ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. м. Київ Справа№ 920/117/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Михайленко С.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 19.09.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 (повний текст складений 21.12.2018)

у справі № 920/117/18 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК"

до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області

про визнання поновленим договору оренди землі

В судовому засіданні 19.09.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, в якому, з урахуванням нової редакції позовної заяви, просить визнати поновленим договір оренди землі, укладений 16.01.2008 між позивачем та Тростянецькою районною державною адміністрацією, у зв`язку з чим вважати укладеною додаткову угоду наступного змісту:

« Додаткова угода№2

до договору оренди землі зареєстрованого 16.01.2008 р. за №05

м. Суми 2018 р.

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, що діє на підставі в особі , з однієї сторони, та Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан - СК" в особі директора Демченка Олександра Миколайовича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, які є сторонами договору оренди землі, що зареєстрований у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України від 16.01.2008 р. за №05 (далі - договір оренди землі), (в подальшому разом іменуються як "сторони", а кожна окремо "Сторона").

Сторони домовились поновити договір оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, у зв`язку з чим вирішили:

1. Викласти пункт 2 договору оренди землі в наступній редакції:

В оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 133,2633 га з яких: кадастровий номер :00:001:1208 - 29,7001 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1207 - 9,4441 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1206 - 4,1908 га ріллі: кадастровий номер :00:001:1205 - 2,7653 ріллі;кадастровий номер:00:001:1209 - 57,2730 га сіножаті; :00:001:1210 - 12,7895 га сіножаті; кадастровий номер :00:001:1204 - 17,1005 га ріллі.

2. Викласти пункт 8 договору оренди землі в наступній редакції:

Договір поновлено на 10 років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

3. Всі інші пункти договору оренди землі залишити без змін і сторони підтверджують щодо них свої права, зобов`язання та відповідальність.

4. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі та набирає чинності з моменту її підписання сторонами і державної реєстрації.

Реквізити сторін:

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в особі___________ Місцезнаходження юридичної особи: 40009, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108. Код______________ Орендодавець________ __________ Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК". Юридична адреса:42645 Сумська область, Тростянецький р-н., с. Дернове, вул. Центральна, 91. Код " Орендар ___________________Демченко О. М..»

Позов обґрунтовано тим, що позивач є добросовісним орендарем, виконав всі вимоги діючого законодавства України щодо реалізації свого переважного права на оренду земельної ділянки, користується земельною ділянкою, своєчасно повідомив відповідача про бажання продовжити Договір, відповідач в свою чергу заперечень позивачу не надав, а тому позивач вважає, що існують всі підстави для визнання судом поновленим Договору, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 у справі № 920/117/18 позов задоволено.

Визнано поновленим договір оренди землі, який укладений між Тростянецькою районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК", що зареєстрований 16 січня 2008 у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України за № 05, площею 133,26 га земель державної власності (землі запасу та резервного фонду) на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області у зв`язку з чим визнано укладеною додаткову угоду наступного змісту:

« Додаткова угода№2

до договору оренди землі зареєстрованого 16.01.2008 р. за №05

м. Суми 2018 р.

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, що діє на підставі в особі, з однієї сторони, та Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан - СК" в особі директора Демченка Олександра Миколайовича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, які є сторонами договору оренди землі, що зареєстрований у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України від 16.01.2008 р. за №05 (далі - договір оренди землі), (в подальшому разом іменуються як "сторони", а кожна окремо "Сторона").

Сторони домовились поновити договір оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, у зв`язку з чим вирішили:

1. Викласти пункт 2 договору оренди землі в наступній редакції:

В оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 133,2633 га з яких: кадастровий номер :00:001:1208 - 29,7001 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1207 - 9,4441 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1206 - 4,1908 га ріллі: кадастровий номер :00:001:1205 - 2,7653 ріллі;кадастровий номер:00:001:1209 - 57,2730 га сіножаті; :00:001:1210 - 12,7895 га сіножаті; кадастровий номер :00:001:1204 - 17,1005 га ріллі.

2. Викласти пункт 8 договору оренди землі в наступній редакції:

Договір поновлено на 10 років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

3. Всі інші пункти договору оренди землі залишити без змін і сторони підтверджують щодо них свої права, зобов`язання та відповідальність.

4. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі та набирає чинності з моменту її підписання сторонами і державної реєстрації.

