявою боржника - Державного відкритого акціонерного товариства "Інформаційно-обчислювальний центр" (, адреса: 85323, Донецька обл., м.Мирноград, вул.Ватутіна, буд.18) про порушення провадження у справі про банкрутство на підставі ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Донецької області від 17.10.18р. Державне відкрите акціонерне товариство "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії - Карпенка А. А.

Як вбачається з наданої позивачем довідки ДВАТ «Інформаційно-обчислювальний центр» №07/11 від 06.11.15р. заборгованість по заробітній платі перед позивачкою становить 16618,00грн.

Згідно наданої відповідачем довідки про стан заборгованості із заробітної плати за банкрутом станом на 10.10.18р. заборгованість із заробітної плати підприємства в загальному розмірі становить 289269,31грн., в т.ч. перед ОСОБА_1 -17434,00грн.

Станом на теперішній час вказана заборгованість не сплачена.

Банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Боржник, який знаходиться в процедурі банкрутства перебуває в особливому правовому стані, який обумовлений його неплатоспрожністю, системний аналіз положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, якій змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до ст.45 Закону про банкрутство кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому, у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.

Ліквідатор, як уповноважена особа відповідача, на виконання вимог Закону включив наявну заборгованість банкрута по заробітній платі до реєстру вимог кредиторів.

Порядок погашення заборгованості перед кредиторами передбачений ст.45 Закону про банкрутство та є єдиним можливим способом задоволення вимог кредиторів боржника, який визнаний банкрутом, інший будь-який спосіб Законом не передбачений.

З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 16618,00грн. є обґрунтованими доведеними та визнаються судом в повному обсязі.

Позивачка просить також стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 33285,49грн.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В силу статті 38 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Таким чином, розмір зобов`язань повинен бути зафіксований саме на час прийняття постанови.

25.01.18р. позивачка була звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, постанова про визнання боржника банкрутом винесена судом 17.10.18р., таким чином сума середнього заробітку за час розрахунку при звільненні за період з 25.01.18р. по 17.10.18р. за розрахунком суду становить 18371,22грн.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені визнаються судом частково у сумі 18371,22грн. В іншій частині таких вимог суд визнає за необхідне відмовити.

Стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000,00гн., суд встановив наступне:

В силу статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1). Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4). Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.5).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежить від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви через невиплату заробітної плати, відсутність запису в трудовій книжці про звільнення, маючи малолітнього сина позивача, не мала можливості працевлаштуватися іншу роботу, придбавати життєво необхідні речі та продукти харчування, тощо.

Таким чином бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті заробітної плати та невнесення запису в трудову книжку про звільнення, стали причиною моральних страждань позивачки, які полягають у приниженні її гідності, що зумовлено необхідністю просити гроші для придбання життєво-необхідних речей, тобто наявний причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача та моральною шкодою позивача.

За таких обставин, беручи до уваги, що 11.12.17р. наказом Міненерговугілля №740 прийнято рішення про припинення діяльності Державного відкритого акціонерного товариства «Ініформаційно-обчислювальний центр» шляхом його ліквідації, внаслідок чого була виявлена неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів, в тому числі зобов`язання боржника перед працівниками, що стало підставою для звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, суд визнає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди частково в сумі 3000,00грн.

Таким чином, суд визнає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 , м.Мирноград частково та стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства "Інформаційно-обчислювальний центр" заборгованість по заробітній платі в розмірі 16618,00грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 18371,22грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне:

Адвокатом позивача здійснено попередній розрахунок судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00грн., з яких: консультація клієнта, узгодження правової позиції 1000,00грн., складання та подання позовної заяви до господарського суду Донецької області в сумі 3000,00грн. (з розрахунку 1 година 500грн.) та 2000,00грн. за участь в судових засіданнях (з розрахунку 1 судове засідання 1000,00грн.).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України. передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4).

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.5 ст.129 ГПК України).

Дослідивши текст складеної представником позовної заяви та додані до неї матеріали, беручи до уваги тривалість судових засідань (в с/з 25.06.19р. з 11:35год. по 11:42год, в с/з 03.10.19р. з 12:07год по 12:30год.), в яких був присутній представник позивача, враховуючи часткове задоволення заявлених позовних вимог, суд вважає, що судові витрати в розмірі 6000,00грн. є неспіврозмірними із часом, витраченим на надання послуг (6 годин для складання позовної заяви), та обсягом наданих послуг, у зв`язку з чим визнає за можливе покласти на відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00грн.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 40 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р. №4212-VI., ст.ст. 3, 7, ч.6 ст.12, ст.ст. 13, 73-81, 86, 91, 129, 236-238, 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.17р. №2147-VIII, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 , м.Мирноград, Донецька область до відповідача ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область про стягнення невиплаченої заробітної плати, заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди №б/н від 04.06.19р. (ціна позову 54903,49грн.) в межах справи №905/1340/18 про банкрутство ДВАТ "Інформаційно-обчислювальний центр" частково.

Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства "Інформаційно-обчислювальний центр" (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Ватутіна, буд.18, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) заборгованість по заробітній платі в розмірі 16618,00грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 18371,22грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00грн.

Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства "Інформаційно-обчислювальний центр" (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Ватутіна, буд.18, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу частково в сумі 2000грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, встановлені ст.ст.254, 256, 257 ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) м . Мирноград, Донецька область.

Відповідач: Державного відкритого акціонерного товариства "Інформаційно-обчислювальний центр" (), м.Мирноград, Донецька область в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Карпенка А.А.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.19р.

Суддя С.С. Тарапата