ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
СУДОВЕ РІШЕННЯ
"15" жовтня 2019 р. Cправа №902/277/18
Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "МВН" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МВН", м.Вінниця
до департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, м.Вінниця
до Вінницької міської ради, м.Вінниця
про визнання права власності на майно
представники сторін правом участі в судовому засіданні не скористались
В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/277/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МВН" до департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради та Вінницької міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані в АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 , 43б, загальною вартістю 1013215,00 грн.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.09.2018 вказаний позов задоволено повністю; визнано за товариством з обмеженою відповідальністю "МВН" право власності на об`єкти нерухомого майна у відповідності до технічного паспорту, що виготовлений КП «ВООБТІ» станом на 04.06.2015: магазин по продажу автомобілів та автомобільних аксесуарів літ.«Д»; підвал літ.«п/Д»; тамбур літ.«д»; компресорна літ.«Е»; будівля кафе літ.«Ж»; навіс літ.«ж».

25.07.2019 на адресу суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі відносно об`єктів нерухомого майна.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначає, що під час державної реєстрації вказаного у рішенні суду від 19.09.2018 майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявилось, що в резолютивній частині рішення не вказано усіх об`єктів нерухомого майна, які були предметом розгляду судової справи, а також відсутня адреса, за якою дані об`єкти розташовані. Вказана помилка, за твердженням позивача, виникла у зв`язку з тим, що в технічному звіті, який був виготовлений ПП "Інвест-Сервіс" та затверджений 18.08.2018 не було вказано усіх спірних об`єктів нерухомого майна, однак дані об`єкти були зазначені в технічному паспорті, що виготовлений КП "ВООБТІ" 04.06.2015 року.

Ухвалою суду від 18.09.2019 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засідання на 30.09.2019.

За результатами судового засідання, 30.09.2019, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду заяви ТОВ "МВН" на 15.10.2019, з метою забезпечення позивачу можливості реалізувати надані їм Господарським процесуальним кодексом України права, зокрема на участь в судовому засіданні.

На визначену судом дату (15.10.2019) представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату та час його проведення останні повідомлялися належним чином, ухвалою суду від 30.09.2019. Окрім того, представник відповідачів про дату та час розгляду заяви додатково повідомлений під підпис у відповідній розписці суду.

Слід зазначити, що відповідно до положень ч.4 ст.244 ГПК України: неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та заяви ТОВ "МВН" про ухвалення додаткового рішення у даній справі судом встановлено наступне.

Так, як зазначено вище, рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.09.2018 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "МВН" задоволено повністю; визнано за останнім право власності на об`єкти нерухомого майна у відповідності до технічного паспорту, що виготовлений КП «ВООБТІ» станом на 04.06.2015: магазин по продажу автомобілів та автомобільних аксесуарів літ.«Д»; підвал літ.«п/Д»; тамбур літ.«д»; компресорна літ.«Е»; будівля кафе літ.«Ж»; навіс літ.«ж».

При цьому суд наголошує, що резолютивна частина рішення суду від 19.09.2018 відповідає змісту прохальної частини позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "МВН".

Тобто, саме зазначені товариством з обмеженою відповідальністю "МВН" в позовній заяві від 31.05.2018 вимоги були предметом спору та судового дослідження у справі № 902/277/18.

Одночасно суд зауважує, що особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Тоді як, відповідно до ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

При встановленні вказаної вище обставини судом також враховано наступне.

За подання до Господарського суду Вінницької області позовної заяви від 31.05.2019 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 15198,22 грн, що підтверджується платіжним дорученням №354 від 27.12.2017 (а.с. 11).

Так, відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру визначена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за подання позовної заяви немайнового характеру визначена ставка судового збору у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як слідує із змісту попереднього розрахунку суми судових витрат, долученого позивачем до позовної заяви, вказана сума судового збору визначена виходячи із змісту звіту, виготовленого ТОВ "Європрофсервіс". Так, позивачем зазначено: "Відповідно до звіту, що виготовлений ТОВ "Європрофсервіс" про визначення вартості комплексу будівель, які є предметом розгляду судової справи, їхня вартість становить 1013215,00 грн.

При цьому при проведенні вказаного дослідження, об`єктом оцінки було наступне нерухоме майно: комплекс будівель - магазин по продажу автомобілів та автомобільних аксесуарів літ.«Д»; підвал літ.«п/Д»; компресорна літ.«Е»; будівля кафе літ.«Ж»; навіс літ.«ж».

Тоді як із змісту Заяви про ухвалення додаткового рішення (далі по тексту також - Заява) слідує, що позивач просить додатково визнати право власності на наступні об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м.Вінниця, вул.Максимовича, 43Б, а саме: адмінбудівля літ. "А", прибудова літ "а", прибудова літ. "Б-1", прибудова літ. "Б-2", будівля автомийки "Б", підвал "п/б", оглядова яма "о/я", навіс "Г", колонки № 1-6, резервуари № 7-14, огорожа № 15, трансформатор № 16, мостіння - І.

З викладеного слідує, що позивачем не замовлялася оцінка майна, додатково зазначеного в Заяві та відповідно не сплачувався судовий збір за розгляд вимог відносно означеного в Заяві майна. Таким чином, виключається можливість дослідження вказаних вимог під час судового розгляду справи №902/277/18.

Також варто зазначити, що спір у справі №902/277/18 доведений до суду внаслідок відмови відповідача у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єктів, до яких застосовується ч.5 ст.376 ЦК України, у зв`язку із чим, його вирішення судом здійснювалося в рамках дослідження супроводжуючих документів відносно будівництва означених в позовній заяві об`єктів нерухомого майна.

