РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.10.2019Справа № 910/11939/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (25015, м. Кропивницький, бульвар Студентський 15)

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85)

про стягнення 510 624,60 грн.

за участю представників

від позивача: Григоренко В.В.

від відповідача: не з`явились

У судовому засіданні 16.10.2019, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 510 624,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що відповідач всупереч умовам укладеного між сторонами договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 не виконав належним чином своїх зобов`язань щодо своєчасного та повного розрахунку за надані позивачем послуги в період з лютого по березень 2019 року, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості перед позивачем у розмірі 328 866,92 грн та підставою для нарахування пені у розмірі 163 930,68 грн, 3% річних у розмірі 13 473,75 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 353,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/11939/19 та вирішив розглядати справу в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні 02.10.2019.

23.09.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що ДПЗД "Укрінтеренерго" є єдиним постачальником електричної енергії на території України, на якого покладені функції постачальника «останньої надії». За доводами відповідача, підприємство приклало максимум зусиль для забезпечення 100% розрахунку з позивачем за послуги з розподілу електричної енергії за січень та лютий 2019 року, в тому числі і за рахунок власних коштів, при тому, що рівень розрахунків споживачів, розташованих на ліцензованій території діяльності ПАТ «Кіровоградобленерго» за лютий становить 28%, за березень - 59%. Отже, несвоєчасне проведення розрахунків споживачів призвело до значної заборгованості відповідача перед позивачем.

У судовому засіданні 02.10.2019 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 16.10.2019.

У судове засідання, призначене на 16.10.2019, з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляв, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №399.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду за зазначене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Між Приватним акціонерним товариством "Кіровоградобленерго" (надалі - Оператор системи, позивач) та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (надалі- Електропостачальник, відповідач) було укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору від 19.12.2018 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам Постачальника як послуги Оператора системи. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Постачальника до умов цього договору.

Згідно п. 2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі- ПРРЕЕ), датою початку дії договору є наступний робочий день від дня отримання Оператором системи розподілу заяви-приєднання.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що на підставі цього договору Оператор системи забезпечує недискримінаційий доступ Постачальника до мереж Оператора системи з метою реалізації Постачальником як суб`єктом роздрібного ринку своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності Оператора системи.

На виконання п. 2.2 договору Постачальник здійснює оплату послуг з розподілу (передачі) згідно з умовами глави 3 цього договору та інші послуги Оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.2 договору Постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу (передачі) за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії, розподіл (передачу) забезпечує Постачальник.

Згідно з п. 3.3. договору та п. 1 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць, тобто з 01 числа місяця до останнього числа місяця включно.

Згідно п. з додатку № 2 "Порядок розрахунків" Постачальник до кінця місяця, що передує наступному розрахунковому періоду, здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії у формі попередньої оплати у розмірі 100% замовленого обсягу купівлі електричної енергії, який визначено згідно до Договору, на рахунок Оператора системи. Датою здійснення оплати за виставленими Оператором системи Постачальнику платіжними документами є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на рахунок Оператора системи.

Згідно з п. 6 Додатку № 1 до договору Оператор системи надає Постачальнику повідомлення про планові місячні обсяги розподілу електричної енергії на розрахунковий період за сукупністю споживачів, які обрали спосіб оплати послуг з розподілу Постачальником, та рахунок на оплату за послуги з розподілу на електронну пошту Постачальника до 12-ї години 16-го числа місяця, що передує розрахунковому.

Оператор системи розподілу формує та надсилає або передає Постачальнику на підписання Акт надання послуг з розподілу електричної енергії.

Так, на виконання умов договору у лютому 2019 року позивач надав, а відповідач в свою чергу отримав послуги з розподілу електричної енергії в наступному обсязі:

- 1 клас - 29 218 кВт/год., ціна послуги 0,20112 грн./кВт/год., на суму 5 876,32 грн.;

- 2 клас - 954 788 кВт/год., ціна послуги 0,81845 грн./кВт/год., на суму 781 466,24 грн.;

Вартість надання послуг з розподілу електричної енергії склала 787 322,56 грн., ПДВ - 157 464,51 грн., всього - 944 787,07 грн.

У березні 2019 року послуги з розподілу електричної енергії надавались в обсязі:

- 1 клас - 24 186 кВт/год., ціна послуги 0,20112 грн./кВт/год., на суму 4 864,29 грн.;

- 2 клас - 328 904 кВт/год., ціна послуги 0,81845 грн./кВт/год., на суму 269 191,48 грн.

Вартість надання послуг з розподілу електричної енергії склала 274 055,77 грн., ПДВ -54811,15 грн., всього - 328 866,92 грн.

