номер провадження справи 24/138/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 Справа № 908/1694/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни при секретарі Вака В.С. розглянув у судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Інвест (вул. Львівська, буд. 19, м. Червоноград, Львівська область, 80100, ідентифікаційний код 31228240)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (місцезнаходження юридичної особи: 49126, Дніпропетровська область, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45, ідентифікаційний код 34604386)

про стягнення 3494583,31 грн.

Представники сторін:

від позивача: Хрящевський Р.Й., заступник директора з правових питань, довіреність № 76/08 від 22.08.2019, Статут ТОВ "Агро-Інтест"

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Інвест звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 04.07.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл про стягнення заборгованості в сумі 3494583,31 грн. за договором поставки № 45 від 09.11.2018.

Відповідно до витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 12.07.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Інвест залишено без руху в порядку п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1694/19 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/138/19. Підготовче засідання призначено на 23.09.2019.

03.09.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні просить суд у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідач посилаючись на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення поставки товару. З видаткової накладної неможливо встановити, хто саме її підписав, а отже, встановити особу, яка відвантажила товар. Також не можливо встановити повноваження особи, яка підписала документи. Також позивачем не надано товаро транспортні накладні.

10.09.2019 позивачем надана відповідь на відзив відповідача, в якій позивач не згоден з позицією відповідача.

Ухвалою суду від 23.09.2019 закрито підготовче провадження. Розпочато розгляд справи по суті 23.09.2019 та відкладено розгляд справи на 16.10.2019

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 16.10.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутнього у судовому засіданні учасника процесу.

Учасник процесу оголосили про обізнаність прав та обов`язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки № 45 від 09.11.2018, внаслідок чого сума основного боргу за поставлений товар становить 3 494 583,31 грн. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 16.10.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

09.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агро-Інвест (постачальник) укладений договір поставки № 45 з додатками та протоколом розбіжностей, за умовами якого (п. 1.1.) постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах даного Договору.

Згідно п. 1.2 договору, найменування, асортимент та ціна товару, що постачається зазначається у додатку № 1 до даного договору Специфікація, який є невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 товар постачається постачальником окремими партіями у відповідності з замовленнями на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, у кількості та на дату, вказану у замовленні, власними транспортними засобами та за власний рахунок. У випадку підписання сторонами графіку поставок (додаток № 5), строк поставки визначається відповідно додатку № 5.

Замовлення передаються покупцем по електронному зв`язку. При використанні сторонами засобу передачі замовлення шляхом електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції сторони підписують додаток № 2. Замовлення повинно містити інформацію, вказану у додатку № 3 (п. 2.2 договору).

У пункті 6.1 договору сторони визначили, що ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами специфікації та може бути змінена виключно за передньому узгодженню з покупцем.

Відповідно до п. 3 Додатку № 6 до Договору, оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Договір поставки № 45 від 09.11.2019 підписано уповноваженими особами сторін та скріплено печатками підприємств.

Сторони не надали суду доказів припинення дії договору. Отже, умови договору є чинними на момент розгляду даної справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем у період з 26.03.2019 по 06.05.2019 поставлено ТОВ Український Рітейл товар на загальну суму 7 862 678,93 грн., що підтверджується видатковими долученими до матеріалів справи.

Згідно п. 2.6 договору поставки, зобов`язання з поставки товару вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів Покупцю відповідно до умов даного Договору та чинного законодавства України.

Поставлений товар був прийнятий відповідачем, про що свідчить також печатка відповідача на видаткових накладних. Зазначена в них дата є датою поставки.

Отже, позивачем умови договору виконані належним чином, жодних претензій відповідачем не заявлялось.

Таким чином, з дня поставки товару у відповідача виникли зобов`язання згідно з умовами Договору поставки та нормами чинного законодавства сплатити отриманий товар протягом 30 календарних днів.

Проте, оплата товару у строк, визначений договором, у повному обсязі здійснена не була. Відповідачем оплачено товар частково в сумі 4 368 095,62 грн. Таким чином сума основного боргу за поставлений товар становить 4 368 095,62 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару стала підставою звернення позивача до суду з позовом, за яким було відкрито провадження по даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Правовідносини між сторонами урегульовані договором поставки.

За приписами ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами з підстав того, що видаткові накладні містять підпис та печатку ТОВ "Український Рітейл ", проте не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис. Також у видаткових накладних відсутній номер та дата договору, за яким здійснювалася поставка товару.

При цьому відповідач зазначає, що надання таких документів є порушенням п.3.7. Договору поставки, а отже на підставі п.3.5. Договору поставки відповідач може відстрочити платежі за поставки, поки позивачем не будуть надані належні документи на супроводження товарів.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з такого.

Умовами договору № 45 від 09.112018 сторони визначили порядок приймання товару.

Як зазначалося вище, згідно п. 2.6. договору поставки, зобов`язання з поставки товару вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів Покупцю відповідно до умов даного Договору та чинного законодавства України.

Якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів поставленому товару, умовам договору або вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець має право відмовитися від приймання товару, оформив акт розюіжностей, в порядку п. 3.6. договору даного договору або відстрочити дату розрахунків з постачальником на строк затримки оформлення необхідних документів. (п. 3.5. Договору).

Пунктом 3.6 договору визначено, що у випадках, передбачених п. 3.5 договору, складається акт розбіжностей за участі покупця та особи, яка безпосередньо доставила (передала) товар, в якому зазначаються виявлені при прийманні розбіжності.

Відповідно до п. 3.7. Договору поставки, разом з товаром Постачальник зобов`язаний надати наступні супровідні документи: товарно-транспортну накладну; видаткову накладну; посвідчення якості товару; інші документи на товар, передбачені чинним законодавством України.

Статтею 666 ЦК України, встановлено, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від приймання товару, складення актів розбіжностей стосовно відмови від приймання товару. Також у матеріалах справи відсутнє листування з боку відповідача стосовно виправлення будь-яких невідповідностей у супровідних документах, відсутності супровідних документів на товар, тощо.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд враховує, що на усіх видаткових накладних міститься відбиток круглої печатки юридичної особи відповідача. Суд також враховує, що відповідачем здійснювалася часткова оплата поставленого товару.

Стосовно товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року № 363, визначено, що єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Із зазначеного слідує, що товарно-транспортна накладна складається та використовується у роботі учасниками транспортних відносин і містить в собі відомості, важливі для їх взаємодії, а також для обліку та звітності перевізника. Відповідач з позивачем не мають транспортних відносин між собою, оскільки позивач здійснював поставку товару власними силами в склад відповідача. Отже, у правовідносинах, що склались між позивачем та відповідачем, товарно-транспортна накладна не повинна надаватись відповідачу.

Доказів у спростування того факту, що товар не отримано або не отримано його разом із пакетом документів, визначеним договором відповідач не надав.

Відповідно до ст. ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не довів, що з боку позивача були порушені умови договору щодо поставки товару або надання не належних товаросупровідних документів на товар.

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір основного боргу в сумі 3 494 583,31 грн.

Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості у повному обсязі за договором поставки № 45 від 09.11.2019, не спростував висновків суду та доводів позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог щодо стягнення основного боргу за поставлений товар у розмірі 3 494 583,31 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 52 418,75 грн.

Керуючись ст. ст. 123, ,129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (бульвар Слави, буд. 45, м. Дніпро, 49126, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Інвест (вул. Львівська, буд. 19, м. Червоноград, Львівська область, 80100, ідентифікаційний код 31228240) 3 494 583 (три мільйона чотириста дев`яносто чотири тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. 31 коп. основного боргу та 52 418 (п`ятдесят дві тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 75 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.10.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян