ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2019 р. Справа№ 920/332/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Суліма В.В.

Кропивної Л.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Тіщенка Дмитра Сергійовича

на рішення Господарського суду Сумської області від 30.05.2019р. (повний текст складено 31.05.2019р.)

у справі №920/332/19 (суддя - Джепа Ю.А.)

за позовом Громадської організації «Українська Асоціація студентів»

до Фізичної особи-підприємця Тіщенка Дмитра Сергійовича

про стягнення 28 839 грн. 18 коп.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення 20 000,00 грн. коштів, сплачених на виконання договору №ВО-02-5/16 від 04.05.2016р., 1 738,10 грн. 3% річних та 7 100,00 грн. інфляційних втрат.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір №ВО-02-5/16 від 04.05.2016р. визнано недійсним в судовому порядку.

1.3. Відповідач свої заперечення на позов не надав, що в силу п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України не позбавляє суд першої інстанції розглянути справу за наявними матеріалами.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. 04.05.2016р. між Українською молодіжною громадською організацією «Українська асоціація студентське самоврядування» (Замовник) та Фізичною особою - підприємцем Тіщенко Дмитром Сергійовичем (Виконавець) було укладено договір №ВО-02-5/16 (далі - Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання послуг з аналізу реалізації міжнародного проекту TEMPUS «IMPRESS», надання консультацій та роз`яснення стосовно проекту, а також участі у заключному заході в рамках проекту.

2.2. Згідно з п. 2.1. Договору Виконавець зобов`язується забезпечити кваліфіковане надання послуг відповідно до умов цього Договору.

2.3. Згідно з п. 2.2. Договору Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість у порядку, встановленому цим Договором.

2.4. Згідно з п. 4.1. Договору вартість наданих послуг Виконавця становить 20 000,00 грн.

2.5. На виконання умов Договору позивач сплатив відповідачу 20 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

2.6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019р. апеляційну скаргу Громадської організації «Українська Асоціація студентів» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.12.2018р. у справі №920/832/18 задоволено.

Рішення Господарського суду Сумської області від 26.12.2018р. у справі №920/832/18 скасовано.

Визнано недійсним договір від 04.05.2016р. №ВО-02-5/16, укладений між Всеукраїнською молодіжною громадською організацією «Українська асоціація студентського самоврядування» та Фізичною особою-підприємцем Тіщенко Дмитром Сергійовичем.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 30.05.2019р. у справі №920/332/19 позов задоволено повністю.

3.2. Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в силу ст. 236 Цивільного кодексу України договір є недійсним з моменту його вчинення, а тому в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути отримані ним кошти за недійсним правочином та сплатити 1 739,18 грн. 3 % річних та 7 100,00 грн. інфляційних відповідно до ст. 625 ЦК України.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 30.05.2019р. та прийняти нове про відмову в позові повністю.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що ним на виконання умов Договору виконано роботи, що підтверджується актом виконаних робіт від 24.05.2016р.

4.3. На переконання апелянта визнання судом недійсним Договору призвело до припинення господарського зобов`язання за таким договором лише на майбутнє, оскільки позивач не може повернути спожиті послуги за таким договором.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач заперечує проти позову, посилаючись на те, що ст. 207 Господарського кодексу України була виключена відповідно до Закону України від 06.02.2018р. №2275-VIII «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», що набрав чинності 17.06.2018р., а тому її не можна застосовувати до даних правовідносин .

В силу ст. 236 Цивільного кодексу України правочин є недійсним з моменту його вчинення.

5.2. Щодо акту надання послуг, то він не був наданий до суду першої інстанції, а підстави поважності їх неподання є неповажними.

Крім того, акт зі сторони позивача підписаний не уповноваженою на це особою.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 22.08.2019р. на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Тіщенка Дмитра Сергійовича на рішення Господарського суду Сумської області від 30.05.2019р. у справі №920/332/19.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі №927/332/19 та призначено до розгляду апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця Тіщенка Дмитра Сергійовича на рішення Господарського суду Сумської області від 30.05.2019р. у справі №920/332/19у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Джерела права й акти їх застосування

7.1. Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

7.2. Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

7.3. Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

7.4. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи..

7.5. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

7.6. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, Договір, за яким позивач сплатив відповідачу 20 000,00 грн., визнано недійсним постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019р. у справі №920/832/18.

Приймаючи вказану постанову апеляційний суд виходив з того, що відповідно до Статуту позивача голові Секретаріату не надано повноважень від імені юридичної особи без довіреності підписувати договори, а тому Договір визнано недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України.

8.3. Отже, враховуючи недійсність Договору, наявні підстави для повернення 20 000,00 грн. відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

8.4. Як вірно зазначив суд першої інстанції, Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 10.04.2018р. у справі № 910/10156/17 (№ 12-14гс18) та від 23.05.2018р. у справі № 910/1238/17 (№ 12-83гс18) викладено правовий висновок, що до правовідносин, пов`язаних із безпідставно одержаними чи збережениими грошами, у частині визначення розміру процентів за неправомірне використання чужих грошей, підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України.

8.5. Щодо акту виконаних робіт від 24.05.2016р., то відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20.11.2018р. у справі № 922/3412/17 водночас за змістом частин третьої, восьмої статті 80 та частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України відповідач повинен подати суду відповідні докази разом з поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, в порушення вищезазначеного, апелянтом не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, вказані в апеляції підстави не можуть бути такими причинами. В силу ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.6. Щодо застосування ст. 207 Господарського кодексу України, то відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набрав чинності 17.06.2018р., вказану норму виключено, що виключає можливість її застосування.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом Сумської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Тіщенка Дмитра Сергійовича на рішення Господарського суду Сумської області від 30.05.2019р. у справі №920/332/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 30.05.2019р. у справі №920/332/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

4. Матеріали справи №920/332/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню відповідно до ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді В.В. Сулім

Л.В. Кропивна