Факт надання послуг з розподілу електроенергії та відсутність жодних претензій з боку відповідача підтверджується підписаними обома сторонами Актами приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії від 28.02.2019 та від 31.03.2019 і пред`явленими до оплати рахунками позивача №1302 від 05.03.2019 на суму 944 787,07 грн та №1338 від 04.04.2019 на суму 1 273 653,99 грн.

З долучених до матеріалів справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що вищевказані рахунки були отримані відповідачем 14.02.2019 та 12.04.2019 відповідно.

Згідно з п.п. 5 п. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" балансуюча група - об`єднання учасників ринку, що створюється на підставі договору про створення балансуючої групи, у межах якого визначений договором учасник ринку, який входить до такого об`єднання, несе відповідальність за баланс електричної енергії всіх інших учасників ринку, що входять до такого об`єднання.

Пунктом 1.2.6 ПРРЕЕ передбачено, що у разі постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" послугу з розподілу (передачі) електричної енергії для потреб споживачів, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи, оплачує відповідний електропостачальник за усією сукупністю зазначених споживачів, постачання яким здійснює постачальник "останньої надії".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р ДПЗД "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 01.01.2021. Територія здійснення діяльності ДПЗД "Укрінтеренерго" як постачальника "останньої надії" - територія України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" здійснюється виключно у таких випадках:

- банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

- завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

- невиконання або неналежного виконання електропостачальником Правил ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

- необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником;

- в інших випадках, передбачених ПРРЕЕ.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії виключно на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно до п. 1.2.9 ПРРЕЕ.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України передбачено обов`язок боржника щодо виконання взятого на себе зобов`язання, а кредитора - щодо прийняти ним особисто виконання такого зобов`язання.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушуючи умов договору здійснив розрахунок за надані в лютому 2019 року послуги з розподілу електричної енергії лише 30.07.2019, про що свідчить платіжне доручення №142114595 від 30.07.2019. При цьому, за надані позивачем у березні 2019 року послуги, оплати з боку відповідача взагалі не надходили.

Відповідно до п. 4.2 договору Постачальник зобов`язаний виконувати умови договору та здійснювати оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 Договору та додатку 1 до цього договору та інших платежів, необхідність яких випливає з умов Договору.

Пунктом п. 20 додатку 1 до договору встановлено, що Постачальник "останньої надії" здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії одним платежем до 15-го числа поточного розрахункового періоду в розмірі 100% замовленого обсягу купівлі електричної енергії.

Приймаючи до уваги зазначене та враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання зобов`язання щодо оплати наданих позивачем у березні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії та не спростовано заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та строк оплати є таким, що настав, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 328 866,92 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку щодо вчасного та належного розрахунку за отримані послуги не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання (у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування до відповідача встановленої законом відповідальності.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, за порушення строків оплати наданих послуг за договором позивачем було нараховано пеню у розмірі 163 930,68 грн, за загальний період прострочення з 22.03.2019 по 22.08.2019.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 6.5 договору встановлено, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, Постачальник сплачує Оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

За перерахунком суду розмір пені складає 157 553,75 грн:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
944787.0722.03.2019 - 19.04.20192918.0000 %0.099 %*27023.50
1273653.9920.04.2019 - 25.04.2019618.0000 %0.099 %*7537.24
1273653.9926.04.2019 - 06.06.20194217.5000 %0.096 %*51295.11
1273653.9907.06.2019 - 18.07.20194217.5000 %0.096 %*51295.11
1273653.9919.07.2019 - 29.07.20191117.0000 %0.093 %*13050.59
328866.9230.07.2019 - 22.08.20192417.0000 %0.093 %*7352.20

Отже, за розрахунком суду до стягнення підлягає пеня у розмірі 157 553,75 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Крім того, позивачем за прострочення грошового зобов`язання заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 4 353,25 грн та 3% річних у розмірі 13 473,75 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційні втрати, суд дійшов висновку, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому вимоги в цій частині правомірні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" .

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ідентифікаційний код 19480600) на користь Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (25015, м. Кропивницький, бульвар Студентський 15, ідентифікаційний код 23226362) заборгованість по оплаті наданих у березні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 328 866 (триста двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят шість) грн 92 коп., пеню у розмірі 157 553 (сто п`ятдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят три) грн 75 коп., 3 % річних у розмірі 13 473 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят три) грн 75 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 353 (чотири тисячі триста п`ятдесят три) грн 25 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 563 (сім тисяч п`ятсот шістдесят три) грн 72 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.10.2019

Суддя Л. Г. Пукшин