номер провадження справи 34/33/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 Справа № 908/1245/19
м.Запоріжжя
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,
при секретареві судового засідання Махно О.О.,

розглянувши матеріали справи № 908/1245/19

за позовом Військової частини НОМЕР_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, ідентифікаційний код юридичної особи 24510970 (69002,м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4-А; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4-А, офіс 3, а/с 5012)

про стягнення 18354,00 грн.

за участю уповноважених представників:
від позивача: Ходяков А.М., довіреність № 153/25/пс від 09.01.2019;

від відповідача: Барков В.А., адвокат, ордер ЗП № 110183 від 07.05.2019;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом № 350/153/317/ж від 15.05.2019 (вх. № 1349/08-07/19 від 23.05.2019) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка пені та штрафу за прострочення постачання товару за договором про закупівлю № 69/18 від 04.05.2018 в загальному розмірі 18354,00 грн.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 11, 525, 526, 530, 549, 610, 612, 627 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, п. 2 та п. 4 ст. 231, 193, 218 Господарського кодексу України і обґрунтовано порушенням відповідачем строків виконання зобов`язань за договором про закупівлю.

Згідно з Витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2019 справу № 908/1245/19 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1245/19, якій присвоєно номер провадження 34/33/19. Суд постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначивши судове засідання на 17.07.2019 о 10 год. 30 хв., про що сторони повідомлені належним чином.

25.06.2019 до канцелярії суду від відповідача у даній справі надійшов відзив від 24.06.2019 на позовну заяву.

26.06.2019 до канцелярії суду від відповідача у даній справі надійшло клопотання від 24.06.2019 про зменшення розміру штрафних санкцій до 1 гривні та заява від 24.06.2019 про визнання неналежними доказів.

08.07.2019 до канцелярії суду від відповідача у даній справі надійшли письмові пояснення від 04.07.2019 до відзиву та клопотання від 04.07.2019 про долучення доказів.

09.07.2019 до канцелярії суду від позивача у даній справі надійшла відповідь № 350/153/421/ж від 04.07.2019 на відзив.

10.07.2019 до канцелярії суду від відповідача у даній справі надійшли письмові заперечення від 09.07.2019 на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 17.07.2019 суд повідомив про надходження від сторін письмових документів: відзиву, який подано у встановлений судом строк, з доказами направлення іншій стороні, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, письмових пояснень, заяв та клопотань.

Враховуючи подання сторонами письмових документів своєчасно та з доказами направлення іншим сторонам у справі, суд прийняв вищевказані письмові документи до розгляду.

Представники сторін надали усні пояснення у справі.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та відповідь на відзив, а також заперечив проти клопотання відповідача від 24.06.2019 про зменшення розміру штрафних санкцій до 1 гривні та заяви від 24.06.2019 про визнання неналежними доказів.

Представник відповідача підтримав відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, а також подані клопотання, заяву та письмові пояснення.

По закінченні судового засідання 17.07.2019, суд, з власної ініціативи, для належної підготовки справи для розгляду, з урахуванням поданих сторонами документів та наданих пояснень в судовому засіданні 17.07.2019, продовжив строк підготовчого засідання на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 04.09.2019 об 11 год. 00 хв.

04.09.2019 підготовче засідання продовжено.

Суд повідомив про надходження від позивача додаткових письмових пояснень без доказів направлення відповідачу у справі. Представник позивача вручив примірник пояснень представникові відповідача в судовому засіданні під розписку.

Присутні представники учасників справи надали суду пояснення з предмету спору.

По закінченні судового засідання, суд, враховуючи необхідність відповідачу ознайомитись із наданими позивачем поясненнями, відклав підготовче засідання на 18.09.2019 о 10 год. 00 хв.

11.09.2019 до канцелярії суду від відповідача у справі надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку з щорічною відпусткою представника відповідача.

17.09.2019 до канцелярії суду від позивача у справі надійшли додаткові письмові пояснення, з урахуванням усних пояснень, наданих в судовому засіданні 04.09.2019.

В судовому засіданні 18.09.2019 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг .

В судовому засіданны 18.09.2019 суд повідомив присутнього представника позивача про надходження заяви позивача про відкладення судового засідання.

