ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Справа № 903/41/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача Головного територіального управління юстиції у Волинській області - пред-к Самчук О.П.

відповідача Селянського фермерського господарства "Дєдов" -не з`явився

відповідача Державного підприємства "Сетам" - не з`явився

третьої особи Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" - не з`явився

третьої особи Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, Міністерство аграрної політики та продовольства України - не з`явився

третьої особи Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат"

на рішення Господарського суду Волинської області від 31.05.2019 р. ухваленого суддею Слободян О. Г. о 14:30 год. у м.Луцьку, повний текст складено 07.06.2019 р.

у справі № 903/41/18

за позовом Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат"

до 1) Головного територіального управління юстиції у Волинській області

2) Селянського фермерського господарства "Дєдов"

3) Державного підприємства "Сетам"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: 1)Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт",

2) Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, Міністерство аграрної політики та продовольства України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк"

про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів, акту про проведені електронні торги та зобов`язання повернути майно

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.08.2018 р. позов задоволено. Суд визнав недійсними електронні торги з реалізації вантажного самоскиду КАМАЗ 45143-013-15, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведені 21.12.2017 р. ДП "Сетам", оформлені протоколом проведення прилюдних торгів від 21.12.2017 р. № 305044, виданим ДП "Сетам", актом про проведення електронних торгів від 09.01.2018 р. ВП №44841228, виданим Відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Суд зобов`язав СФГ "Дєдов" повернути ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат вантажний самоскид КАМАЗ 45143-013-15, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Також судом скасовано арешт, накладений ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.01.2018 р. № 903/41/18 на вантажний самоскид КАМАЗ 45143-013-15, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2018 залишено без змін.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2019 р. рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2018 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. у справі за № 903/41/18 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначено, що при новому розгляді справи суду слід визначити належний склад учасників справи, перевірити обставини щодо складання відповідного передавального акта, передбаченого нормами статті 107 Цивільного кодексу України та наказом Міністерства аграрної політики України від 14.10.2010 р. № 651, перевірити наявність чи відсутність обставин порушення державним виконавцем вимог Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" саме щодо позивача - ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", дослідити усі зібрані у справі докази, зокрема оборотно-сальдову відомість по рахунку 105 Луцького МПД ДП "Укрспирт". В залежності від встановленого і відповідно до вимог закону вирішити спір.

Відповідно до ч. 5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

За результатами нового розгляду справи № 903/41/18 Господарський суд Волинської області відповідно до рішення від 31.05.2019 р. відмовив у задоволенні позову Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" до Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Селянського фермерського господарства "Дєдов" та Державного підприємства "Сетам" про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів, акту про проведені електронні торги та зобов`язання повернути майно.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач Державне підприємство "Луцький спиртогорілчаний комбінат" подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 31.05.2019 р. у справі та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що рішення ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, і судом порушенні норм процесуального права та неправильно застосувані норми матеріального права.

Доводить, що за змістом постанови від 29.01.2019 р. Верховний Суд у даній справі не ставить під сумнів та не спростовує висновки судів попередніх інстанцій щодо безпосереднього порушення органом виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області вимог Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» в процесі раелізації вантажного самоскиду КАМАЗ 451 43-013-15. Відтак і визнання торгів по реалізації даного самоскиду недійсними, оскільки дії державного виконавця по підготовці торгів є складовою їх проведення. Мова йде лише про належність скаржника у справі № 903/563/14 - ним мав би бути, виходячи із постанови, Державне підприємство «Луцький спиртогорілчаний комбінат», а не Державне підприємство «Укрспирт». Тобто - Господарському суду Волинської області за наслідками нового розгляду справи необхідно було встановити лише застосування раніше встановлених обставин зокрема порушення Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» та приналежність предмету оспорюваних торгів до основних засобів виробництва по відношенню до позивача.

Вважає, що оскільки позивач є підприємством, майно якого на 100 відсотків є власністю держави, примусова реалізація нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства підпадає під дію мораторію.

Посилаючись на п. 1 Положення про бухгалтерський облік № 7 доводить, що є безпідставними висновки суду про те, що автомобіль КАМАЗ 45143-013-15 2007 року випуску не може вважатися основним засобом, що забезпечує ведення виробничої діяльності ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат".

Враховуючи вищевикладене, вважає неправильним застосування норм матеріального права судом першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову Державного підприємства «Луцький спиртогорілчаний комбінат» при з`ясуванні обставини порушення Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» відносно позивача, що призвело до проведення організатором незаконної процедури торгів.

Не погоджується з висновком суду, що дії державного виконавця у виконавчому провадження, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Так, постановою Верховного Суду від 19.10.2018 р. у справі № 903/563/14 рішення судів попередніх інстанцій скасовані, відмовлено ДП "Укрспирт" у задоволенні скарги на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Підставою для відмови Верховним судом скаржнику було не встановлення факту правонаступництва Державного підприємства «Укрспирт», фактично зі скаргою звернувся неналежний скаржник. Жодних зауважень щодо суті рішень у даній справі Верховним Судом висловлено не було.

Зазначає, що у даному провадженні при розгляді справи № 903/41/18 Господарський суд не перевіряв обставини правомірності дій ДВС як складової процедури проведення електронних торгів, незважаючи на той факт, що орган виконавчої служби є відповідачем у даній справі.

Таким чином, недослідження Господарським судом Волинської області у даному провадженні обставин справи № 903/563/14, в якій оскаржувалися дії ВДВС щодо цього ж самого майна у цьому ж самому виконавчому провадженні свідчить про формальне застосування процедурних вимог судом першої інстанції.

Крім того, звертає увагу апеляційного суду, що не оскарження окремо позивачем у порядку ст. 121 (2) ГПК дій або бездіяльності органу Державної виконавчої служби під час виконання судового рішення не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними.

Просить врахувати наведені обставини, скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 31.05.2019 р. у справі № 903/41/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» у повному обсязі.

Відповідач/ Головне територіальне управління юстиції у Волинській області подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Вважає безпідставними доводи скаржника відносно неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права при з`ясуванні обставин порушення Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" та таким, що не підлягають розгляду судом.

Звертає увагу суду, що дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо прийняття постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.09.2014 р. ВП № 44841228 та від 04.11.2014 р. ВП № 44841228 та складання акту опису та арешту майна від 20.11.2014 р. були предметом розгляду Верховним Судом у справі № 903/563/14.

Зазначає, що Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 р. у справі № 903/41/18 жодних порушень державним виконавцем правил, встановлених Порядком реалізації арештованого майна, не встановлено.

Таким чином, доводи апелянта щодо не дослідження Господарським судом Волинської області у даному провадженні обставин справи № 903/563/14 стосовно правомірності дій державного виконавця щодо процедури проведення електронних торгів є безпідставними та неправомірними.

Твердження скаржника у апеляційній скарзі не відповідають дійсності, а рішення Господарського суду Волинської області від 31.05.2019 р. є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства.

Просить врахувати наведене та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідач Державне підприємство "Сетам" також подало відзив на апеляційну скаргу. На думку державного підприємства "СЕТАМ" подана позивачем апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи є безпідставними та необґрунтованими. Рішення суду першої інстанції вважає законним, обґрунтованим, та таким, що прийняте без порушень норм матеріального чи процесуального права.

Державним підприємством "СЕТАМ" проведено електронні торги арештованим майном з реалізації Автомобілю КАМАЗ 45143-013-15, 2007 року випуску, ДНЗ АС1837АТ, N кузова: НОМЕР_3 за номером лоту № 252617. Торги відбулись 21.12.2017 р., за наслідками яких складено протокол № 305044 , відповідно до якого переможцем визначено учасника № 9, який подав найвищу цінову пропозицію, а саме - 360 000,00 грн. Вищевказані торги проводились відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом, тобто дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними.

Не погоджується з доводами скарги, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи щодо приналежності предмета оспорюваних торгів до основних засобів виробництва, що є умовою для порушення Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна". Вважає, що оскільки ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" перебуває в стані припинення, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та не здійснює виробничої діяльності, то дія мораторію на реалізацію його майна не поширюється.

Вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що реалізація майна Державного підприємства «Луцький спиртогорілчаний комбінат» на електронних торгах проводилась відповідно та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна. Так, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

З урахуванням викладеного просить рішення суду першої інстанції залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення. Просить також розглянути справу за відсутності представника Державного підприємства "СЕТАМ".

Інші учасники відзивів на апеляційну скаргу суду не подали.

У судовому засіданні Заступник начальника відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчук О.П. заперечив доводи апеляційної скарги та надав пояснення по суті спору та стосовно наявних в матеріалах справи доказів. Також представив суду оригінал довідки № 11/6037 від 29.10.2014 р. Управління державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області, копія якої була долучена до матеріалів справи, відповідно до якої підтверджено, що транспортний засіб зареєстрований за Державним підприємством "Луцький спиртогорілчаний комбінат". Виконавець пояснив, що оскільки на все майно було накладено арешт, то транспортний засіб не міг бути реалізований окрім як державним виконавцем.

В судове засідання 08.10.2019 р. представники Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат", Селянського фермерського господарства "Дєдов", Державного підприємства "Сетам", Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, Міністерство аграрної політики та продовольства України та Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" не з`явились. Були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи належним чином /а.с. 193-189 у т. 5/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась, пояснення учасників заслухані в інших судових засіданнях та викладені в письмових поясненнях, апеляційній скарзі та відзивах на неї, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представників скаржника та інших учасників.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення скаржника, державного виконавця та інших учасників, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 р. у справі № 903/563/14 задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" про стягнення 5716122,72 грн. та постановлено стягнути з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на користь ПАТ "Західінкомбанк" 3940844,54 грн основної заборгованості, 1058942,47 грн боргу зі сплати процентів за користування кредитом та 488,49 грн пені, нарахованої за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього 5000275,50 грн.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до Конституції України обовязковість рішень є однією з основних засад судочинства. Рішення суду є обовязковим до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій територіі України згідно зі ст.ст.129,129-1 Конституції України, ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст.18 ГПК України.

На виконання рішення Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 р. у справі № 903/563/14видано наказ від 07.08.2014 р. № 903/563/14-1 /а.с. 31 у т.1/.

В добровільному порядку рішення суду боржник не виконує, докази такого відсутні.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі по тексту - Відділ примусового виконання рішень або ВПВР УДВС ГТУЮ) у Волинській області від 25.09.2014 р. відкрито виконавче провадження № 44841228 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області № 903/563/14-1 від 07.08.2014 р. /а.с. 30 у т. 1/

Згідно з актом опису та арешту майна від 20.11.2014 р. Відділом примусового виконання рішень описано та накладено арешт, зокрема, на КАМАЗ 45143-013-15, (2007), оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_4, який належить Державному підприємству "Луцький спиртогорілчаний комбінат", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію, листом Управління Державної автомобільної інспекції від 20.10.2014 р. № 11/6037, результатами пошуку по Базі даних 'Автомобіль' /а.с. 32 -34 у т.1/.

На замовлення ВПВР УДВС ГТУЮ проведена оцінка транспортного засобу, яка згідно з висновком про вартість об`єктів оцінки станом на 13.10.2017 р. складала 399420 грн. /а.с. 24-25 у т.1/

03.11.2017 р. Відділом примусового виконання рішень подано заявку на реалізацію арештованого майна шляхом розміщення в СЕТАМ ВП № 44841228 з інформацією щодо майна на продаж, в тому числі лот № 2 - автомобіль КАМАЗ 45143-013-15, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , стартова ціна 399420 грн. /а.с. 35-43 у т. 1/.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 30.11.2017 р. № 300250 торги з реалізації лоту № 248690 - автомобіля КАМАЗ НОМЕР_6 2007 року випуску, ДНЗ АС1837АТ, № кузова НОМЕР_1 не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів /а.с. 44 у т. 1/.

21.12.2017 р. згідно з протоколом № 305044 відбулись торги з реалізації вантажного самоскида КАМАЗ 45143-013-15, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , стартова ціна 299 565 грн. Ціна продажу 360 000 грн. Переможець торгів - СФГ "Дєдов" /а.с. 45-46 ут.1/.

Згідно з актом Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про проведені електронні торги від 09.01.2018 р. переможцем торгів визначено СФГ "Дєдов"; акт є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно /а.с. 47-48 у т.1/.

Державне підприємство "Луцький спиртогорілчаний комбінат" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Волинській області та Селянського фермерського господарства "Дєдов" про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації вантажного самоскиду КАМАЗ 45143-013-15, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу, проведених 21.12.2017 ДП "Сетам", та зобов`язання СФГ "Дєдов" повернути Державному Підприємству "Луцький спиртогорілчаний комбінат" вантажний самоскид КАМАЗ 45143-013-15, номер кузова НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вважає, що органом ДВС неправомірно арештовано і продано майно, яке позивач відносить до основних засобів виробництва, а також - зазначає про передачу спірного автомобіля ДП «Укрспирт» як правонаступнику.

