ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 39/121

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участю представників сторін:

від прокуратури: не прибув;

від позивача: не прибув;

від відповідача: Петренко І.В;

від ДВС: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року (повний текст підписано 19.06.2019 року)

у справі № 39/121 (суддя: Гумега О.В.)

Скаржник (боржник): Державне підприємство "Виробниче об`єднання "Київприлад"

Стягувач: Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Суб`єкт оскарження: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скарга на дії головного державного виконавця по справі № 39/121

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад"

про стягнення заборгованості 6 463 450,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач) до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по пайовим внескам згідно договору № 741 від 17.08.2007 року в розмірі 5598770,00 грн (з урахуванням індексу інфляції) та 864680,00 грн пені, а всього 6463450,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 року у справі № 39/121 позов задоволено повністю.

07.10.2011 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 року у справі № 39/121 були видані накази.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2011 року у справі № 39/121 рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 року у справі № 39/121 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.02.2012 року у справі № 39/121 рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2011 року у справі № 39/121 залишено без змін.

11.11.2011 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 39/121 від 07.10.2011 року про стягнення з Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" на користь Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 6463450,00 грн.

11.04.2012 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві при примусовому виконанні вищезазначеного наказу Господарського суду міста Києва винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках та належать Державному підприємству "Виробниче об`єднання "Київприлад" у межах суми 6463450,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2012 року задоволено повністю заяву Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 рок упо справі № 39/121 до 01.01.2013 року. На період відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 по справі № 39/121 до 01.01.2013 року знято арешт з коштів Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад", який був накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві від 11.04.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2013 року здійснено заміну позивача у справі № 39/121 - Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на його правонаступника - Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); задоволено повністю заяву Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 року по справі № 39/121 до 01.01.2014 року. На період відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 року по справі № 39/121 до 01.01.2014 року знято арешт з коштів Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад", який був накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві від 11.04.2012 року.

29.07.2013 року позивач та відповідач звернулися до суду зі спільною заявою від 26.07.2013 року про затвердження мирової угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року затверджено мирову угоду на стадії виконання від 20.09.2013 року, укладену між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання "Київприлад".

04.06.2019 року через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" (далі - скаржник) надійшла скарга на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 14-юр від 04.06.2019 року (далі - скарга на дії державного виконавця), відповідно до якої скаржник просив суд: визнати дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №59174316 неправомірними та незаконними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №59174316 від 21.05.2019 року; зупинити виконавче провадження ВП №59174316 від 21.05.2019 року до розгляду справи в судах та винесення відповідних рішень.

Господарський суд міста Києва задовольнив скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 14-юр від 04.06.2019 року у справі № 39/121 своєю ухвалою від 18.06.2019 року (повний текст підписано 19.06.2019 року). Визнав неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №59174316. Визнав неправомірною постанову головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни про відкриття виконавчого провадження №59174316 від 21.05.2019 року. Зобов`язав головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Штойку Людмилу Романівну усунути порушення (поновити порушене право Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад") у зв`язку з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження №59174316 від 21.05.2019 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Солом`янський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким скаргу Державного підприємство "Виробниче об`єднання "Київприлад" до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на дії головного державного виконавця по справі № 39/121 про відкриття виконавчого провадження №59174316 від 21.05.2019 року - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ст.ст. 1, 3, 4, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження»

Так, скаржник зазначив, що у заяві стягував визначив питання примусового стягнення коштів, аргументуючи не виконання боржником мирової угоди, за умовами якої є зобов`язання вчинити дії та друга обставина - не скасоване судове рішення про стягнення коштів.

Крім того, скаржник вказав, що подані боржником документи та викладені доводи у скарзі до суду, при відкритті виконавчого провадження виконавцю відомі не були, ухвали про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню теж не надано, а тому висновок суду про відсутність примусових заходів не ґрунтуються на дійсних обставинах та матеріалах справи №39/121.