Реквізити сторін:

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області. Місцезнаходження юридичної особи: 40009, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108. Код Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК". Юридична адреса:42645 Сумська область, Тростянецький р-н., с. Дернове, вул. Центральна, 91. Код ".»
Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК" 1762,00 грн. судового збору.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що наявні підстави для поновлення спірного договору оренди землі відповідно до норм ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки позивач належно виконує свої обов`язки за Договором, що відповідачем не спростовано, до закінчення строку дії договору він повідомив відповідача в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, до листа-повідомлення позивач додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою, а відповідач письмово не повідомив позивача про відмову в поновленні Договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 09.01.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач вважає, що звернення позивача до суду на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» свідчить про зловживанням позивачем нормами чинного законодавства шляхом уникнення земельних торгів, оскільки сторони не дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях до нього представник позивача вказує про обґрунтованість оскаржуваного рішення та зазначає, що апеляційна скарга не містить жодного посилання на не застосування чи неправильне застосування судом норм матеріального права та не містить доводів щодо того, які саме висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи чи не були підтверджені доказами, наявними у справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 у справі № 920/117/18 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 14.03.2019 в режимі відеоконференції.

14.03.2019 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці за сімейними обставинами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 розгляд справи призначено на 18.04.2019.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції оголошувалась перерва у справі, останній раз на 19.09.2019.

Явка представників сторін

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 19.09.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 19.09.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

16.01.2008 між Тростянецькою районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК" було укладено та зареєстровано договір оренди землі, що визнається сторонами та підтверджується наявною в матеріалах справи копією зазначеного Договору (а.с. 9-10).

Згідно п. 43 Договору, останній набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Реєстрація Договору відбулась у відділі Держкомзему Краснопільського району Сумської області 16.01.2008 за № 05.

01.03.2012 до Договору була укладена додаткова угода (а.с.11), якою внесено зміни до пунктів 5, 9, 27 договору щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розміру орендної плати та доповнено п. 27 договору додатковим реченням.

Відповідно до п. 8 Договору його укладено на 10 років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Листом № 08/12 від 08.12.2017, позивач звернувся до відповідача про поновлення Договору, шляхом укладення додаткової угоди, додав до заяви проект додаткової угоди до Договору. Вищезазначений факт сторонами не спростовується та підтверджується копією зазначеного листа та додаткової угоди (а.с.12-14).

Судом першої інстанції встановлено, що в п. 4 проекту додаткової угоди до Договору позивач фактично просить відповідача поновити Договір на тих же умовах, які викладені в Договорі.

Відповідач на зазначений лист відповів листом-повідомленням № 28-18-0.6-177/2-18 від 05.01.2018, відповідно до якого розглянув заяву позивача та повідомив про прийняте рішення, пропонував встановити орендну плату - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також строк дії договору - 7 років. Відповідач вважав за можливе розглянути питання щодо поновлення Договору, однак за умови надання агрохімічного паспорта земельної ділянки та прийняття умов щодо строку оренди і розміру орендної плати (а.с.15-16).

Крім того, відповідач у зазначеному листі просив позивача надати вказані документи у найкоротший термін.

Листом № 18/01 від 18.01.2018 позивач повідомив відповідача про те, що він висловлює згоду на подовження Договору на умовах, які запропоновані відповідачем та зазначив, що він приступив до виготовлення агротехнічного паспорта поля (а.с.17).

31.01.2018 позивач надав відповідачу лист № 31/01 про надання оригіналів агрохімічних паспортів на земельні ділянки.

14.02.2018 позивач направив відповідачу лист № 14.02.2018, в якому зазначено, що укладений Договір подовжено не було, оскільки додаткова угода відповідачем не підписана. Позивач продовжує користуватись спірною земельною ділянкою та, оскільки відповідач не заперечує проти поновлення Договору, позивач просить відповідача підписати додаткову угоду, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Позивач надав суду лист Дернівської сільської ради від 16.02.2018, в якому зазначено, що за час користування земельними ділянками позивачем належно виконувались умови Договору. Земельні ділянки використовувались за призначенням. Заборгованість по орендній платі відсутня (а.с.20).

Крім того, зазначене підтверджується довідкою про відсутність заборгованості (а.с.21).