Порядок реалізації арештованого майна регулюється Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі - Порядок реалізації арештованого майна).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 Державне підприємство "СЕТАМ" уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.

Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту право чину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Для визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити порушення правил, встановлених саме Порядком реалізації арештованого майна чи інших норм законодавства при проведенні електронних торгів , чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів та чи мало місце прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів.

Разом з тим, порушення, дії чи бездіяльність, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" щодо призначення прилюдних торгів підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Тобто - дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Колегією суддів з метою повного, всебічного розгляду даної справи було витребувано матеріали справи № 903/563/14, де позивач ПАТ "Західінкомбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості до ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат". Встановлено, що дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо прийняття постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.09.2014 р. ВП № 44841228 та від 04.11.2014 р. ВП № 44841228 та складання акту опису та арешту майна від 20.11.2014 р. були предметом розгляду Верховним Судом у справі № 903/563/14.

Так, Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 р. у справі № 903/41/18 жодних порушень державним виконавцем правил, встановлених Порядком реалізації арештованого майна, не встановлено. Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо недослідження у даному провадженні обставин справи № 903/563/14 стосовно правомірності дій державного виконавця щодо процедури проведення електронних торгів є необґрунтованими та безпідставними.

Судом у даній справі не встановлено порушень Порядку реалізації арештованого майна чи інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, результати яких оспорює боржник, тоді як дії державного виконавця в процедурі виконавчого провадження (опис і арешт майна тощо) боржник не оскаржував.

Позивач як про підставу позовної вимоги про визнання недійсним результатів торгів стверджує про неправомірність арешту майна, зокрема, самоскиду КАМАЗ 45143-013-15, реєстраційний номер НОМЕР_4 та доводить, що автомобіль в процесі припинення підприємства переданий та належить не Державному підприємству "Луцький спиртогорілчаний комбінат", а Державному підприємству „Укрспирт", і віднесений до основних засобів, на які поширюється дія мораторію відповідно до Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

Колегія суддів у зв`язку з цим зазначає про наступне.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що згідно з п. 1.1. статуту Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" (нова редакція), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 02.09.2009 р. № 632, Державне підприємство "Луцький спиртогорілчаний комбінат" є державним підприємством, яке засноване на державній власності і входить до складу Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), належить до сфери управління Міністерства аграрної політики України і є підзвітним йому.

Пунктами 5.1, 5.2 статуту визначено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, оборотні кошти, нематеріальні активи, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1996 № 701 "Про вдосконалення управління підприємствами спиртової та лікеро-горілчаної промисловості", було створено Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, який був єдиним виробничо-господарським комплексом, що входить до системи Укрхарчпрому (Міністерства аграрної політики). До складу Концерну входять обласні державні об`єднання і підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, засновані на державній формі власності, в т.ч. і Луцький спиртогорілчаний комбінат.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 р. № 672 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості" ліквідовано Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт"). Державний підприємство "Укрспирт" є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт"). Відтак, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. № 672 ДП "Укрспирт" утворюється на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт"), державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, реорганізації державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства, згідно з додатками № 1 і № 2 шляхом приєднання до Державного підприємства "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до Державного підприємства "Укрспирт".

Судом на підставі даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" з 07.12.2010 р. перебуває в стані припинення.

Відповідно до частини 7 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Згідно з частиною 1, 2 статті 104 Цивільного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 1 статті 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з частинами 2 - 3 статті 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, умовою настання правонаступництва ДП „Укрспирт" за ДП „Луцький спиртогорілчаний комбінат" є затверджений Міністерством аграрної політики України передавальний акт та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відповідне припинення ДП „Луцький спиртогорілчаний комбінат" та державної реєстрації його правонаступника - ДП „Укрспирт".

Як зазначає скаржник, Державне підприємство "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 р. № 672 на підставі акту № 1 від 01.07.2011 р. передало Державному підприємству "Укрспирт" майно, в тому числі - автомобіль КАМАЗ № НОМЕР_6 (в акті порядковий № 422).

Дослідивши зміст акту № 1 від 01.07.2011 р. /а.с.54-82 у т.1/, колегія суддів встановила, що акт № 1 приймання-передачі основних засобів від 01.07.2011 р. не містить достатніх відомостей, передбачених нормами ст. 107 ЦК України, а саме - не підписаний всіма членами комісії, оскільки відсутній підпис у графі ОСОБА_1 , та відсутні відомості про затвердження акту № 1 учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи.

Разом з тим, суду не надавався розподільчий баланс.

Таким чином, акт № 1 від 01.07.2011 р. /а.с.54-82 у т.1/ не є доказом правонаступництва ДП «Укрспирт» за ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» щодо зазначеного у ньому майна, зокрема, - автомобіля КАМАЗ № НОМЕР_6 .

Крім того, опису і арешту майна (акт опису і арешту від 20.11.2014 р.- а.с.32-34 у т.1) передувало одержання державним виконавцем інформації щодо майна боржника ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» в порядку ст..11 Закону України «Про виконавче провадження». Як зазначено вище, свідоцтвом про реєстрацію, листом Управління Державної автомобільної інспекції від 20.10.2014 р. № 11/6037 (оригінал якого оглянутий колегією суддів в судовому засіданні 08.10.2019 р.) за результатами пошуку по БД Автомобіль /а.с. 32-34 у т.1/ підтверджено належність автомобіля КАМАЗ 45143-013-15, (2007), державний № НОМЕР_4 власнику ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат».

Згідно з актом опису та арешту майна від 20.11.2014 р. Відділом примусового виконання рішень описано та накладено арешт, зокрема, на КАМАЗ 45143-013-15, (2007), оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_4, який належить Державному підприємству "Луцький спиртогорілчаний комбінат", і боржник/позивач такі дії державного виконавця не оскаржив, про що зазначено вище. Вантажний самоскид КАМАЗ 45143-013-15, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , нікому не передавався та перебуває за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська,67 на відповідальному зберіганні у особи, яка перебуває в трудових відносинах з ДП «Укрспирт», про що зазначено в акті.

Отже, матеріалами справи спростовані твердження позивача і третьої особи ДП «Укрспирт» про те, що спірний автомобіль належить не боржнику, а ДП «Укрспирт», а також те, що ДП «Укрспирт» передана на час спірних правовідносин відповідальність за зобов`язаннями боржника.

Про те, що боржником є саме ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат», а дп Укрспирт» не є стороною чи учасником виконавчого провадження встановлено також постановою Верховного Суду від 19.10.2019 р. у справі № 903/563/14.

З огляду на встановлене право власності позивача/боржника на КАМАЗ 45143-013-15, (2007), реєстраційний номер НОМЕР_4 немає значення посилання скаржника і третьої особи на оборотно-сальдову відомість по рахунку 105 Луцького МПД ДП "Укрспирт", де зазначено про спірний автомобіль як основний засіб цього підприємства. Така оборотно-сальдову відомість по рахунку 105 є внутрішнім обліковим бухгалтерським документом Луцького МПД ДП "Укрспирт", безпідставність якого спростована доказами у справі з урахуванням норм ст.. 107 ЦК України.

Відповідно, правильно як необґрунтовані відхилені судом першої інстанції доводи скаржника про належність автомобіля до основних засобів, стягнення на які не допускається відповідно до норм Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

Згідно з статтею 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" введено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою.

Основні засоби - це матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Основні засоби виробництва мають забезпечувати ведення виробничої діяльності не будь-якого підприємства, а лише підприємства, якому належить це майно - ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат».

Суду не надані в порядку ст..ст. 74, 76-79 ГПК України докази того, що спірний автомобіль належить до основних засобів боржника, який використовується підприємством «Луцький спиртогорілчаний комбінат» безпосередньо у процесі виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновоком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними результатів 21.12.2017 р.

Так, частиною 1 та 2 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Колегією суддів не встановлено порушень правил, встановлених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (станом на момент проведення торгів, а саме грудень 2017 року) чи інших норм законодавства при проведенні електронних торгів 21.12.2017 р., які могли б бути підставою для визнання недійсними торгів. Як зазначено вище, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. тоді як позивачем не оскаржувались діі державного виконавця щодо опису і арешту майна, позов про зняття арешту не подавався. Відповідач/СФГ «Сєдов» є добросовісним набувачем, оскільки набув право власності на спірне майно з підстав, не заборонених чинним законодавством.

Оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсними електронних торгів, то не підлягають задоволенню за безпідставністю також вимоги про зобов`язання повернути транспортний засіб.

З урахуванням наведеного рішення Господарського суду Волинської області від 31.05.2019 р. у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати на оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Волинської області від 31.05.2019 р. у справі № 903/41/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 903/41/18 повернути Господарському суду Волинської області

Повний текст постанови складений 24 жовтня 2019 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.