Також, за твердженням скаржника, боржник не позбавлений права подати заяву в порядку ст. 328 Господарського процесуального кодексу України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 року справу № 39/121 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 39/121 залишив без руху своєю ухвалою від 22.07.2019.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому розмірі згідно з чинним законодавством та докази надсилання на адресу учасників справи апеляційної скарги з додатками

Відтак, скаржником були усунені недоліки поданої апеляційної скарги.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2019 року, у зв`язку з перебуванням суддів Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А., у відпустці, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 39/121 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 39/121 своєю ухвалою від 30.08.2019 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О. на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 39/121 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевича А.Г., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд прийняв до провадження апеляційну скаргу Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 39/121 своєю ухвалою від 01.10.2019 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 року відкладено розгляд апеляційної скарги Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 39/121 у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.10.2019 року представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві залишити без задоволення, ухвалу господарського суду без змін.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що суд не ставить під сумнів ухвалу Господарського суду міста Києва, якою затверджено Мирову угоду сторін, як виконавчий документ, а вказує, що вона не передбачає примусового виконання. Зокрема, мирова угода не містить зобов`язання відповідача сплатити на користь позивача борг у сумі 6463450,00 грн, яке могло бути виконано в примусовому порядку.

Представники прокуратури, позивача та ДВС у судове засідання 15.10.2019 року не з`явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 01.10.2019 року на відповідні адреси.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представників прокуратури, позивача та ДВС, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Прокурор та позивач своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзиви на апеляційну скаргу не надали, що згідно з ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції Державне підприємство "Виробниче об`єднання "Київприлад" (скаржник, боржник, ДП ВО "Київприлад") звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скарга, зокрема обґрунтована тим, що 21.05.2019 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Штойкою Людмилою Романівною (далі - державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59174316 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року у справі № 39/121 про стягнення з Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) боргу у сумі 6463450,00 грн (далі - Постанова про відкриття виконавчого провадження). Так, державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження в порушення п. 5, п. 6, п. 7 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404), оскільки: в ухвалі Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року зазначено, що дана ухвала є виконавчим документом, набуває чинності з моменту її прийняття, тобто 23.09.2013 року; дана ухвала затверджена на стадії виконання рішення суду від 26.09.2011 року та виданих наказів від 07.10.2011 року; а тому згідно з п. 7 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404 виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, який набув чинності з 05.10.2016 року; згідно ч. 1.ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-ХІV виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після його постановлення; отже, підстав для відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року у державного виконавця не було, оскільки стягувач пропустив річний строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання;

Крім того, заявник вказав, що ухвала про затвердження мирової угоди свідчить лише про затвердження мирової угоди на певних умовах та про закінчення провадження у справі, але не містить у своєму змісті вимог про вчинення певних виконавчих дій, які в силу Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню.

Водночас скаржник (боржник) повідомив, що на виконання п. 2 Мирової угоди повернув земельну ділянку по вул. Польова, 56-74 у Солом`янському районі м. Києва. Однак подане Комунальним підприємством "Житлоінвест-УКБ" клопотання № К-20737, яке розглядалось на сесії Київської міської раді 04.09.2014 року, було знято з порядку денного, у зв`язку з тим, що мешканці будинків які знаходяться поруч, вийшли на протест під стіни Київради щодо будівництва будинку на цій земельній ділянці, після чого рішенням Київської міської ради від 17.02.2015 року №82/947 земельній ділянці по вул. Польова,56-74 у Солом`янському районі м. Києва надано статус скверу. Про зазначене боржником повідомлялось стягувача, зокрема, листом № 42/49 від 22.03.2018 року;

При цьому, заявник зазначив, що ухвала Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року про затвердження мирової угоди, на виконання якої відкрито виконавче провадження, не відповідає вимогам ст. 4 Закону № 1404, оскільки відсутні строк пред`явлення до виконання та вимога про стягнення боргу.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №59174316 від 21.05.2019 року була отримана скаржником 29.05.2019 року, що підтверджується поштовим конвертом, яким на адресу боржника було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження (рекомендоване відправлення № 610), накладною № 2 рекомендованих відправлень, з відміткою про одержання боржником вказаного рекомендованого відправлення 29.05.2019 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скарга, направлена скаржником до Господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку 04.06.2019 року, тобто подана з дотриманням строку, встановленого ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 21.05.2019 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Штойкою Людмилою Романівною (далі - державний виконавець) на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59174316 з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року у справі № 39/121 про стягнення з Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) боргу у сумі 6463450,00 грн (далі - оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року затверджено Мирову угоду на стадії виконання від 20.09.2013 року, укладену між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання "Київприлад".