Позивач вважає, що відповідачем не було відмовлено в продовженні Договору, а позивач продовжив користуватись спірною земельною ділянкою. Відповідачу було направлено проект додаткової угоди до Договору, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", однак відповідач таку угоду не підписав, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Матеріально-правовою підставою свого позову позивач обрав ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що наявні підстави для поновлення спірного договору оренди землі відповідно до норм ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки позивач належно виконує свої обов`язки за Договором, що відповідачем не спростовано, до закінчення строку дії договору він повідомив відповідача в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, до листа-повідомлення позивач додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою, а відповідач письмово не повідомив позивача про відмову в поновленні Договору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі колегія керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі The Sunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати правові норми та судову практику таким чином, яким вона є найбільш очевидною та передбачуваною для учасників цивільного обороту в Україні.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (ч.ч. 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту ч. 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у ч.ч. 1- 5 і ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як вбачається з п. 8 укладеного між сторонами договору, договір укладено на 10 років. Після закінчення строків договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Частиною 1 ст. 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ст. 33 Закону України «Про оренду землі» можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

08.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК" звернулось до Головного управління Держгеокадастру з листом -повідомленням про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, до якої позивачем було додано проект додаткової угоди в наступній редакції:

« Додаткова угода№2

до договору оренди землі зареєстрованого 16.01.2008 р. за №05

м. Суми 2018 р.

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, що діє на підставі__________в особі__________, з однієї сторони, та Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан - СК" в особі директора Демченка Олександра Миколайовича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, які є сторонами договору оренди землі, що зареєстрований у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України від 16.01.2008 р. за №05 (далі - договір оренди землі), (в подальшому разом іменуються як "сторони", а кожна окремо "Сторона").

Сторони домовились та уклали цю додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору землі про наступне:

1. Викласти пункт 1 договору оренди землі в наступній редакції:

Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами :00:001:1208, :00:001:1207, :00:001:1206, :00:001:1205, :00:001:1209, :00:001:1210, :00:001:1204, які розташовані на території Дернівської сільської ради.

2. Викласти пункт 2 договору оренди землі в наступній редакції:

В оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 133,2633 га з яких: кадастровий номер :00:001:1208 - 29,7001 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1207 - 9,4441 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1206 - 4,1908 га ріллі: кадастровий номер :00:001:1205 - 2,7653 ріллі;кадастровий номер:00:001:1209 - 57,2730 га сіножаті; :00:001:1210 - 12,7895 га сіножаті; кадастровий номер :00:001:1204 - 17,1005 га ріллі.

3. Викласти пункт 5 договору оренди в наступній редакції:

Відповідно до статей 15, 18, 24 Закону України «Про оцінку земель» сторони домовилися про те, що Орендар зобов`язується протягом 10-ти днів з дати підписання Сторонами цієї додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди землі замовити за власний рахунок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок та після затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідно до статті 23 Закону України «Про оцінку земель» та пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України подати Орендодавцю Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок разом з проектом додаткової угоди щодо внесення змін до договору оренди земельних ділянок в частині визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та розміру орендної плати, визначеного на її основі.

4. Викласти пункт 8 договору оренди землі в наступній редакції:

Договір подовжено на 10 років. Після закінчення строку договору «Орендар», у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважне право на укладання договору оренди землі на новий строк.

Орендар зобов`язаний повідомити Орендодавця про намір поновити договір оренди землі за 30 днів до спливу строку договору оренди, подавши до листа - повідомлення проект додаткової угоди.

5. Викласти пункт 9 договору оренди землі в наступній редакції:

Орендна плата вноситься орендарем у грошові формі протягом року в розмірі 8% річних від нормативної грошової оцінки землі.

6. Всі інші пункти договору оренди землі залишити без змін і сторони підтверджують щодо них свої права, зобов`язання та відповідальність.

7. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі та набирає чинності з моменту її підписання сторонами і державної реєстрації.

Реквізити сторін:

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в особі________ Місцезнаходження юридичної особи: 40009, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108. Код____________ Орендодавець_______________ Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК". Юридична адреса: Сумська область, Тростянецький р-н., с. Дернове, буд. 91. Код " Орендар_____________Демченко О.М. »
З вищевикладеного вбачається, що позивач, звертаючись з даним позовом до господарського суду, в прохальній частині позовної заяви, так само, як і в новій редакції позовної заяви (а.с. 29) викладає проект додаткової угоди іншого змісту ніж той, що був надісланий позивачем відповідачу разом з листом - повідомленням від 08.12.2017, що не було враховано судом першої інстанції під час прийняття рішення у даній справі.

