ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/296/19
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт

на додаткове рішення господарського суду Херсонської області від 06 червня 2019 року

у справі №923/296/19

за позовом Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт

до Товариства з повною відповідальністю Постачтехкомплект

про стягнення 141154,03 грн.,

Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з повною відповідальністю "Постачтехкомплект" заборгованості у розмірі 141154,03 грн., з якої: 126000,00 грн. - сума основного боргу, 11184,66 грн. - сума пені, 922,00 грн. - сума 3% річних та 3047,37 грн. - сума інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31 травня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з повною відповідальністю "Постачтехкомплект" на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" суму основного боргу у розмірі 126000,00 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 1769,67 грн., суму 3% річних у розмірі 600,66 грн., суму пені у розмірі 7207,89 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2033,68 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

05 червня 2019 року до суду від Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій заявник просить здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з Товариства з повною відповідальністю "Постачтехкомлпект" на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" пропорційно задоволеним позовним вимогам. Також позивач просить розгляд заяви проводити без участі позивача та/або його представника.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на ті обставини, що разом з позовною заявою позивачем було надано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесло підприємство і які очікує понести в зв`язку із розглядом позовної заяви Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" до Товариства з повною відповідальністю "Постачтехкомплект", на суму 19617,32 грн..

Представництво інтересів Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" в даній справі у суді першої інстанції здійснювалось Адвокатським об`єднання "КАНОН", на підставі Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019р.

Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" в порядку передбаченому п.5.1, надало АО "КАНОН" доручення (завдання) у відповідності до п. 1 якого, АО "КАНОН" був уповноважений на здійснення представництва інтересів порту в судах загальної юрисдикції по справі № 923/296/19.

Заявник вказує, що на виконання умов договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019, за представництво інтересів підприємства в Господарському суді Херсонської області, ДП "ХМТП" сплатило на користь АО "КАНОН" 18374.75 грн., із них 7000 грн. (2 години) за написання позовної заяви, 4374,75 грн. (1 година 15 хвилин) написання відповіді на відзив та 7000 грн. (2 години) за участь в двох судових засіданнях.

Додатковим рішенням господарського суду Херсонської області від 06 червня 2019 року у справі №923/296/19 (суддя Нікітенко С.В.) відмовлено Державному підприємству "Херсонський морський торговельний порт" у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

При прийнятті додаткового рішення суд, проаналізувавши надані позивачем докази та наведені твердження в обґрунтування заяви щодо розподілу судових витрат, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" здійснено оплату АО "КАНОН" у розмірі 18374,75 грн. саме за надані юридичні послуги у справі № 923/296/19.

Суд зазначив, що з наданих позивачем виписок з рахунку за 25.04.2019р. та 27.05.2019р. неможливо встановити сплату 18374,75 грн. АО "КАНОН", саме за надані юридичні послуги у справі № 923/296/19.

Суд звернув увагу, що 59207,35 грн. перераховані позивачем та отримані АО "КАНОН" - За правову допомогу зг/рах № 19 від 24.04.2019р. Також 85165,20 грн. перераховані позивачем та отримані АО "КАНОН" - За правову допомогу зг/рах № 23 від 27.05.2019р.

Суд також звернув увагу, що позивачем до заяви взагалі не надано рахунку № 19 від 24.04.2019р. та рахунку № 23 від 27.05.2019р., що позбавляє суд права перевірити за які послуги були сплачені вказані кошти.

Відповідно до умов п.4.1. договору № 60Р від 25.03.2019р. сторони встановили, що факт надання послуг оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг.

Акт №19, який наданий позивачем, містить дату 26 квітня 2019 року та Акт № 23 містить дату 31 травня 2019 року. Тобто кошти, були сплачені позивачем раніше, ніж підписані Акти №№ 19 та 23.

Судом також встановлено, що і умови договору № 60Р від 25.03.2019р. не передбачають попередньої оплати наданих юридичних послуг.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували оплату юридичних послуг у розмірі 18374,75 грн. саме по справі № 923/296/19.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження фактично понесених витрат щодо надання йому правничої допомоги у справі № 923/296/19 в розмірі 18374,75 грн., а тому суд дійшов висновку про відмову Державному підприємству "Херсонський морський торговельний порт" у задоволені заяви щодо розподілу судових витрат.

18.06.2019 року до суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт на додаткове рішення господарського суду Херсонської області від 06 червня 2019 року у справі №923/296/19, в якій апелянт просить додаткове рішення скасувати, і винести нове, яким задовольнити заяву ДП «Херсонський МТП» про розподіл судових витрат стосовно стягнення з ТПВ «Постачтехкомплект» 18279,7 грн. (96,05% від задоволених позовних вимог) витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що для вирішення питання стосовно розподілу витрат на професійну правничу допомогу які поніс Позивач у зв`язку із розглядом справи до суду першої інстанції було надано: договір про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019; детальний опис робіт; акт № 19 від 26.04.2019; акт №23 від 31.05.2019; виписка з рахунку стосовно сплати коштів за актом №19 від 26.04.2019; виписка з рахунку, щодо сплати коштів за актом №23 від 31.05.2019.

В оскаржуваному рішенні зазначається, що суд, проаналізувавши надані позивачем докази та наведені твердження в обґрунтування заяви щодо розподілу судових витрат, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що Державне підприємство «Херсонський морський торговельний порт» здійснено оплату Адвокатському об`єднанню "КАНОН" у розмірі 18374,75 грн. саме за надані юридичні послуги у справі №923/296/19.

Дійсно, разом із заявою не надавалось доказів сплати ДП «ХМТП» грошових коштів у розмірі саме 18374,75 грн., оскільки таких доказів не існує і в умовах чинного Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019 - не може існувати, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 4.2 Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019, оплата наданих Виконавцем послуг здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дня, наступного за днем отримання Замовником оригіналу рахунку-фактури оформленого належним чином та після підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг в безготівковій формі, в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

Таким чином, ДП «ХМТП» сплачує загальну суму грошових коштів за відповідним актом, текстом якого деталізовано ціну та вид кожної наданої послуги. З зазначеного слід прийти висновку, що в виписці з рахунку, щодо сплати коштів за актом №23 від 31.05.2019 року та виписці з рахунку, щодо сплати коштів за актом №23 від 31.05.2019 міститься суми за всі надані послуги згідно відповідним актом, а не тільки за послуги стосовно представництва інтересів позивача конкретно у справі №923/296/19. В відповідному акті вписана послуга щодо правової допомоги у справі №923/296/19, а суми цих послуг повністю відповідають заявленим до відшкодування.

Згідно п. 4.1 Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019, факт надання послуг оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг.

Отже, з сукупного аналізу п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України та . 4.1 Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019 слід прийти висновку, що саме акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, в даному разі є доказом обсягу наданих послуг.

Надалі в оскаржуваному рішенні зазначається: «суд звертає увагу, що 59207,35 грн. перераховані позивачем та отримані АО "КАНОН" - за правову допомогу зг/рах № 19 від 24.04.2019. Також 85165,20 грн. перераховані позивачем та отримані АО "КАНОН" - За правову допомогу зг/рах № 23 від 27.05.2019р. Суд також звертає увагу, що позивачем до заяви взагалі не надано рахунку № 19 від 24.04.2019р. та рахунку № 23 від 27.05.2019, що позбавляє суд права перевірити за які послуги були сплачені вказані кошти».

В даному випадку, апелянт вважає, що з рахунків, які вважав за необхідне проаналізувати суд, неможливо було б дійти висновку про відповідну наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги викладені в заяві про винесення додаткового рішення, оскільки з аналізу Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019 вбачається, що він укладений не на представництво інтересів ДП «ХМТП» в окремій справі, а на повне юридичне супроводження підприємства.

В свою чергу, наявність відповідного факту оплати за конкретну послугу в призмі Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019 можливо встановити виключно з аналізу відповідного акту і виписки з рахунку.

Також в оскаржуваному судовому рішенні, суд першої інстанції зазначає, що Акт №19, який наданий позивачем, містить дату 26 квітня 2019 року та Акт № 23 містить дату 31 травня 2019 року. Тобто кошти, були сплачені позивачем раніше, ніж підписані Акти №19, 23.

ДП «ХМТП» не заперечує даних обставин, проте зауважує, що ці факти ні в якому разі не можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат, і більше того ДП «ХМТП» в даному випадку діяв в повній мірі у відповідності до чинного законодавства України.

Повторно звертає увагу суду, що відповідно до п. 4.2 Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019, оплата наданих Виконавцем послуг здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дня, наступного за днем отримання Замовником оригіналу рахунку-фактури оформленого належним чином та після підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг в безготівковій формі, в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

Таким чином, обов`язок сплатити відповідні кошти за Договором про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019 виникає за настання двох обставин: отримання замовником оригіналу рахунку-фактури та підписання сторонами акту приймання- передачі наданих послуг. Проте безпосередньо право ДП «ХМТП» на здійснення платежу може виникнути і без настання даних обставин в сукупності.

Згідно п. 12.2 Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019, цей договір регулюється та тлумачиться відповідно до законодавства України.

Враховуючи, що за умовами Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019 року не має жодних заборон стосовно дострокового виконання грошового зобов`язання, ДП «ХМТП» враховуючи ч. 1 ст. 531 ЦК України здійснив оплату грошових коштів на підставі виставлених рахунків.

Додатково зауважує, що з рахунків які вважав за необхідне проаналізувати суд першої інстанції, неможливо було б дійти висновку про відповідну наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги викладені в заяві про винесення додаткового рішення, а тому апелянт з метою повного і всебічного розгляду справи, надав дані рахунки для аналізу судом апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт на додаткове рішення господарського суду Херсонської області від 06 червня 2019 року у справі №923/296/19 та зупинено апеляційне провадження до набрання законної сили судового рішення по справі №923/296/19 за позовом Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт до Товариства з повною відповідальністю Постачтехкомплект про стягнення 141154,03 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Постачтехкомплект" залишено без задоволення та рішення Господарського суду Херсонської області від 31.05.2019 року у справі № 923/296/19 залишено без змін.

Ухвалою суду від 24.09.2019 року поновлено апеляційне провадження у справі №923/296/19 по розгляду апеляційної скарги Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт на додаткове рішення господарського суду Херсонської області від 06 червня 2019 року. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу по справі №923/296/19 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши апеляційну скаргу, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з повною відповідальністю "Постачтехкомплект" заборгованості у розмірі 141154,03 грн., з якої: 126000,00 грн. - сума основного боргу, 11184,66 грн. - сума пені, 922,00 грн. - сума 3% річних та 3047,37 грн. - сума інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31 травня 2019 року, залишеним без змін Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019, позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з повною відповідальністю "Постачтехкомплект" на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" суму основного боргу у розмірі 126000,00 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 1769,67 грн., суму 3% річних у розмірі 600,66 грн., суму пені у розмірі 7207,89 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2033,68 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

05 червня 2019 року до суду від Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій заявник просить здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з Товариства з повною відповідальністю "Постачтехкомлпект" на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" пропорційно задоволеним позовним вимогам. Також позивач просить розгляд заяви проводити без участі позивача та/або його представника.

Частиною 3 ст.233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Судом встановлено, що представництво інтересів Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" в даній справі у суді першої інстанції здійснювалось Адвокатським об`єднання "КАНОН", на підставі Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019р. (а.с.81-91).

За ордером ХС №136548 від 15.04.19, представництво здійснював адвокат Жук Юрій Валерійович (а.с.92)

Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" в порядку передбаченому п.5.1, надало АО "КАНОН" доручення (завдання) у відповідності до п. 1 якого, АО "КАНОН" був уповноважений на здійснення представництва інтересів порту в судах загальної юрисдикції по справі № 923/296/19.

Заявник вказує, що на виконання умов договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019, за представництво інтересів підприємства в Господарському суді Херсонської області, ДП "ХМТП" сплатило на користь АО "КАНОН" 18374.75 грн., із них 7000 грн. (2 години) за написання позовної заяви, 4374,75 грн. (1 година 15 хвилин) написання відповіді на відзив та 7000 грн. (2 години) за участь в двох судових засіданнях.

З урахуванням заяви позивача про розгляд заяви без його участі, планової відпустки судді з 10.06.2019р. по 17.07.2019р. включно, встановленого десятиденного строку на розгляд вказаної заяви та недопущення порушення процесуальних строків, суд першої інстанції розглянув заяву позивача без виклику представників сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направляв на адресу відповідача заяву про винесення додаткового рішення з додатками, проте відповідач своїх заперечень щодо заяви ДП «Херсонський МТП» не надав.

Також при апеляційному розгляді відповідач не надав відзиву на апеляційну скаргу, хоча був повідомлений належним чином про розгляд апеляційної скарги позивача на додаткове рішення суду від 06.06.2019 року, про що свідчить зокрема , клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, згідно якого представник відповідача знайомився з матеріалами справи 03.07.2019 року.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження обставин щодо понесення судових витрат на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019 (а.с.81-91), ордер ХС №136548 від 15.04.19; детальний опис виконаних робіт, яким встановлено що розмір гонорару адвоката становить 18374,75 грн.; акт № 19 від 26.04.2019; акт №23 від 31.05.2019; виписка з рахунку стосовно сплати коштів за актом №19 від 26.04.2019; виписка з рахунку, щодо сплати коштів за актом №23 від 31.05.2019.