Додаткові письмові пояснення від 12.09.2019 № 350/153/586/пс з доказами направлення пояснень відповідачеві прийняті судом до розгляду.

Представник позивача надав суду для огляду всі оригінали документів, доданих до матеріалів справи в підтвердження позовних вимог та наголосив про направлення відповідачеві повідомлення про готовність до виконання умов договору разом із примірниками оригіналів договорів.

Судом оглянуті всі представлені представником позивача оригінали документів. Оригінали документів повернуті представникові позивача.

В судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення з приводу поданих документів та наявності доказів направлення відповідачеві повідомлення про готовність до виконання умов договору разом із примірниками оригіналів договорів, які будуть подані до суду до початку розгляду справи по суті.

Судом залишена без задоволення заява відповідача про відкладення підготовчого засідання, з підстав спливу строку підготовчого провадження, з урахуванням продовження цього строку на тридцять днів, 18.09.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

За наслідками судового засідання, суд, на підставі ст. 185 ГПК України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 17.10.2019 о 11 год. 00 хв., про що сторони повідомлені ухвалою.

В судовому засіданні 17.10.2019 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Зокрема, позивач вказує, що відповідно до договору про закупівлю товарів за державні кошти від 04.05.2018 №69/18, який укладений між сторонами, відповідач мав здійснити поставку товару на суму 257600,00 грн у строк до 01.07.2018. Відповідач поставив товар з простроченням, а саме: частина товару в сумі 193200,00 грн поставлена 31.07.2018 з простроченням у 29 днів, а решта товару на суму 64400,00 грн. поставлена 07.11.2018 з простроченням у 128 днів. З огляду на це позивач на підставі п. 7.2 договору нарахував пеню в розмірі 0,1% від вартості товару, за яким допущено прострочення поставки, та додатково штраф у розмірі 7% за прострочення поставки на строк понад 30 днів, у загальному розмірі 18354,00 грн.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, посилається на те, що відповідно до умов п. 1.4, абз. 2 п. 5.1 договору та додатку №1 до договору (Специфікація) позивач повинен був надіслати відповідачу письмове повідомлення про готовність до виконання умов договору, згідно з яким мала здійснюватись поставка. Позивач не надіслав відповідачу таке повідомлення, тому відповідач здійснив поставку товару 27.07.2018 на власний розсуд. Крім того, відповідач вважає, що акти приймання-передачі товару, які позивач долучив до позовної заяви, оформлені не уповноваженими особами, а саме: затверджені ТВО командира військової частини НОМЕР_3 , а не військовою частиною НОМЕР_4 , яка організовує приймання товару згідно з розділом 11 договору. Відповідач зауважив, що позивач не надав доказів на підтвердження повноважень осіб, які підписали позовну заяву та засвідчили копії доданих до позовної заяви документів. Крім того, відповідач вважає, що копії доданих до позову документів не засвідчені у встановленому порядку. У зв`язку з цим відповідач подав заву про визнання додатків до позову неналежними доказами. Вважає представників позивача, що беруть участь у справі не уповноваженими.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що військова частина НОМЕР_1 надіслала відповідачу повідомлення про готовність до виконання умов договору №350/129/138/624/пс від 07.05.2018 з супровідним листом №350/124/394/пс від 08.05.2018. Щодо дати виконання зобов`язань відповідача з поставки товару позивач відзначив, що в п. 5.4 договору чітко визначено, що датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником акту прийому-передачі товару при наявності акта приймання-передачі. З огляду на це позивач вважає, що акт прийому поставленого товару не міг бути затверджений раніше, ніж акт приймання-передачі, який датований саме 31.07.2018.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив заперечив факт отримання повідомлення замовника про готовність до виконання умов договору. Крім того, зауважив, що надане позивачем повідомлення складено військовою частиною НОМЕР_1 , тоді як за умовами розділу 11 договору обов`язки вантажоотримувача з боку замовника виконують військові частини НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

За наслідками судового засідання 17.10.2019 суд прийняв рішення, проголосив його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

04.05.2018 між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Промелектроніка (постачальник, відповідач у справі) укладено договір про закупівлю №69/18 (далі договір).

Відповідно до п.1.2 договору постачальник зобов`язується поставити замовникові товар у кількості та у строки, визначені у специфікації товару (додаток № 1 до договору). Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

У пункті 3.1 сторони домовилися про те, що сума договору становить 257600,00 грн, у тому числі ПДВ (20%) у розмірі 42933,33 грн.

Пунктом 5.1 договору визначено строк постачання товару: згідно зі специфікацією товару (додаток № 1 до договору). Товар постачається силами (засобами) постачальника після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник у повідомленні визначає обсяги поставки товару та конкретне місце постачання (вантажоотримувача замовника). Замовник може надавати повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару.

Згідно з п. 5.4 договору датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару (форма додаток № 3 до договору).

Замовник затверджує акт прийому поставленого товару (форма додаток № 3 до договору) при наявності акта приймання-передачі (форма додаток № 22 до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440).

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за порушення строків (термінів) постачання товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.2, 2.3, та 5.1 цього договору, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Штрафні санкції до постачальника за порушення строків (термінів) поставки товару не застосовуються з моменту затвердження без претензій акту приймання-передачі (форма-додаток 22, до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440).

Відповідно до п.10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами. Термін дії договору включно до 31 грудня 2018 року, а в частині гарантійних зобов`язань до повного їх виконання.

04.05.2018 сторони підписали специфікацію до договору, в якій погодили поставку такого товару: прилади МИ-29Б (МИ-29Б1) в кількості 8 одиниць; термін постачання товару: включно до 01.07.2018 за письмовим повідомленням замовника; вартість товару за одиницю 32200,00 грн, загальна 257600,00 грн (з ПДВ).

31.07.2018 ТВО командира військової частини НОМЕР_3 підполковником В.А.Галінським затверджено акт приймання-передачі № 265, який свідчить про поставку відповідачем товару (Магнетрон МИ-29Б1 6 одиниць) на загальну суму 193200,00 грн.

07.11.2018 ТВО командира військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_1 затверджено акт приймання-передачі № 682, яким засвідчено поставку відповідачем решти товару (Магнетрон МИ-29Б 2 одиниці) на загальну суму 64400,00 грн.

Як зазначає у позові позивач, зобов`язання з поставки товару відповідачем виконано в повному обсязі, однак з порушенням визначеного договором строку. Акт прийому поставленого товару № 265 замовником затверджено 31.07.2018, а отже відповідачем порушено термін постачання товару на 29 днів. Акт прийому поставленого товару № 682 замовником затверджено 07.11.2018, тобто з простроченням терміну поставки на 128 днів.

Відповідач вважає, що прострочення виконання зобов`язання з поставки відсутнє, оскільки позивач не направив відповідачу повідомлення про готовність до виконання договору, згідно з яким мала здійснюватись поставка. Відповідач здійснив поставку товару без такого повідомлення на власний розсуд.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з нижчевикладеного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Правовідносини сторін є господарськими та виникли на підставі договору про закупівлю №69/18 від 04.05.2018, який за змістом закріплених у ньому прав та обов`язків сторін є договором поставки.

Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у Специфікації визначено граничний термін поставки товару: включно до 01.07.2018 за письмовим повідомленням замовника.

Доказів поставки товару у термін, визначений сторонами у договорі, як і доказів зміни сторонами граничного строку поставки, відповідач не надав.

Моментом виконання зобов`язань постачальника з постачання товару сторони у п. 5.4 договору визначили дату затвердження замовником акту прийому поставленого товару.

Акт прийому поставленого товару № 265 замовником затверджено 31.07.2018.

Отже, зважаючи на визначений сторонами у договорі момент виконання зобов`язань з поставки товару, суд погоджується з доводами позивача про прострочення відповідачем зобов`язання з поставки товару за актом № 265 на 29 днів.

Акт прийому поставленого товару № 682 замовником затверджено 07.11.2018, а отже прострочення терміну поставки за цим актом становить 128 днів.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи зі змісту норм ст. 614 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, Цивільний кодекс України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Боржник звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.08.2018 по справі 910/11049/17 та постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 у справі № 6-170цс12.

Відповідач заперечує факт прострочення поставки товару, посилаючись на неотримання від позивача повідомлення про готовність замовника до виконання договору.

Позивач вказує на те, що повідомлення про готовність до виконання умов договору №350/129/138/624/пс від 07.05.2018 було надіслано відповідачу з супровідним листом №350/124/394/пс від 08.05.2018. В повідомленні зазначено місце поставки товару: смт. Новоівницьке, Житомирська область, склад вантажоотримувача замовника, військова частина НОМЕР_3 .

Відповідач, у свою чергу зазначає, що повідомлення про готовність до виконання договору від замовника не отримував, у зв`язку з чим, постачальник 25.06.2018 звернувся до замовника листом за вих. № 216 із пропозицією переглянути термін поставки товару, повідомити про готовність до виконання договору та визначити місце поставки.

Суд, в свою чергу, дослідив надані позивачем оригінали документів, зокрема, докази направлення кореспонденції позивачем на адресу відповідача, згідно яких, встановлено, що військова частина НОМЕР_1 надіслала відповідачу повідомлення про готовність до виконання умов договору №350/129/138/624/пс від 07.05.2018 з супровідним листом №350/124/394/пс від 08.05.2018.

До того ж, у даному випадку, сам факт поставки товару відповідачем у місце поставки, яке визначено у повідомленні замовника (смт. Новоівницьке, Житомирська область, військова частина НОМЕР_3 ) і є відмінним від адреси Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України), свідчить про обізнаність відповідача щодо готовності замовника до виконання умов договору.

Так, в актах приймання-передачі №265 від 31.07.2018 та №682 від 07.11.2018 зазначено, що товар доставлено вантажоодержувачу в/ч НОМЕР_3 , с. Новоівницьке.

Доводи відповідача про неправомірне нарахування позивачем штрафних санкцій по 30.07.2018 з посиланням на те, що фактично товар поставлено за видатковою накладною 27.07.2018, судом до уваги не приймаються, враховуючи визначений за згодою сторін у п.5.4 договору момент виконання зобов`язань за договором (затвердження замовником акту приймання-передачі).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського Кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що пеню за період прострочення виконання зобов`язання розраховано позивачем вірно, відповідно до п. 7.2 договору, 1) за період з 02.07.2018 по 30.07.2018 (29 днів) вартість товару, за яким допущено прострочення поставки, становила 193200,00 грн х ставку пені 0,1% х 29 днів прострочення = 5602,80 грн; за період з 02.07.2018 по 06.11.2018 (128 днів) вартість товару, за яким допущено прострочення поставки, становила 64400,00 грн х ставку пені 0,1% х 128 днів прострочення = 8243,20 грн.

Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 13846,00 грн.

За прострочення поставки товару на суму 64400,00 грн понад 30 днів позивач додатково нарахував штраф відповідно до п. 7.2 договору в розмірі 7% від вартості простроченого товару в наступному розмірі 4508,00 грн (64400,00 грн. х 7%).

Позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 4508,00 грн. є обґрунтованими.

Доводи відповідача про те, що позовна заява та додані до неї документи підписані не уповноваженими особами, а додатки до позову не засвідчені у встановленому порядку, судом відхилені. Суд встановив, що командир військової частини НОМЕР_1 , який підписав позовну заяву, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником військової частини НОМЕР_1 та уповноважений представляти юридичну особу без довіреності. Військова частина НОМЕР_6 , командир якої засвідчив додатки до позову, є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_1 , на підтвердження чого позивач надав відповідну довідку. Оригінали всіх доданих до позову документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оглянуті судом у судовому засіданні та прийняті як належні докази.

До того ж, суд при ухваленні рішення враховує, що предметом даного господарського спору є порушення строків постачання останнім товару відповідно до умов Договору № 69/18, який підписаний т. в.о. командира військової частини НОМЕР_1 і представник ТОВ "Промелектроніка" не заперечує щодо правовідносин між сторонами за цим Договором та зазначив, що виконав усі умови, передбачені Договором.

Військові частини НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , НОМЕР_5 є структурними підрозділами (управліннями, відділами) військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України), довідка про що міститься у матеріалах справи. Інформація до довідки, що міститься у матеріалах справи щодо наявності повноважень командира військової частини НОМЕР_6 взята з Положення про Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ). Положення про Радіотехнічні війська Повітряних Сил (військова частина НОМЕР_6 ), містять інформацію з обмеженим доступом (відповідно до Закону України "Про державну таємницю" та інших керівних документів). Відповідно до наданих повноважень вказані вище військові частини (керівники структурних підрозділів Командування Повітряних Сил України Збройних Сил України) мають право здійснювати листування, готувати документи, виготовляти та завіряти копії документів, вчиняти інші дії необхідні для виконання завдань, покладених на військову частину НОМЕР_1 . Командиром військової частини НОМЕР_6 (структурного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ) є генерал майор ОСОБА_2 . При цьому в позовній заяві зазначалось, що командир військової частини НОМЕР_1 (Командувач Повітряними Силами ЗС України) несе повну відповідальність за стан та діяльність частини (командування), в тому числі - контроль за виконанням договорів, які були укладені військовою частиною НОМЕР_1 , підтвердження даної інформації міститься на офіційному сайті Міністерства оборони України.

Повідомлення про готовність до виконання умов договору за Договором за вихідним № 350/129/138/624ПС від 07.05.2018 було відправлено разом із примірниками оригіналів договорів (копія супровідного листа від 08.05.2019 міститься в матеріалах справи). У матеріалах справи є витяг х журналу вихідної кореспонденції про направлення повідомлення відповідачеві. Отримання оригіналів Договорів Відповідачем не заперечується. Договори і письмове повідомлення направлялися на адресу Відповідача одним пакунком з переліком вмісту та кількістю сторінок. Місце поставки товару за Договором було визначено у письмовому повідомленні, а тому відповідач знав про місце поставки товару та строки поставки. Позивач зазначає, що дана адреса не повідомлялася відповідачу ніяким способом крім, як в повідомлені, а тому сама поставка товару в смт. Новоівницьке, Житомирська область, військова частина НОМЕР_3 , свідчить що повідомлення ним було отримане.

Відповідач подав клопотання (вх. №08-08/13067/19 від 26.06.2019) про зменшення розміру штрафних санкцій, в якому просив суд зменшити штрафні санкції за договором № 69/18 від 04.05.2018 до 1 гривні. Мотивуючи клопотання, посилається на наявність виняткових обставин, які можуть бути підставою для зменшення штрафних санкцій. Зокрема, вказує, що відповідач активно вживав заходів з виконання своїх зобов`язань та виконав договірні зобов`язання в повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними та актами приймання-передачі товару. Вважає, що нараховані штрафні санкції свідчать про мету отримання позивачем додаткового невиправданого прибутку і покладають на відповідача несправедливий непомірний тягар. Крім того, вважає, що позивач здійснив невірний розрахунок штрафних санкцій за період з 01.07.2018 по 31.07.2018, адже товар поставлено покупцю за видатковою накладною 27.07.2018.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд зазначає, що представник відповідача при розгляді справи по суті не підтримував клопотання про зменшенні штрафних санкцій, не посилався на нього та не просив суд зменшити штрафні санкції.

Разом із цим, суд, оцінивши подане клопотання, враховував, що сторони визначили в договорі розмір пені у відповідності до положень ч. 2 ст. 231 Господарського Кодексу України і даний розмір не перевищує законодавчо встановлений розмір відповідальності. Як встановлено судом, строк поставки визначено позивачем відповідно до умов договору, а розрахунок штрафних санкцій виконано вірно. Відповідач не посилався у своєму клопотанні на скрутний фінансовий стан підприємства, не довів суду в установленому чинним ГПК України порядку того факту, що належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, що даний випадок є винятковим, тому суд залишив без задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка пені та штрафу за прострочення постачання товару за договором про закупівлю № 69/18 від 04.05.2018 в загальному розмірі 18354,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 1921,00 грн. за розгляд позовної заяви покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, ідентифікаційний код юридичної особи 24510970 (69002,м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4-А; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4-А, офіс 3, а/с 5012) на користь Військової частини НОМЕР_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) 13846 (тринадцять тисяч вісімсот сорок шість) грн 00 коп. пені, 4508 (чотири тисячі п`ятсот вісім) грн 00 коп. штрафу та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 22.10.2019.

Суддя А.О. Науменко