РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.10.2019Справа № 910/9802/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ramaiana"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нептун"
пропро стягнення 5 444 дол. США
Суддя Борисенко І.І.

Секретар с/з Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Єфремов В.В.;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача на свою користь заборгованість по договору купівлі-продажу №12 від 29.03.2017 в сумі 5 444 дол. США, що еквівалентно 139 584,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі купівлі-продажу №12 від 29.03.2017 сплатив відповідачу авансовий платіж в сумі 9 500,00 дол. США грн., тоді як відповідач поставив товар лише на суму 4 275,00 дол. США, а отже відповідач не виконав умови наведеного договору щодо поставки товару у повному обсязі, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з вимогами про повернення сплачених коштів в розмірі 5 225,00 дол. США, а також нарахував 3% річних в розмірі 219,00 дол. США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/9802/19, призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 01.10.2019.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.07.2019 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, визначена в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 7, офіс 3.

В матеріалах справи наявні офіційні витяги з сайту «Укрпошта» відстеження поштового відправлення, з яких слідує, що відповідач не отримав кореспонденцію суду (за закінченням строку зберігання).

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Відповідачем відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ramaiana" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нептун" (виробник) було укладено Договір купівлі-продажу №12 (надалі - Договір).

У відповідності до п. 1.1 Договору, Виробник зобов`язується виготовити та передати у власність Покупцю товар та документи, які відносяться до нього, з наданням права його просування на території Республіки Молдавії, а Покупець зобов`язується своєчасно прийняти оплачувати товар на умовах укладеного договору.

Під товаром в укладеному договорі розуміється продукція «жувальна гумка», асортимент, кількість і ціна якої вказується в інвойсі і додатках до укладеного договору і є невід`ємною його частиною (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціни за одиницю товару - відповідно до інвойсу, який є невід`ємною частиною.

Оплата кожної партії товару відбувається по безготівковому розрахунку, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок виробника (п. 3.3 Договору).

Згідно з п. 3.4 Договору, розрахунок за кожну партію товару, який поставляється, відбувається при 100% передоплаті.

Згідно з п.п. 4.1-4.3 Договору, оформлення замовлення на поставку товару проводиться Покупцем відповідно до Заявки. Виробник поставляє Покупцеві товари окремими партіями на умовах "FCA", умови поставки, визначені відповідно до "Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "ІНКОТЕРМС 2000". Поставка кожної партії здійснюється на підставі додатків до цього договору. Право власності та ризиків на Товар переходить з моменту підписання сторонами актів прийому-передачі.

Відповідно до п.5.3, п. 5.4, 5.4.1. 5.4.2 приймання товарів оформлюється сторонами шляхом підписання Актів прийому-передачі. Одержуваний товар вважається зданим Виробником і прийнятим Покупцем: 5.4.1. За кількістю - згідно інвойсу; 5.4.2. за якістю - відповідно до сертифіката якості виробника, ТУ та іншої нормативно-технічною документацією прийнятої для даного виду Товару.

22 лютого 2018 року сторони підписали Додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу №12 від 29.03.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору Покупець 14 грудня 2017 року здійснив передоплату в розмірі 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США, що підтверджується відповідною банківською квитанцією, яка наявна в матеріалах справи.

Проте, Виробник (ТОВ «Нептун») 24 вересня 2018 року здійснив часткову поставку товару, а саме «жувальна гумка» в загальній кількості 450 ящиків на суму 4 275,00 доларів США, про що свідчить інвойс від 18.09.2018, видаткова накладна №1 від 24.09.2018, пакувальний лист, фактура №17.

Отже, відповідач своїх зобов`язань по Договору на суму 5 225,00 дол. США не виконав, товар на вказану суму не поставив. Зворотного матеріали справи не містять.

Позивач направив відповідачу претензію №32 від 23.05.2018 про необхідність виконання умов Договору або повернення Виконавцем грошових коштів отриманих від Покупця.

Вищевказана претензія була отримана уповноваженою особою ТОВ «Нептун» 23 травня 2018 року, про що свідчить напис на претензії.

23.05.2018, ТОВ «Нептун» направило на адресу Позивача відповідь на претензію в якій визнав борг та зобов`язувалося виконати свої обов`язки за договором до 20 червня 2018 року.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Відповідач порушуючи умови договору не поставив товар та сплачені грошові кошти не повернув. Зворотного відповідачем не доведено, а матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно ж до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зважаючи на бездіяльність Відповідача, Позивач звернувся до нього з претензією № 32від 23.05.2018 з вимогою про поставку товару в повному обсязі на умовах договору/ повернення попередньої оплати.

Відповідач відповів на пред`явлену Позивачем претензію листом вих. 19 від 23.05.2018, в якому підтвердив оплату з боку Позивача та обов`язувався до 20.06.2018 виконати свої зобов`язання перед позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Вищий господарський суд України у своїй постанові від 12.06.2012 по справі №55/385 за позовом про стягнення грошових коштів за неналежне виконання договірних зобов`язань вказав, що згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що Відповідач своїх зобов`язань за Договором не виконав, відтак фактично безпідставно зберігає у себе набуте майно у виді сплаченої Позивачем попередньої оплати у розмірі 5 225,00 дол. США.

Отже, Відповідач, як у встановлений приписами частини 2 статті 530 ЦК України строк, так і на дату судового розгляду, свого зобов`язання щодо повернення суми в розмірі 5 225,00 дол. США не виконав.

Оскільки станом на час прийняття рішення Відповідач суму попередньої оплати не повернув, строк повернення якої настав, позов в частині стягнення з Відповідача 5 225,00 дол. США попередньої оплати підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних в сумі 219,00 дол. США на підставі ст. 625 ЦК України, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем нараховано 3% річних на суму 9 500,00 дол. США за період з 31.05.2018 по 23.09.2018 та на суму 5 225,00 дол. США за період з 25.09.2018 до 22.07.2019.

Як встановлено судом та було зазначено раніше, позивач звернувся 23.05.2018 до відповідача з претензією вих. №32, в якій вимагав до 31.05.2018 поставити вказану в специфікації від 12.12.2017 партію товару на умовах договору, або повернути передоплату позивачу за відповідними реквізитами.

Вказана претензія була отримана відповідачем 23.05.2018.

У відповідь на вимогу позивача, відповідач у листі від 23.05.2018 №19 зазначив, що зобов`язується до 20.06.2018 виконати свої зобов`язання перед позивачем за договором.

Як встановлено судом, 24.09.2018 відповідачем частково виконані свої зобов`язання за договором зокрема поставлено товар на суму 4 275,00 дол. США.

Отже, зважаючи на те, що відповідачем частково виконані свої зобов`язання з поставки товару на суму 4 275,00 дол. США 24.09.2018, підстав для нарахування 3% річних на вказану суму немає, при цьому виконане зобов`язання з поставки товару на суму 4 275,00 дол. США не може розцінюватись як прострочення виконання саме грошового зобов`язання, за порушення якого передбачено нарахування 3% річних на підставі ст. 625 ГПК України.

Разом з тим, зважаючи на те, що з 25.09.2018 відповідач, за вимогою позивача товар не поставив та попередню оплату не повернув, суд вважає правомірним нарахування 3% річних саме на суму неповерненої попередньої оплати (грошового зобов`язання), строк з повернення якої настав, відповідно до вимоги вих. №32 від 23.05.2018.

З урахуванням встановленого, суд частково задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 129,00 дол. США, нарахованих на суму 5 225,00 дол. США за період з 25.09.2018 по 22.07.2019.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76 - 80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ramaiana" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нептун" (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, буд. 7, офіс 3, ідентифікаційний код 30559309) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ramaiana" (адреса місця знаходження: Республіка Молдова, мун. Кишинев, м. Корду, вул. Педурилор 21, адреса для листування: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21, оф. 101) 5 225 (п`ять тисяч двісті двадцять п`ять) дол. США, 129 (сто двадцять дев`ять) дол. США 3% річних, 2 059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 15 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.10.2019

Суддя І.І. Борисенко