Згідно п. ІІ резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття, тобто з 23.09.2013 року.

Так, станом на час постановлення ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 був чинним Закон України від 21.04.1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження".

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України від 21.04.1999 року «Про виконавче провадження» ухвалу про затвердження мирової угоди визначено виконавчим документом.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження", яким Закон № 606 визнано таким, що втратив чинність.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. Закону України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження"ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського процесуального кодексу України (в редакції після 15.12.2017) також встановлено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 3 ст. 193 Господарського процесуального кодексу України, в разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Відповідно до п. 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закон України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

З огляду на викладене, як правильно встановлено судом першої інстанції, ухвала Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року про затвердження мирової угоди пред`являється до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України від 02.06.2016 "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 2 Мирової угоди на стадії виконання від 20.09.2013 року, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року (далі - Мирова угода): "Боржник зобов`язується у строк до 29.07.2016 року надати стягувачу оформлені в установленому порядку документи на виконання рішення Київської міської ради від 22.05.2013 року № 303/9360 "Про звільнення Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" Державного космічного агентства України від сплати пайової участі (внеску) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва"; відповідно до п. 3 Мирової угоди: "Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї Мирової угоди".

Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, після 29.07.2016 року, у разі невиконання боржником п. 2 Мирової угоди на стадії виконання від 20.09.2013 року, стягувач відповідно до положень ст. 12 та п. 5 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України від 02.06.2016 "Про виконавче провадження", мав право протягом трьох років (тобто до 29.07.2019 року) звернутись про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду, у визначеному законом порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ухвала Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року, з примусового виконання якої державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, пред`явлена стягувачем до виконання у строк, встановлений ч. 1 ст. 12 Закону України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження", тобто з дотриманням п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього закону.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що виконавчі дії з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 39/121 від 07.10.2011 року про стягнення з Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" на користь Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) боргу у сумі 6463450,00 грн було завершено 10.12.2013 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 10.12.2013 року (ВП № 29871460), яка постановлена у зв`язку з надходженням до відділу примусового виконання рішень ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року по справі № 39/121 про затвердження Мирової угоди (а.с. 229 т. 2).

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2019 року винесена за пред`явленим до виконання іншим виконавчим документом, а саме ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року.

Так, як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року, якою затверджено Мирову угоду сторін, її виконання не передбачає застосування заходів примусового виконання.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, мирова угода не містить зобов`язання Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" сплатити на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) боргу у сумі 6463450,00 грн, яке могло би бути виконане в примусовому порядку.

Водночас, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що боржник не позбавлений права подати заяву в порядку ст. 328 Господарського процесуального кодексу України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки суд першої інстанції не ставить під сумнів ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, як виконавчий документ, натомість вказує, що вона не передбачає примусового виконання.

Приписами ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження", встановлено вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження").

Згідно з п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, державний виконавець повинен був повернути даний виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження", оскільки, як встановлено вище ухвала Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 року не передбачає застосування заходів примусового виконання.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З огляду на викладене та враховуючи неправомірність дій головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Штойкою Людмилою Романівною щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №59174316, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо задоволення скарги Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 14-юр від 04.06.2019 року у справі № 39/121.

Водночас, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, що подані боржником документи та викладені доводи у скарзі до суду, при відкритті виконавчого провадження виконавцю відомі не були, ухвали про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню теж не надано, а тому висновок суду про відсутність примусових заходів не ґрунтуються на дійсних обставинах та матеріалах справи №39/121, як безпідставні.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі №39/121 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №39/121 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 25.10.2019 року.