Натомість судом першої інстанції зазначено лише, що в п. 4 проекту додаткової угоди до Договору (а.с. 13, п. 4 проекту додаткової угоди, який був надісланий позивачем відповідачу в листі - повідомленні) позивач фактично просити відповідача поновити Договір на тих же умовах, які викладені в Договорі.

Розглянувши заяву позивача від 08.12.2017 щодо поновлення строку дії договору оренди землі, зареєстрованого від 16.01.2008 за №05 у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської РФ ДП «ЦДЗК», на земельну ділянку загальною площею 133,2633 га строком на 10 років та розміром орендної плати 1,5 %, що розташована на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області відповідач повідомив позивача, листом - повідомленням про прийняте рішення від 05.01.2018 за вих. №28-18-0.6-177/2-18, що вважає за можливе розглянути питання щодо поновлення договору оренди землі за умови надання агрохімічного паспорта земельної ділянки та прийняття умов строку оренди та розміру орендної плати, а саме строк дії оренди продовжити на 7 років, а оренду плату встановити 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Крім того, відповідач у зазначеному листі просив позивача надати вказані документи у найкоротший термін.

Відповідно до приписів ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Відповідно до вимог ст. 93 ЗК України та ст. 19 Закону України «Про оренду землі» при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Згідно з ст. 5 ЗК України одним з принципів, на яких базується земельне законодавство є забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про охорону земель» з метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксується початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення.

Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

18.01.2018 позивачем було надано відповідь, якою погоджено запропоновані відповідачем умови, однак не надано новий проект додаткової угоди.

Крім того, така згода була надіслана позивачем з порушенням строку, оскільки строк дії договору закінчився 16.01.2018, що було залишено поза увагою судом першої інстанції.

Колегією суддів також встановлено, що об`єктом спірного договору оренди землі була земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 133,26 га, у тому числі 133, 26 га земель державної власності (землі запасу та резервного фонду), з них 63,2 га ріллі, 70,06 га сіножатей, яка знаходиться на території Дернівської сільської ради.

В матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази того, що земельні ділянки кадастровий номер :00:001:1208 - 29,7001 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1207 - 9,4441 га ріллі; кадастровий номер :00:001:1206 - 4,1908 га ріллі: кадастровий номер :00:001:1205 - 2,7653 ріллі;кадастровий номер:00:001:1209 - 57,2730 га сіножаті; :00:001:1210 - 12,7895 га сіножаті; кадастровий номер :00:001:1204 - 17,1005 га ріллі, які зазначені позивачем в проекті додаткової угоди та в прохальній частині позовної заяви входять в межі вище вказаної земельної ділянки, яка визначена у спірному договорі оренди.

Фактично позивач просить поновити договір оренди землі щодо іншого об`єкту оренди, ніж було визначено в 2008 році у спірному договорі оренди.

При цьому текст додаткової угоди № 2, викладений в прохальній частині позову суттєво відрізняється від тексту проекту додаткової угоди № 2, надісланої відповідачу.

В матеріалах справи відсутні додатки до договору оренди землі, зокрема, план або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень її використання та встановлені земельні сервітути, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання - передачі об`єкта оренди, проект відведення у випадках передбачених законом.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на вказані обставини справи, усунувся від дослідження наявних у справі доказів, а тому дійшов помилкового висновку про визнання поновленим договору оренди землі, і як наслідок необґрунтованого висновку про визнання укладеною додаткової угоди в редакції, вказаної позивачем в резолютивній частині позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено скаржником та не спростовано позивачем.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру в Сумській області підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 у справі №920/117/18 підлягає скасуванню з підстав, викладених вище, з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

У відповідності до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати за подання позовної заяви покладаються на позивача, а у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання останнім апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 у справі №920/117/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 у справі №920/117/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення про відмову в позові.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лан-СК" (42645, Сумська область, Тростянецький район, с. Дернове, вул. Центральна, буд. 91, ) на користь Головного управління Держгеокадастру в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25, ) 2 643, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Сумської області видати наказ.

6. Матеріали справи №920/117/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 23.10.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко