ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1739/19

Суддя господарського суду Київської області Бабкіна В.М., дослідивши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології" (08666, Київська обл., Васильківський р-н, с. Соколівка, вул. Урожайна, буд. 4) б/н від 21.10.2019 р. (вх. № 205/19 від 21.10.2019 р.) на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 01.10.2019 р. у виконавчому провадженні № 60197978 про арешт майна боржника

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» (79008, Львівська обл., м. Львів, вул. Пекарська, буд. 5, кв. 4).

до Фізичної особи-підприємця Самелюк Вікторії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ).

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в розмірі 83937,62 грн. за договором поставки № 2205/19-КВ від 22.05.2019 р., яка виникла на підставі видаткових накладних № 113959 від 03.06.2019 р. на суму 11459,42 грн. та № 113961 від 03.06.2019 р. на суму 72478,20 грн.,

Без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тропік» звернулось до господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу б/н від 04.07.2019 р. (вх. № 1807/19 від 11.07.2019 р.) за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Самелюк Вікторії Анатоліївни заборгованості в розмірі 83937,62 грн. за договором поставки № 2205/19-КВ від 22.05.2019 р., яка виникла на підставі видаткових накладних № 113959 від 03.06.2019 р. на суму 11459,42 грн. та № 113961 від 03.06.2019 р. на суму 72478,20 грн.

16.07.2019 р. господарським судом Київської області (суддя Щоткін О.В.) вказану заяву ТОВ «Тропік» було задоволено та видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Самелюк Вікторії Анатоліївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» 83937,62 грн. заборгованості за договором поставки №2205/19-КВ від 22.05.2019 р. та 192,10 грн. судового збору.

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології" надійшла скарга б/н від 21.10.2019 р. (вх. № 205/19 від 21.10.2019 р.) на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 01.10.2019 р. у виконавчому провадженні № 60197978 про арешт майна боржника, за змістом якої скаржник просить суд визнати незаконним та скасувати підпункт 3 пункту 1 вказаної постанови, яким під час виконання судового наказу у справі господарського суду Київської області № 911/1739/19 було накладено арешт на право оренди скаржником земельної ділянки площею 4,42 га, кадастровий номер :02:002:0051.

При цьому, як на підставу звернення до господарського суду Київської області скаржник посилається на ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 339, 340 ГПК України.

Між тим, згідно з приписами частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Розділ VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» регулює питання реалізації сторонами виконавчого провадження права на звернення до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 339, ч. 1 ст. 340 ГПК України).

Водночас, слід зазначити, що за приписами статті 339 Господарського процесуального кодексу України право звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця мають лише сторони виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології" у виконавчому провадженні щодо виконання судового наказу у справі № 911/1739/19 не є ані стягувачем, ані боржником.

Тобто скаржник не є стороною виконавчого провадження, а відтак, не наділений правом оскарження дій приватного виконавця в порядку приписів ст.ст. 339-343 ГПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності передбачених Господарським процесуальним кодексом України підстав для прийняття скарги б/н від 21.10.2019 р. (вх. № 205/19 від 21.10.2019 р.) на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 01.10.2019 р. у виконавчому провадженні № 60197978 про арешт майна боржника до розгляду.

Водночас, як слідує з правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 р. у справі № 823/359/18, ураховуючи те, що товариство не є стороною виконавчого провадження і не наділене процесуальним правом щодо оскарження постанови приватного виконавця в порядку статті 339 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду вважає помилковим висновок про можливість розгляду цієї скарги в порядку господарського судочинства.

При цьому, згідно із частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на наведені положення статті 339 ГПК України та частини першої ст. 287 КАС України Велика Палата Верховного Суду вважає, що такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології" у прийнятті до розгляду скарги б/н від 21.10.2019 р. (вх. № 205/19 від 21.10.2019 р.) на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 01.10.2019 р. у виконавчому провадженні № 60197978 про арешт майна боржника.

2. Скаргу б/н від 21.10.2019 р. (вх. № 205/19 від 21.10.2019 р.) на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 01.10.2019 р. у виконавчому провадженні № 60197978 про арешт майна боржника з доданими до неї документами повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології".

3. Ухвалу направити скаржникові.

Додаток: скарга б/н від 21.10.2019 р. (вх. № 205/19 від 21.10.2019 р.) на 17 арк. - скаржнику.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 25.10.2019 р.

Суддя В.М. Бабкіна