Відповідно до п. 4.2 Договору про надання правової допомоги №60р від 25.03.2019, оплата наданих Виконавцем послуг здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дня, наступного за днем отримання Замовником оригіналу рахунку-фактури оформленого належним чином та після підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг в безготівковій формі, в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

З акту №19 від 26.04.2019 року вбачається перелік юридичних послуг згідно договору про надання правової допомоги №60Р від 25.03.2019р., з якого позивачем виокремлено «підготовка позовної заяви до ТПВ «Постачтехкомплект» про сплату заборгованості (2 години) 7000 грн.». Всього сума по акту складає 59 207,35 грн.

Згідно виписки по рахунку АО «Канон» від 25.04.2019 року, ДП «ХМТП» перераховано 59207,35 грн. «За правову допомогу зг/рах № 19 від 24.04.2019р.»

З акту №23 від 31.05.2019 року також позивачем виокремлено перелік наданих послуг: «підготовка відповіді на відзив по справі №923/296/19 (1 год. 15 хв.) 4374,75 грн.», «участь 16.05.2019 року у судовому засіданні по справі №923/296/19 у господарському суді Херсонської області (1 година) 3500 грн.», «участь 31.05.19 року у судовому засіданні по справі №923/296/19 у господарському суді Херсонської області (1 година) 3500 грн.» Всього сума по акту складає 85 165,20 грн.

Судова колегія, дослідивши наявні матеріали, доходить висновку про обґрунтованість понесених витрат, оскільки позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг), акти виконаних робіт, в яких міститься перелік послуг, наданих адвокатом у даній справі, з посиланням на номер справи, та яку саме послугу надано участь в судовому засіданні, підготовка відзиву.

В апеляційній скарзі апелянтом надано рахунки №19 від 24.04.2019 року на суму 59207,35 грн., №23 від 27.05.2019 року на суму 85165,20 грн.

Також матеріали справи містять докази оплати за актами №19 від 26.04.2019 року та №23 від 31.05.2019 року загальних сум за актами.

Колегія суддів не вбачає порушень у наданих доказах, оскільки акти №19 від 26 квітня 2019 року та №23 від 31.05.2019 року містять перелік послуг, наданих адвокатом саме по цій справі №923/296/19, а виписки по рахунках свідчать про повну оплату вказаних актів, в тому числі і за послуги стосовно представництва інтересів позивача конкретно у справі №923/296/19.

За таких обставин, апеляційний суд критично оцінює висновок суду першої інстанції про те, що з наданих позивачем виписок з рахунку за 25.04.2019р. та 27.05.2019р. неможливо встановити сплату 18374,75 грн. АО "КАНОН", саме за надані юридичні послуги у справі №923/296/19.

Судова колегія вважає обгрунтованими доводи апелянта про те, що оплата наданих послуг, здійснена раніше ніж підписані акти, не є порушенням, та не є підставою вважати, що оплати за актами №19 та №23 не було здійснено.

Тому висновки суду першої інстанції в цій частині, та відповідно, відмова в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат не є обґрунтованою.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем належним чином доведено та документально підтверджено витрати на правову допомогу адвоката у даній справі, надано акти приймання виконаних послуг з переліком послуг, наданих по даній справі, відповідні документи, що свідчать про оплату гонорару, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31 травня 2019 року, залишеним без змін Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019, позов Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" задоволено частково, стягнуто з Товариства з повною відповідальністю "Постачтехкомплект" на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" суму основного боргу у розмірі 126000,00 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 1769,67 грн., суму 3% річних у розмірі 600,66 грн., суму пені у розмірі 7207,89 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2033,68 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Таким чином, позовні вимоги задоволено на 96,05%.

Відтак, до стягнення з Товариства з повною відповідальністю Постачтехкомплект на користь позивача підлягає сума понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 648, 95 грн.

Керуючись ст. ст. 123-129, 233, 244, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт задовольнити.

Додаткове рішення господарського суду Херсонської області від 06 червня 2019 року у справі №923/296/19 скасувати.

Заяву Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити.

Стягнути з Товариства з повною відповідальністю Постачтехкомплект (73000, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 44, ) на користь Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт(73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 4, ) 17 648, 95 грн. (сімнадцять тисяч шістсот сорок вісім грн. 95 коп. ) понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження до Верховного Суду передбачений ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська