ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/413/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.07.2019р. (суддя Азізбекян Т.А. ,повне рішення складено 29.07.2019) №908/413/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс"

до відповідача: Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго"

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

ПП «Запоріжжязв`зоксервіс» звернулося до господарського суду Запорізької області із позовною заявою про стягнення з ПАТ "Запоріжжяобленерго" несплаченої винагороди по актам виконаних робіт за період з липня 2017 по грудень 2018 в сумі 1 131 959, 86 грн.; пені в сумі 128 706, 59 грн.; 3 % річних в сумі 28 271, 24 грн. та інфляційні збитки в сумі 83 537, 29 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.07.2019 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Запоріжжяобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв`язоксервіс" суму основного боргу - 1 131 959 грн. 86 коп., суму пені - 128 706 грн. 59 коп., 3 % річних - 28 271 грн.24 коп., інфляційні збитки - 83 537 грн. 29 коп.

Вказане рішення обгрунтоване невиконанням відповідачем обов`язку сплатити приймальнику суму комісійної винагороди у розмірі 1 131 959, 86 грн. за договором № 9/2-05 від 09.02.2005.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення змінити в частині стягнення пені, зменшивши її розмір до 10000грн.

Апеляційна скарга обгрунтована скрутним фінансовим станом ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 09.02.2005р. між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (клієнт) та ЗАТ "Запоріжзв`язоксервіс" (приймальник) укладений договір на приймання платежів від фізичних осіб № 9/2-05, відповідно до предмету якого клієнт доручає, а приймальник приймає на себе зобов`язання здійснювати підзвітними відділеннями приймальника в м. Бердянськ Запорізької області згідно з додатком № 1 до цього договору, приймання та перерахування сум платежів від фізичних осіб - платників на користь клієнта по Бердянському міському району електричних мереж ВАТ "Запоріжжяобленерго": - за спожиту електричну енергію та по актах про порушення Правил користування електричною енергією - на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ВАТ "Запоріжжяобленерго", відкритий для Бердянського міського РЕМ клієнта згідно з додатком № 2 до цього договору, який є його невід`ємною частиною; - за послуги, які відносяться до іншої діяльності клієнта та інші платежі, узгоджені з ним (повторне підключення, ремонт лічильників, видачу технічних умов, експертизу лічильників, пеню, тощо)- на поточний рахунок ВАТ "Запоріжжяобленерго" відкритий для Бердянського міського РЕМ клієнта.

За умовами розділу 2 договору клієнт забезпечує приймальника зразками платіжних документів на підставі яких здійснюються розрахунки побутових споживачів з БМРЕМ клієнта. Щомісяця після виставлення рахунків клієнт передає приймальнику для використання в роботі інформацію про виконані нарахування побутовим споживачам електроенергії, інформація може бути надана в електронному вигляді по формі згідно з додатком № 4 до цього договору.

В свою чергу, приймальник зобов`язаний надавати побутовим споживачам електричної енергії БМ РЕМ клієнта послуги з прийому платежів на користь клієнта всіма підзвітними установами приймальника в місті Бердянськ Запорізької області шляхом приймання готівки, згідно переліку побутових споживачів і нарахувань по ним, що надаватимуться клієнтом в електронному вигляді.

В розділі 3 договору сторони погодили, що побутові споживачі БМ РЕМ клієнта здійснюють розрахунки з клієнтом на підставі електронних рахунків, виставлених БМ РЕМ клієнта. Оплата за спожиту електричну енергію, по актах про порушення Правил користування електричною енергією, та за надані послуги здійснюється побутовими споживачами в пунктах прийому платежів приймальника з використанням інформації, наданої приймальнику БМ РЕМ клієнта в електронному вигляді про рахунки виставлені БМ РЕМ клієнта.

Сторони домовились, що суми платежів, які приймав приймальник на користь клієнта перераховуються приймальником на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ВАТ "Запоріжжяобленерго", відкритий для БМ РЕМ клієнта та на поточний рахунок ВАТ "Запоріжжяобленерго", відкритий для БМ РЕМ клієнта згідно з пунктами 1.1.1 та 1.1.2 протягом двох банківських днів з моменту внесення платежу побутовим споживачем.

За надані послуги згідно пункту 1.1.1 цього договору БМ РЕМ клієнта сплачує приймальнику винагороду в розмірі 2% від загальної суми платежу, перерахованої приймальником на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання, який вказано в додатку №2, не пізніше 5-ти банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ВАТ "Запоріжжяобленерго" відкритого для БМ РЕМ клієнта на рахунок приймальника.

Підставою для остаточних розрахунків між сторонами є акти виконаних робіт, які підписуються при виконанні сторонами договору.

Пунктом 4.4 договору визначено, що за підсумками надання послуг згідно пункту 1.1.1 в поточному місяці акт виконаних робіт підписують керівник приймальника і начальник БМ РЕМ клієнта. Акти у двох примірниках направляються в БМ РЕМ клієнта щомісяця до 5 -го числа місяця, наступного за звітним. У разі відсутності зауважень, начальник БМ РЕМ клієнта на протязі трьох банківських днів з дати отримання підписує акт виконаних робіт і один примірник повертає іншій стороні. У разі наявності претензій до роботи приймальника начальник БМ РЕМ клієнта зобов`язаний у встановлений термін надати мотивовані заперечення та письмову претензію щодо виконання роботи приймальником. Сплата винагороди за послуги згідно з пунктом 1.1.2 договору здійснюється за рахунок побутових споживачів.

Договір укладений на строк до 31 грудня 2005. Договір набуває чинності з 01 березня 2005 року. У разі подальшої необхідності дії договору, при умові продовження виконання приймальником своїх зобов`язань та за відсутності письмового повідомлення клієнта про припинення дії договору, направленого приймальнику не пізніше одного місяця до закінчення терміну дії цього договору. Договір вважається чинним на такий же термін, та на тих же умовах на протязі наступного календарного року.

Договір № 9/2-05 на приймання платежів від фізичних осіб від 09.02.2005 підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

До договору укладена додаткова угода від 26.12.2016 про внесення змін до договору на приймання платежів від фізичних осіб № 9/2-05 від 09.02.2005, якою пункт 4.2 викладений в такій редакції: "За надані послуги з перерахування платежів за спожиту електричну енергію згідно підпункту "а" пункту 1.1.1 цього договору замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 1, 0% від загальної суми платежів, перерахованих виконавцем на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання, відкритий для БМ РЕМ замовника та який вказаний в додатку № 2 до договору не пізніше 10 - ти банківських днів з дати підписання акту прийому - здачі виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку ВАТ "Запоріжжяобленерго" на рахунок виконавця.

До договору № 9/2-05 від 09.02.2005 сторонами складені акти прийому - здачі виконаних робіт , представлені в матеріалах справи.

Відповідачем обов`язок з оплати позивачу суми комісійної винагороди у розмірі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 1 131 959, 86 грн. не виконаний, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

У зв`язку з тим, що відповідач зобов`язання щодо сплати суми комисійної винагороди не здійснив, позивач, крім основного боргу, просив стягнути інфляційні втрати в сумі 109 097, 05 грн., 3 % річних в сумі 28 598, 56 грн., пеню в сумі 235 580, 47 грн.

Дані обставини не заперечуються сторонами.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, рішення господарського суду оскаржується відповідачем лише в частині зменшення пені до 10000,00грн.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст.ст.525, 526 ЦК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.216, ч.1, 2 ст.218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також повинен врахувати інші інтереси сторін.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Позивач заявлено до стягнення пеню в сумі 128 706, 59 грн.

Вказане нарахування здійснено у відповідності до дійсної суми заборгованості та періоду заборгованості і відповідачем не спростовано.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції заявлялося клопотання про зменшення розміру пені на 50 процентів, яке господарський суд залишив без задоволення.

Вказане клопотання обгрунтоване тим, що ПАТ "Запоріжжяобленерго" - це товариство, 60% капіталу якого належить державі в особі Фонду державного майна України та основним видом діяльності якого є постачання електричної енергії населенню, медичним та освітнім закладам, бюджетним установам, промисловим підприємствам, які мають екологічну броню.

На підтвердження складного фінансового стану відповідач надав експертний висновок судового експерта Давидової О.В, наданого в рамках проведеного економічного дослідження № 282 від 17.05.2018р., баланси та фінансові звіти відповідача за періоди кінець 2017 та кінець 1 півріччя 2018. Згідно з цим висновком станом на 31.12.2017р. основні економічні показники (ліквідність, платоспроможність, рентабельність) характеризують фінансовий стан ПАТ "Запоріжжяобленерго" ознаками критичної неплатоспроможності, фінансової нестабільності та потенційного банкрутства.

Крім того, станом на 30.11.2018р. кредиторська заборгованість відповідача перед ДП "Енергоринок" становила 592, 8 млн. грн.

Станом на 10.12.2018р. податковий борг відповідача з урахуванням штрафних санкцій і пені складав 537, 2 млн. грн.

Також, за даними відповідача, ПАТ "Запоріжжяобленерго" включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що порушення з боку відповідача не завдало збитків позивачу (іншого позивачем суду не доведено).

Враховуючи вищенаведене, а також майновий стан сторін, стан розрахунків та соціальну значущість підприємства відповідача, стягнення на користь позивача процентів річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем, тобто враховуючи, що при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані, апеляційний суд вважає, що в даному випадку наявні підстави, передбачені ч. 1 ст. 233 ГК України, для зменшення, нарахованої позивачем пені на 50%.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції належить змінити в частині стягнення з відповідача пені, зменшивши її на 50%, внаслідок чого стягненню підлягає пеня в сумі 64353,29грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2019р. №908/413/19 змінити в частині стягнення пені, стягнувши з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства «Запоріжзв?язок» 64 353, 29грн. пені.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28.10.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г. Іванов