ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2776/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2776/19

За позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Про стягнення 73349,20 грн.

Представники:

від позивача: Діденко А.О., довіреність

від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича про стягнення 73349,20 грн.

Позовні вимоги позивача у справі - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради направлено на стягнення з Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича 73349,20 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.09.2019р. прийнято позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2776/19. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "09" жовтня 2019 р. о 14:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у засідання на 09.10.2019р. о 14:20. Повідомлено учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В засіданні 09.10.2019р. судом було оголошено протокольну ухвалу, якою суд задовольнив усне клопотання відповідача про перенесення судового засідання, та оголошено перерву до 23.10.2019р. 15:40.

Позивач - Департамент комунальної власності Одеської міської ради підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем Фізичною особою-підприємцем Самойлик Анатолієм Володимировичем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його реєстраційну адресу ухвали суду, однак кореспонденція суду повернулась до господарського суду без вручення, із зазначенням поштовою організацією „зі закінченням терміну зберігання.

Крім того, присутнього особисто відповідача у судовому засіданні, яке відбулось 09.10.2019р., було повідомлено про дачу та час проведення наступного судового засідання, що підтверджується підписом відповідача на відповідній розписці. (а.с. 50).

У судове засідання 23.10.2019р. відповідач або його представник не з`явився, про поважність причин відсутності суд не повідомив.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувались судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

28 грудня 2007 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Самойлик Анатолієм Володимировичем (Орендар) було укладено Договір оренди нежилого приміщення №190/50 (надалі за текстом Договір), згідно п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове підвальне приміщення загальною площею 85,4 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Л. Шмідта, 25 (надалі об`єкт оренди).

28 грудня 2007 року нежитлове підвальне приміщення загальною площею 85,4 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , було фактично передане у користування Фізичній особі-підприємцю Самойлик Анатолію Володимировичу, про що свідчить Акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 28.12.2007р.

Відповідно до п. 1.3. Договору, у редакції Додаткового договору №5 від 05.12.2013р. до Договору оренди нежитлового приміщення №190/50 від 28.12.2007р., строк дії Договору: з дати підписання договору оренди до 05 листопада 2016 року.

Умовами п. 4.7. Договору визначено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Приймаючи до уваги, що Договір оренди нежитлового приміщення №190/50 від 28.12.2007р., з урахуванням Додаткового договору №5 від 05.12.2013р., припинив свою дію 05 листопада 2016 року, Департаментом комунальної власності Одеської міської ради на адресу відповідача 11.10.2016р. було скеровано лист №01-13/4688, яким повідомлено Фізичну особу-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича про те, що 05.11.2016р. термін дії договору закінчиться і продовжуватися на новий строк не буде.

Також у вказаному листі було зазначено, що орендарю необхідно протягом 15 календарних днів, тобто до 21.11.2016р. передати Департаменту ключі та орендовані нежитлові приміщення.

Позивачем було зазначено суду, що невиконання вимог договору оренди, встановлених в п. 4.7. Договору №190/50 від 28.12.2007р. стало підставою для звернення Департаменту комунальної власності із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича.

Так, рішенням господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. позов задоволено, виселено Фізичну особу-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича з нежитлового приміщення загальною площею 85,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн., яке набрало законної сили 04.07.2017р.

03.11.2017р. актом державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Джміль О.О. здійснено примусове виселення Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича з займаного об`єкта оренди.

Як зазначає позивач, ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, у період з 21.11.2016р. (по закінченню строку для добровільного повернення об`єкта) до 03.10.2017р. (до моменту фактичного виселення), відповідач продовжував користуватись орендованим приміщенням без правових підстав.

З метою досудового врегулювання спору Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було надіслано на адресу відповідача претензію №01-13/3903 від 19.08.2019р., якою було висунуто вимоги щодо погашення Фізичною особою-підприємцем Самойлик Анатолієм Володимировичем неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди.

На підставі викладеного та зазначеного, позовні вимоги позивача у даній справі направлено на стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, що за період з 21.11.2016р. по 03.11.2017р. складає 73349,20 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача під час розгляду справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Згідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до положень ст. 785 Цивільного Кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 764 Цивільного Кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного між ними 28 грудня 2007 року Договору оренди нежилого приміщення №190/50.

05.12.2013р. між сторонами було підписано Додатковий договір №5 про внесення змін до Договору оренди нежилого приміщення №190/50 від 28.12.2007р., яким було визначено, що строк дії договору з дати підписання договору оренди до 05 листопада 2016 року.

Департаментом комунальної власності Одеської міської ради на адресу відповідача 11.10.2016р. було скеровано лист №01-13/4688, яким повідомлено Фізичну особу-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича про те, що 05.11.2016р. термін дії договору закінчиться і продовжуватися на новий строк не буде. Також у вказаному листі було зазначено, що орендарю необхідно протягом 15 календарних днів, тобто до 21.11.2016р. передати Департаменту ключі та орендовані нежитлові приміщення.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. позов задоволено, виселено Фізичну особу-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича з нежитлового приміщення загальною площею 85,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн., яке набрало законної сили 04.07.2017р.

Судом встановлено, що 03.11.2017р. відповідно до акту державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Джміль О.О. було здійснено примусове виселення Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича з займаного об`єкта оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

За приписами ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Приймаючи до уваги, що відповідачем було допущено прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкту оренди, позивачем було здійснено нарахування неустойки у розмірі 73349,20 грн., який судом перевірено.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем обв`язку щодо своєчасного повернення об`єкту оренди, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 73349,20 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 1921,00 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Самойлик Анатолія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ) неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди в сумі 73349 (сімдесят три тисячі триста сорок дев`ять) грн. 20 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко