ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3623/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТД "АСТОРГ"

до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АПРЕЛЬ ПЛЮС"

про стягнення 509112,43грн., з яких 386569,91грн. основної заборгованості; 113116,18грн. пені; 9426,34грн. трьох відсотків річних (договір поставки №000001468 від 17.01.2017)

Представники: справу розглянуто без виклику представниківучасників справи.

І. ПРОЦЕДУРА ПРОВАДЖЕННЯ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТД "АСТОРГ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АПРЕЛЬ ПЛЮС" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 509112,43грн., з яких 386569,91грн. основної заборгованості; 113116,18грн. пені; 9426,34грн. трьох процентів річних (договір поставки №000001468 від 17.01.2017)

Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

17.01.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №000001468 (далі - договір).

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 537124,93грн., що підтверджується:

- видатковою накладною №6710 від 29.10.2018;

- видатковою накладною №7138 від 12.11.2018;

- видатковою накладною №8085 від 13.12.2018.

Відповідач товар оплатив частково, а саме у розмірі 100555,02грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем, за твердженням останнього, становить 386569,91грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за загальний період прострочення з 01.11.2018 по 09.08.2019 на суму 113116,18грн.;

- три проценти річних за загальний період прострочення з 01.11.2018 по 09.08.2019 на суму 9426,34грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3623/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2019.

Ухвалою від 20.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 19.09.2019.

Щодо строку для подачі відзиву.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення (частина 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу від 20.08.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 22.08.2019, що підтверджується ухвалою суду, яка повернулася на адресу господарського суду 24.09.2019 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідачу в ухвалі від 20.08.2019 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подачі відзиву до 07.09.2019.

В ухвалі від 20.08.2019 встановлено строк для вчинення процесуальних дій по 19.09.2019.

Станом на 21.10.2019 відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Таким чином, строк для розгляду справи по суті розпочався з 20.09.2019.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, шістдесятиденний строк з дня відкриття провадження у справі спливає 21.10.2019.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

21.10.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТД "АСТОРГ" (далі - позивач, постачальник) та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "АПРЕЛЬ ПЛЮС" (далі - відповідач, покупець), (разом іменовані - сторони) укладено договір поставки №000001468 від 17.01.2017 (далі - договір).

Предмет договору. Постачальник, відповідно до пункту 1.1 договору, зобов`язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити товар у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у накладних (товарно-транспортних або видаткових), що підписуються на кожну партію товару.

Ціна договору визначена у розділі 2. Сума договору і порядок розрахунку.

Строк. Договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2017. Термін дії автоматично продовжується на тих саме умовах на один рік у випадку, якщо менше ніж за 30 календарних днів до закінчення його терміну дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону в письмовій формі про свій намір змінити його або припинити його дію (пункт 8.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 537110,02грн., що підтверджується:

- видатковою накладною №6710 від 29.10.2018 на суму 230555,02грн.;

- видатковою накладною №7138 від 12.11.2018 на суму 164035,97грн.;

- видатковою накладною №8085 від 13.12.2018 на суму 142519,03грн.

Вказані видаткові накладні підписані представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств.

Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості поставленого позивачем товару матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до пункту 2.2 договору покупець проводить оплату товару на умовах відстрочення платежу протягом 2 (два) календарних днів з моменту поставки товару.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити його вартість.

Строк оплати товару є таким, що настав.

Відповідач погасив заборгованість частково на суму 100555,02грн.

Господарський суд вважає, що відповідач визнав себе зобов`язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися часткова оплата спірної заборгованості.

Позивач стверджує, що товар не оплачено на суму 386569,91грн.

Доказів оплати товару в сумі 386569,91грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Доказів повернення вказаного товару позивачу відповідачем не надано.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 386569,91грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2 договору визначено, що за прострочення оплати покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла з моменту прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивач нарахував пеню за загальний період прострочення з 01.11.2018 по 09.08.2019 на суму 113116,18грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимог не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та встановив таке.

Строк оплати видаткової накладної №6710 від 29.10.2018 на суму 230555,02грн. до 31.10.2018. Відтак, нарахування пені визнається правомірним з 01.11.2018 до 30.04.2019. З урахуванням часткового погашення боргу, пеня за означеною видатковою накладною становить 23189,86грн.

Строк оплати видаткової накладної №7138 від 12.11.2018 на суму 164035,97грн. до 14.11.2018. Відтак, нарахування пені визнається правомірним з 15.11.2018 до 14.05.2019. До стягнення підлягає пеня у розмірі 29036,61грн.

Строк оплати видаткової накладної №8085 від 13.12.2018 на суму 142519,03грн. до 15.12.2018. Відтак, нарахування пені визнається правомірним з 16.12.2018 до 15.06.2019. До стягнення підлягає пеня у розмірі 25238,27грн.

Під час перерахунку пені взято до уваги положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України яка визначає, що у разі, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Крім того, умовами укладеного між сторонами договору не передбачено більший, ніж шість місяців період часу, за який нараховується пеня, так як умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Загальний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 77464,74грн.

Щодо вимоги про стягнення трьох процентів річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував три проценти річних на загальний період прострочення з 01.11.2018 по 09.08.2019 на суму 9426,34грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимог не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних здійснений позивачем та визнав його таким, що містить помилки, у зв`язку із неврахуванням положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України.

Загальний розмір трьох процентів річних, який підлягає стягненню з відповідача становить 9367,77грн.

ІІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подачу позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 7636,69грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням №11772 від 13.08.2019 на суму 7636,69грн. і розмір якого відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 7101,36грн., з урахуванням того, що 92,99% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 256-257, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

IV. ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТД "АСТОРГ" (08631, Київська обл., Васильківський район, селище міського типу Глеваха, ВУЛИЦЯ ПІДПРИЄМНИЦЬКА, будинок 8, офіс 305; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36798200) до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АПРЕЛЬ ПЛЮС" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ МИРУ, будинок 87, квартира 54; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35862039) про стягнення 509112,43грн., з яких 386569,91грн. основної заборгованості; 113116,18грн. пені; 9426,34грн. трьох процентів річних (договір поставки №000001468 від 17.01.2017) задовольнити частково.

Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АПРЕЛЬ ПЛЮС" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ МИРУ, будинок 87, квартира 54; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35862039) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТД "АСТОРГ" (08631, Київська обл., Васильківський район, селище міського типу Глеваха, ВУЛИЦЯ ПІДПРИЄМНИЦЬКА, будинок 8, офіс 305; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36798200) 386569,91грн. (триста вісімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять грн. 91 коп.) основної заборгованості; 77464,74грн. (сімдесят сім тисяч чотириста шістдесят чотири грн. 74 коп.) пені; 9367,77грн. (дев`ять тисяч триста шістдесят сім грн. 77 коп.) трьох процентів річних; 7101,36грн. (сім тисяч сто одна грн. 36 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АПРЕЛЬ ПЛЮС" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ МИРУ, будинок 87, квартира 54; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35862039) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТД "АСТОРГ" (08631, Київська обл., Васильківський район, селище міського типу Глеваха, ВУЛИЦЯ ПІДПРИЄМНИЦЬКА, будинок 8, офіс 305; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36798200) 35651,44грн. пені; 58,57грн. трьох процентів річних відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 21.10.2019.

Суддя І.В. Петренко