ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2019 р. Справа №909/181/19

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Матущака О.І.

суддів: Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.

За участю представників сторін від:

позивача - Рогалевич А.Б. (адвокат);

відповідача-1 - Бейсюк Т.В. (сільський голова);

відповідача-1 - Пліхтяк П.П. (представник за довіреністю);

відповідача-2 - не з`явився;

відповідача-3 - не з`явився;

відповідача-4 - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Національного природного парку «Гуцульщина», м. Косів, Івано-Франківська область б/н від 07.06.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2019 (повний текст рішення складено та підписано 22.05.2019, суддя Б.В. Деделюк)

у справі №909/181/19

за позовом Національного природного парку «Гуцульщина», м. Косів, Івано-Франківська область

до відповідачів: 1. Пістинської сільської ради, с. Пістинь, Косівський район, Івано-Франківська область

2. Державного реєстратора Косівської міської ради Копильчука Віталія Михайловича, м. Косів, Івано-Франківська область

3. Комунального підприємства «Пістинське лісове господарство», с. Пістинь, Косівський район, Івано-Франківська область

4. Державного кадастрового реєстратора Держгеокадастру Відділ у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, м. Косів, Івано-Франківська область

про повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 до Господарського суду Івано-Франківської області звернувся Національний природний парк «Гуцульщина» (далі по тексту НПП «Гуцульщина») з позовом до Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, державного реєстратора Косівської міської ради Копильчука Віталія Михайловича, Пістинського комунального лісового господарства та Державного кадастрового реєстратора Держгеокадастру відділу в Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про повернення в первісний стан - користування Національного природного парку «Гуцульщина» земельної ділянки площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», шляхом (1)визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Косівської міської ради Івано-Франківської області Копильчука Віталія Михайловича про реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку, на підставі якого до Державного реєстру прав та їх обтяжень внесено запис індексний номер 38082439 від 13.11.2017, (2) визнання нечинною реєстрації вищезазначеної земельної ділянки державним кадастровим реєстратором Держгеокадастру, (3) зобов`язання державному кадастровому реєстратору Держгеокадастру вилучити з Публічної кадастрової карти України запис про вищезазначену земельну ділянку, (4) визнання незаконним та скасування правовстановлюючого документа на підставі якого державний реєстратор Косівської міської ради Івано-Франківської області Копильчука Віталія Михайловича здійснив реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна реєстрація права власності на земельну ділянку є незаконною та підлягає скасуванню з поверненням порушених прав позивача у попередній стан, тобто з користування Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, яке є на момент подання позову, в користування Національного природного парку «Гуцульщина», оскільки здійснена без додержання визначеної законом процедури, а саме без наявності всіх необхідних документів, які визначені п. 81-1 - 81-4 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23.08.2016).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2019 у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що земельна ділянка, щодо якої до Державного реєстру прав та їх обтяжень внесено спірний запис, НПП «Гуцульщина» у власність чи постійне користування не надавалась, до земель природно-заповідного фонду не належить, та перебуває у власності Пістинської сільської ради, а тому що права або охоронювані законом інтереси позивача не порушені. Окрім того, судом встановлено, що реєстратор державного кадастрового реєстратора Відділу у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області діяв в межах наданих йому повноважень згідно з чинним законодавством.

За коротким змістом вимог апеляційної скарги позивач просить скасувати рішення місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Згідно з узагальненими доводами апеляційної скарги зазначає, що:

1) копія рішення Івано-Франківської обласної ради від 29.12.1997 «Про переведення земель з однієї категорії до іншої», яке подане Пістинською сільською радою, містить схематичне зображення спірної земельної ділянки в карті-схемі передачі земельних ділянок в кварталі 12 ділянка 5, натомість аналогічна карта-схема копії цього ж рішення, яке надане позивачу Івано-Франківською обласною радою такого схематичного зображення спірної земельної ділянки не містить, а тому суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою той факт, що в позивача виникли сумніви з приводу достовірності цього документу. У зв`язку з цим апелянт вважає, що врахування або неврахування судом цього доказу має значення для справи, оскільки рішення Івано-Франківської обласної ради від 29.12.1997 послугувало підставою для реєстрації за Пістинською сільською радою спірної земельної ділянки;

2) земельна ділянка щодо якої здійснено спірний запис, відноситься до земель природно-заповідного фонду та передана у користування НПП «Гуцульщина», а тому в силу ч. 2 ст. 150 ЗК України її вилучення здійснюється за погодженням із Верховною Радою України;

3) місцевий господарський суд безпідставно відмовив у призначенні судової земельно-технічної експертизи, яка б дозволила встановити, що земельна ділянка щодо якої здійснено спірний запис знаходиться в межах земельної ділянки, яка передана НПП «Гуцульщина» у постійне користування;

У відзиві на апеляційну скаргу Пістинська сільська рада просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування доводів відзиву, зазначає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, погоджуються з ним, а доводи апелянта вважає такими, що не відповідають встановленим обставинам по справі.

Апеляційний господарський суд в силу ч. 2 ст. 266 ГПК України не враховує доповнення та зміни до апеляційної скарги, які надійшли до господарського суду 15.08.2019 (вх.№01-04/5145/19), оскільки надійшли до суду після закінчення строку апеляційного оскарження.

27.08.2019 до Західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи з питань землеустрою, проведення якої просить доручити експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В судове засідання 17.10.2019 з`явились представники позивача та відповідача-1. Інші учасники справи в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належними чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, а тому, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України апеляційний господарський суд розглядає справу за їх відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, навівши аргументи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представники відповідача-1 в судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги зазначивши доводи аналогічні викладеним у їх відзиві.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились, дослідивши наведені в апеляційній скарзі та у відзиві доводи та заперечення, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації №238 від 05.04.1996 Косівському ДЛГ надано в постійне користування землі лісового фонду площею 23003 га.

В подальшому рішенням сесії Івано-Франківської обласної ради від 29.12.1997 «Про переведення земель з однієї категорії до іншої» з лісового фонду Кутського ДЛГ вилучено 72,8 га земель лісового фонду (сільськогосподарські угіддя та інші землі) до земель населених пунктів Косівського району, внаслідок чого загальна площа земель лісового фонду, які залишились в користуванні ДП «Кутське лісове господарство» становить 22930,2 га.

Згідно додатку до вищезазначеного рішення обласної ради від Кутського держлісгоспу до населеного пункту Пістинської сільської ради передано 4,8 га земель, з яких: 3,7 га під сінокосами, 0,5 га - садиби, 0,6 га - невкриті лісовою рослинністю. Відповідно до копії плану ділянки, призначеної для передачі до населеного пункту Пістинської сільської ради з виключенням з ДЛФ Косівського лісництва Кутського ДЛГ з кварталу № 12 передавались ділянки 11, 5, 15 загальною площею 3,1 га, в тому числі: ділянка 11 площею 2,3 га, ділянка 15 площею 0,3 га, ділянка 5 площею 0,5 га (а.с.63,т.2) (а.с.13,т.2)

Отже, право на зазначену спірну земельну ділянку площею 0,5 га з кварталу № 8 виникло у Пістинської сільської ради з 29.12.1997, тобто з моменту прийняття моменту вищезазначеного рішення Івано-Франківської обласної ради, однак її реєстрація в Державному реєстрі прав та їх обтяжень здійснено пізніше за відповідною заявою (а.с.153,т.1) від 13.09.2017 до якої додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Пістинької сільської ради для будівництва та обслуговування туристично-мистецького комплексу «Маєток Святого Миколая» площею 0,5000 га (а.с.157-174,т.1).

У витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 103471960 від 13.11.2017 (а.с.94,т.1) підставою виникнення права власності зазначено Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності в зв`язку з їх розмежуванням» №233-VII від 14.05.2013.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0002, площею 0,5000 га, сформована з врахуванням рішення сесії Івано-Франківської обласної ради від 29.12.1997 та знаходиться в межах кварталу № 12 ділянки 5 площею 0,50 га Кутського ДЛГ, які передані до населеного пункту Пістинської сільської ради.

Разом з тим, Указом Президента України від 14.05.2002 №456/2002 «Про створення Національного природного парку Гуцульщина» на території Косівського району постановлено створити національний природний парк «Гуцульщина» загальною площею 32271 га, в тому числі: 7606 га земель, що мають бути надані йому в постійне користування з вилученням, з яких за рахунок земель Кутського державного лісгоспу Державного комітету лісового господарства України 6790 га і Косівського міжгосподарського лісгоспу 816 га, та 24665 га земель, що мають бути включені до його складу без вилучення, в тому числі: за рахунок земель Кутського державного лісгоспу Державного комітету лісового господарства України -14772 га і Косівського міжгосподарського лісгоспу - 9893 га.

Відповідно до ст.ст. 92, 123, 149 Земельного Кодексу України, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.03.2013 № 182-р «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» надано дозвіл НПП «Гуцульщина» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 116 га (землі державної власності лісогосподарського призначення (ліси), що перебуває в постійному користуванні державного підприємства «Кутське лісове господарство», розташованої на території Косівського району Івано-Франківської області, з подальшим наданням її зазначеному парку у постійне користування для забезпечення його функціонування.

Розпорядженням кабінету Міністрів України від 03.07.2013 № 495-р «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл НПП «Гуцульщина» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 6674 га. (землі державної власності лісогосподарського призначення (ліси)), що перебувають в постійному користуванні державного підприємства «Кутське лісове господарство», розташованих на території Косівського району Івано-Франківської області в тому числі на території Пістинської сільської ради 712,1447 га. з подальшим наданням їх зазначеному парку у постійне користування для забезпечення його функціонування.

Отже, ще до створення НПП «Гуцульщина» земельна ділянка щодо якої внесено спірний запис передана Пістинській сільській раді.

Судами також встановлено, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.01.2019, у справі № 909/741/18, яке набрало законної сили, встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :10:001:0002, площею 0,5000 га, знаходиться в межах адміністративно-територіальної одиниці с. Пістинь та є у комунальній власності.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 у справі №809/1312/15 (а.с.95-102,т.1) також встановлено, що користувачем спірної земельної ділянки є Пістинська сільська рада.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Відтак, права позивача спірною реєстарцією не порушені, а тому не підлягають судовому захисту.

Покликання апелянта на довідки відділу Держземагенства у Косівському районі Івано-Франківської області від 17.10.2014 за №799/07/28 та листи Державної екологічної інспекції від 23.04.2012 та від 10.10.2012 за №2/3-1/01/1-3 в яких зазначено, що спірна земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду, спростовується встановленими обставинами по справі.

Окрім того, апеляційним господарським судом встановлено, що на момент пред`явлення позову відділу Держгеокадастру в Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області припинив діяльність, що є додатковою підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого господарського суду, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції.

За таких умов, суд першої інстанції, правильно з`ясував характер спірних правовідносин, які склались між сторонами та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, що не спростовано доводами апеляційної скарги, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2019 у справі №909/181/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Національного природного парку «Гуцульщина» - без задоволення.

Судовий збір в розмірі 2 881,5 грн. залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.10.2019.

Головуючий-суддя О.І. Матущак

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець