РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2019Справа № 910/11376/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши матеріали справи без виклику сторін

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІА ТЕХКОНТАКТ" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, )

до Державного підприємства "АНТОНОВ" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1, )

про стягнення суми боргу у розмірі 210 444,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІА ТЕХКОНТАКТ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "АНТОНОВ" ( далі - відповідач) про стягнення суми боргу у розмірі 210 444,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за договором №1306 від 13.06.2017, у зв`язку з чим у ДП "АНТОНОВ" утворилась заборгованість, що складається з 199 381,20 грн. суми основного боргу, 7 277,41 грн. суми інфляційних збитків та 3 785,50 грн. 3 % річних у розмірі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження .

Відповідач письмового відзиву на позов, у т.ч. у встановлений строк, не подав. Ухвала суду від 22.08.2019 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на адресу, вказану у позовній заяві, та отримана останнім - 29.08.2019.

Позивач отримав ухвалу від 22.08.2019 - 30.08.2019 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіа техконтакт" (далі - продавець, позивач) та Державним підприємством «Антонов» (далі - покупець, відповідач) укладено Договір № 1306 (надалі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених у даному договорі, передати у власність покупця авіаційні комплектуючі вироби, у відповідності до специфікації (№1,2,3), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Відповідно до п.1.2. договору, на підставі заявки покупця, в рамках оформлених сторонами Специфікацій, що є невід`ємними частинами договору, продавець виставляє рахунок-фактуру на оплату товару.

Специфікація №8 від 03.12.2018 на суму 632 762,40 грн.

Закупівля товару за Специфікацією №8 в частині цін та умов постачання в цілому, підтверджена результатами цінової пропозиції згідно тендеру №2579428 від 13.06.2018 (п.2 специфікації №8).

Відповідно до п.4 додаткової угоди №9 від 03.12.2018, сторони домовились викласти п.10.1 договору в наступній редакції: даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019. В частині гарантійних зобов`язань даний договір діє до повного виконання гарантійних зобов`язань на товар.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого за Договором товару, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 199 381,20 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач просить суд стягнути з нього інфляційних втрат у розмірі 7 277,41 грн., 3% річних у розмірі 3 785,50 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2018 на підставі договору, додаткових угод, якими була введена в дію специфікація №8, рахунку на оплату №154 від 06.08.2018, довіреності 12 ААЄ №709790 від 04.12.2018, а також видаткової накладної №213 від 06.12.2018 позивачем був поставлений товар на загальну суму 632 762,40 грн.

При цьому відповідачем сплачено частково суму у розмірі 433 381,20 грн. за поставлений товар.

Згідно додаткової угоди №9 від 03.12.2018, покупець зобов`язується зробити остаточний розрахунок на суму 199 381,20 (632 762,40 - 433 381,20) грн впродовж 20 календарних днів з дати підписання даної додаткової угоди на підставі видаткової накладної.

Однак Відповідач всупереч умовам додаткової угоди, не сплатив отриманий товар на суму 199 381,20 грн. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за товар поставлений на підставі видаткової накладної №213 від 06.12.2018 становить 199 381,20 грн.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Доказів оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною №213 від 06.12.2018 на суму 199 381,20 грн відповідачем суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо наявності у нього заборгованості перед позивачем у розмірі 199 381,20 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 199 381,20 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що здійснення нарахування 3% річних у розмірі 3 785,50 грн та 7 277,41 грн інфляційних втрат є арифметично вірним, отже підлягає задоволенню.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

З огляду на вказані вище приписи законодавства та встановлені судом обставини неналежного виконання відповідачем умов договору щодо повного розрахунку за надані послуги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, у які позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "АНТОНОВ" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІА ТЕХКОНТАКТ" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, ) суму основного боргу у розмірі 199 381 (сто дев`яносто дев`ять тисяч триста вісімдесят одну) грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 3 785 (три тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 50 коп., інфляційних втрат у розмірі 7 277 (сім тисяч двісті сімдесят сім) грн. 41 коп. та судовий збір у розмірі 3 156 (три тисячі сто п`ятдесят шість) грн. 66 коп.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 22.10.2019

Суддя Н.І. Ягічева