РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2019Справа № 910/11394/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м. Київ

до 1) Акціонерного товариства «Завод "Маяк"», м. Київ

2) Дочірнього підприємства «Виробничо-комерційне підприємство "Маяк-Сервіс"», м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»

про стягнення 2 562 974,03 грн

представники сторін:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: не з`явилися;

від третьої особи: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Завод "Маяк"» та Дочірнього підприємства «Виробничо-комерційне підприємство "Маяк-Сервіс"» про стягнення солідарно заборгованості за поставлену електричну енергію в сумі 2 562 974,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням АТ «Завод "Маяк"» зобов`язань в частині здійснення оплати за поставлену електричну енергію відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 28.12.2018, при цьому, оскільки ДП «Виробничо-комерційне підприємство "Маяк-Сервіс"» виступило поручителем перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань щодо оплати спожитої електричної енергії, відповідно заборгованість підлягає стягненню солідарно з відповідачів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.08.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, визначив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 23.09.2019.

17.09.2019 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому Акціонерне товариство «Завод "Маяк"» визнає позовні вимоги у повному обсязі.

У підготовче судове засідання 23.09.2019 представники сторін та третьої особи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.09.2019 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.10.2019.

25.09.2019 через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» підтверджує факт споживання АТ «Завод "Маяк"» електричної енергії за період з січня по березень 2019 року в загальному обсязі 1 400 800 кВтг.

У судове засідання 21.10.2019 представники сторін та третьої особи вдруге не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - постачальник/позивач) та Акціонерним товариством «Завод "Маяк"» (далі - споживач/відповідач-1) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до п. 3.1. договору постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у п. 3.2. цієї глави.

Згідно з п. 3.5. договору постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу на тих же умовах, що і з попереднім електропостачальником, в частині здійснення розрахунків, способу оплати. Постачальник отримує від оператора системи всю необхідну інформацію щодо умов договору про постачання електричної енергії, які діяли між споживачем та попереднім електропостачальником. У разі ненадання зазначеної інформації оператором системи за 5 календарних днів до початку розрахункового періоду, постачання споживачу здійснюється на умовах, визначених Додатком 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Пунктом 5.8. договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.10. договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з комерційною пропозицією №2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

19.03.2019 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», Акціонерним товариством «Завод "Маяк"» та Дочірнім підприємством «Виробничо-комерційне підприємство "Маяк-Сервіс"» (далі - поручитель/відповідач-2) було укладено договір поруки №9, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань щодо оплати спожитої електричної енергії відповідачем-1, які виникли за договором на постачання електричної енергії від 28.12.2018.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», у період з січня по березень 2019 року включно було поставлено електричну енергію та відповідно виставлено наступні рахунки:

- №23/08/О01/02994 від 09.02.2019 у відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії по 2 класу - 499 187 кВт. год. за період січень 2019 року на суму 1 397 985,17 грн. з ПДВ.

- №23/08/О02/05630 від 14.03.2019 у відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії по 2 класу - 528 004 кВт. год. за період лютий 2019 року на суму 1 478 687,88 грн. з ПДВ.

- №23/08/О03/06221 від 08.04.2019 у відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії по 2 класу - 373 609 кВт. год. за період березень 2019 року на суму 1 046 300,98 грн. з ПДВ.

За надану електричну енергію відповідачі -1 та -2 розрахувалися частково в сумі 1 360 000, 00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, на день розгляду справи у відповідача-1 існує заборгованість перед позивачем за поставлену електричну енергію за період з січня по березень 2019 року в розмірі 2 562 974,03 грн. Вказана заборгованість визнається відповідачем-1 в повному обсязі.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що 28.12.2018 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» та Акціонерним товариством «Завод "Маяк"» був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», відповідно до якого позивачем було поставлено відповідачу-1 електричну енергію.

Зокрема, на виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено у січні-березні 2019 року електричну енергію на загальну суму 3 922 974,03 грн., проте оплачена лише частково в сумі 1 360 000, 00 грн.

Отже, з наведеного вбачається, що відповдіачем-1 порушені договірні зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за поставлену електричну енергію, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» в розмірі 2 562 974,03 грн.

Разом із тим, судом встановлено, що 19.03.2019 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», Акціонерним товариством «Завод "Маяк"» та Дочірнім підприємством «Виробничо-комерційне підприємство "Маяк-Сервіс"» було укладено договір поруки №9, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань щодо оплати спожитої електричної енергії відповідачем-1, які виникли за договором на постачання електричної енергії від 28.12.2018.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, враховуючи викладене, оскільки Дочірнє підприємство «Виробничо-комерційне підприємство "Маяк-Сервіс"» є поручителем перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» за виконання зобов`язань Акціонерним товариством «Завод "Маяк"» за договором на постачання електричної енергії від 28.12.2018, суд дійшов висновку, що відповідачі зобов`язані солідарно відповідати перед позивачем за неналежне виконання умов вказаного договору, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та відповідно підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» задовольнити.

Стягнути солідарно з Акціонерного товариства «Завод "Маяк"» (04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 8; ідентифікаційний код 14307423) та Дочірнього підприємства «Виробничо-комерційне підприємство "Маяк-Сервіс"» (04073, місто Київ, проспект Московський, будинок 13; ідентифікаційний код 22934105) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85; ідентифікаційний код 19480600) 2 562 974 (два мільйони п`ятсот шістдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) грн 03 коп. - заборгованості за поставлену електричну енергію та 38 444 (тридцять вісім тисяч чотириста сорок чотири) грн 61 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 28.10.2019.

Суддя В.В. Бондарчук