ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"22" жовтня 2019 р. Справа №921/386/18
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кравчук Н.М.
суддів Кордюк Г.Т.
Плотніцький Б.Д.
секретар судового засідання Кобзар О.В.
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" в м. Тернополі, за вих. №066-03/2099 від 14.06.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/2218/19 від 18.06.2019)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.04.2019 (суддя Стадник М.С., повний текст складено 20.05.2019)
у справі № 921/386/18
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (надалі АТ "Укрексімбанк"), м. Київ, в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі, м. Тернопіль
до відповідача-1: Приватного підприємства "Продекспорт" (надалі ПП Продекспорт), м. Тернопіль
відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "АГРО-ПРОДУКТ" (надалі ПрАТ АГРО-ПРОДУКТ), с. Росохач, Чортківський район, Тернопільська область
за участю учасників справи:
від позивача: Кічула В.М. адвокат (довіреність № 010-00/7804 від 29.12.2018), Малік Т.І. адвокат (довіреність № 0001000/590-19 від 11.01.2019)
від відповідача-1: Осів П.В. - адвокат (довіреність б/н від 30.10.2018)
від відповідача-2: не з`явився
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.04.2019 у справі №921/386/18 в задоволенні позовних вимогах відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з такого:

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються, а права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України. Якщо за рішенням про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, оскільки звернення з позовом про стягнення повної суми кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.

Згідно з умовами Кредитного договору №18105К15/2102 від 13.07.2005, з врахуванням Додаткових угод, які є невід`ємною його частиною, кінцевий термін (строк) кредитування Позичальника встановлений до 30.04.2013, інший термін кредитування, порядок та строки повернення суми кредиту поза межами терміну кредитування сторонами не встановлювався.

Банк звернувся з позовом до суду 16.07.2013 про стягнення повної суми заборгованості, яка виникла по договору, а тому на час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Позивач, звернувшись з позовом, скористався своїм правом на стягнення повної суми заборгованості по Кредитному договору та такими діями, на власний розсуд, змінив п. 8.1 умов договору щодо його чинності до дати повного виконання сторонами зобов`язань за договором, зокрема і строку повернення усієї суми кредиту. Рішенням суду від 31.10.2013р. у справі №921/730/13-г/3 про стягнення заборгованості підтверджені такі зміни, і таке рішення виконується у порядку, передбаченому нормами Закону України "Про виконавче провадження".

З врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, вимоги позивача про стягнення нарахованих за період з 01.10.2015р. по 31.08.2018р. процентів за користування кредитом у сумі 17 416 980,51 грн., які нараховані поза межами строку кредитування, встановленого Кредитним договором (30.04.2013р.), суперечать ст. 1050 ЦК України та не підлягають до задоволення. Також не підлягають до задоволення і вимоги позивача про стягнення нарахованих за період з 01.10.2015р. по 31.08.2018р.: 3 860 001,60 грн. комісія за управління кредитом (0,3%) та 79 520,00 грн. комісія за управління кредитом (щомісячна фіксована сума), заявлені у відповідності до Додаткових угод від 19.01.2010р. та від 17.10.2013р., враховуючи припинення дії Кредитного договору за волевиявленням позивача та його право тільки на стягнення коштів у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку і про відмову у позові щодо стягнення 1 699 386,48 грн. 3% річних за прострочення сплати процентів, 5 693 646,82 грн. втрати від інфляції за прострочення сплати процентів, 286 182,61 грн. 3% річних за прострочення сплати комісії, 896 327,63 грн. втрати від інфляції за прострочення сплати комісій, 480 131,09 грн. пеня за прострочення сплати процентів, 107 240,65 грн. пеня за прострочену комісію (0,3%), 2 209,27 грн. - пеня за прострочену комісію (фіксована сума), які є похідними від основної суми заявлених зобов`язань.

Також, не підлягають до задоволення заявлені до стягнення за період з 01.10.2015р. по 31.08.2018р. за прострочення сплати основного боргу (36 761 919,47 грн.): 3 217 926,92 грн. 3% річних та 10 918 290,08 грн. втрати від інфляції, оскільки заявляючи в цій частині вимоги, позивач має довести суму позики, яка стягнута рішенням суду, але не повернута позивачу станом на дату звернення до суду, на яку позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати. Однак, із наданих позивачем матеріалів виконавчого провадження не можливо встановити в якій частині виконано рішення суду, а з матеріалів справи вбачається, що Банк самостійно розподіляв платежі в рахунок погашення боргу по процентах, комісіях, інших платежах, неправомірно нараховував відсотки після дати прийняття рішення та поза межами строку кредитування, а за рахунок поступлених коштів покрив нараховані поточні платежі після прийняття рішення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.04.2019 у справі № 921/386/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу позивач зазначає, зокрема, що у даній справі Банком не використано право на дострокове повернення усієї суми кредиту, а пред`явлення позову до суду відбулося після закінчення встановленого Банком строку для погашення тіла кредиту. Отже, Банком не було змінено умов основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, що спростовує твердження суду першої інстанції про застосування у даній справі правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц.

Окрім того, апелянт зазначає, що укладений між сторонами Кредитний договір є чинним і передбачає нарахування відсотків після закінчення терміну, встановленого на погашення тіла кредиту, а саме до дати повного погашення заборгованості за кредитом.

Згідно з витягом протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019 дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Кордюк Г.Т. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укрексімбанк" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі, призначено апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні на 12.07.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги на 20.08.2019.

Згідно з витягом протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019, у зв`язку з перебуванням судді Кордюк Г.Т. в період з 14.08.2019 по 30.08.2019 у відпустці справу №921/386/18 розподілено до розгляду судді Плотніцькому Б.Д., в зв`язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Плотніцький Б.Д. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги на 01.10.2019.

Згідно з витягом протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2019, у зв`язку з перебуванням судді Орищин Г.В. в період з 30.09.2019 по 04.10.2019 у відпустці справу №921/386/18 розподілено до розгляду судді Кордюк Г.Т., в зв`язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді Кордюк Г.Т. та Плотніцький Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги на 22.10.2019.

Представники позивача (скаржника) в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача-1 проти доводів апеляційної скарги заперечив з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Під час розгляду апеляційної скарги судовою колегією Західного апеляційного господарського суду встановлено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 02.07.2019 у справі № 912/1120/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Російського підприємства "Орма-Олімп" до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Польського підприємства "АЙ.ТІ.ДЖІ-ІНВЕСТ" про банкрутство, передав зазначену справу разом із касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16.10.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2019 на розгляд Великої Палати Верховного Суду в порядку ч. 5 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України, оскільки справа містить виключну правову проблему, така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики і в наявній судовій практиці вказана виключна правова проблема остаточного вирішення не знайшла.

Необхідність передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду як такої, що стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики в частині отримання банками процентів як плати за користування кредитом після настання строку погашення кредиту, зумовлена значним суспільним інтересом та наявністю виняткового значення для учасника справи в аспекті забезпечення правильного тлумачення підстав припинення кредитного договору, адже умовами кредитного договору, відповідно до частини другої статті 1048 Цивільного кодексу України, сторони передбачили іншу домовленість щодо сплати процентів, а саме про сплату позичальником процентів за неправомірне використання кредиту позичальниками після настання строку повернення кредиту.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 10.09.2019 прийняла до розгляду справу № 912/1120/16 та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 04.02.2020.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи формування Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/1120/16 єдиної правозастосовної практики з питання отримання банками процентів як плати за користування кредитом після настання строку погашення кредиту та те, що для надання правової оцінки правовідносинам у даній справі має значення правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/1120/16, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/1120/16.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Зупинити апеляційне провадження у справі № 921/386/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/1120/16.

2. Учасників справи повідомити суд про усунення обставини, що слугувала підставою для зупинення апеляційного провадження у даній справі.

3. Копії ухвали надіслати учасникам судового процесу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Веб-адреса сторінки суду https://wag.court.gov.ua/sud4870/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді Г.Т. Кордюк

Б.Д. Плотніцький