Так, згідно змісту Завдання на проектування магазину продажу автомобілів та автомобільних аксесуарів, які були предметом дослідження у даній справі, вид будівництва означених об`єктів: "Нове".

Окрім того, згідно розділу 3.2 Робочого проекту розробленого ПП Архітектурно-проектна майстерня "Ю.Плясовиця" проектуємий магазин, який був предметом судового дослідження у справі №902/277/18 розміщений на території діючої АЗС ТОВ "МВН". Станом на час розроблення проекту на площадці знаходилися існуючі будівлі та споруди: операторна (№2), навіс з ПРК (№3), підземні резервуари палива (№4), будівля мийки (№6), адмін будівля (№7) та площадка контейнерів для сміття (№5).

Додатково суд зазначає, що із змісту Дозволу, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації товариству з обмеженою відповідальністю «МВН» №211 від 06.09.2007 та Дозволу виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області товариству з обмеженою відповідальністю «МВН» №142 від 27.06.2008 слідує, що об`єкти нерухомого майна, що були предметом судового розгляду у справі №902/277/18 та відносно яких визнано право власності за ТОВ "МВН" є новоствореним майном. Оскільки зазначені Дозволи надавалися саме на виконання будівельних робіт з будівництва.

Тоді як відносно об`єктів нерухомого майна, які є предметом заяви про винесення додаткового рішення (адміністративна будівля, автомийка) надано дозвіл на їх реконструкцію та добудову (Дозвіл № 142 від 27.06.2008).

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності на реконструйовані об`єкти нерухомого майна, а також об`єкти нерухомого майна, будівництво яких було завершено на момент початку будівництва приміщень, відносно яких прийнято рішення суду від 19.09.2018, зумовлює зміну підстав позову.

Вказана обставина підтверджує та виключає можливість судового дослідження в межах справи №902/277/18, а також прийняття відповідного рішення відносно визначених в заяві про винесення додаткового рішення об`єктів нерухомого майна.

Враховуючи встановлені обставини суд зважає на таке.

За приписами ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В такому випадку неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

При цьому прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, визначених статтею 244 ГПК України, тому, якщо порушується питання про прийняття додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє у задоволенні заяви.

Отже, прийняття додаткового судового рішення спрямоване на виправлення неповноти основного судового рішення, зокрема, висновків суду щодо вимог учасників справи, які були предметом розгляду судом, однак, не відображені у змісті судового рішення. Відтак, вимога про прийняття додаткового судового рішення не може бути спрямована на вирішення судом питань, які не були предметом розгляду в судовому засіданні при прийнятті основного рішення, так як інше мало б наслідком порушення принципу правової визначеності судового рішення, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд зазначає, що у вказаній заяві позивачем порушено питання про прийняття господарським судом додаткового рішення щодо вимог, які не були предметом розгляду в суді.

Відтак, у даному випадку відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення до рішення Господарського суду Вінницької області від 19.09.2018, оскільки вимоги, викладені у вказаній заяві ТОВ "МВН", не заявлялись останнім при поданні позову у даній справі та відповідно не були предметом розгляду у господарській справі №902/277/18. Разом з тим, суд зазначає, що ці вимоги можуть бути предметом окремого позову, з яким ТОВ "МВН" вправі звернутись до господарського суду.

Разом з тим, в ході судового розгляду заяви позивача судом встановлено, що при виготовленні повного тексту рішення Господарського суду Вінницької області від 19.09.2018 в пункті 2 його резолютивної частини допущено описку, а саме: не зазначено місця знаходження об`єктів нерухомого майна, відносно яких визнано право власності за товариством з обмеженою відповідальністю "МВН".

Відповідно до ст.243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні посилки.

Враховуючи те, що допущена описка не зачіпає суті рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність її виправлення.

При поставновленні даного судового рішення також враховується, що 07.09.2019 мала місце державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи позивача стосовно місцязнаходження останнього, адресою товариства з обмеженою відповідальністю "МВН" є: м.Вінниця, просп.Космонавтів, 30А.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 243, 244, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "МВН" (вх.№ 02.1-34/5963/19 від 25.07.2019) про ухвалення додаткового рішення у справі №902/277/18.

2. Виправити описку, допущену в 2 пункті резолютивної частини рішення Господарського суду Вінницької області від 19.09.2018 року у справі №902/277/18, шляхом його виключення.

3. Викласти другий пункт резолютивної частини рішення Господарського суду Вінницької області від 19.09.2018 року у справі №902/277/18 в наступній редакції:

"2. Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "МВН" (код юридичної особи: 32538118, місцезнаходження: 21021 м.Вінниця, просп.Космонавтів, 30А) право власності на наступні об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. АДРЕСА_1 , вул. АДРЕСА_2 , 43 Б, у відповідності до технічного паспорту, що виготовлений КП «ВООБТІ» станом на 04.06.2015: магазин по продажу автомобілів та автомобільних аксесуарів літ.«Д»; підвал літ.«п/Д»; тамбур літ.«д»; компресорна літ.«Е»; будівля кафе літ.«Ж»; навіс літ.«ж».

4. Копію даного судового рішення надіслати згідно переліку рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

5. Дане судове рішення набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

6. Дане судове рішення від 15.10.2019 у справі №902/277/18 підписано суддею 25.10.2019.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2-3 - позивачу - ТОВ "МВН" (пров.Івана Миколайчука, 6, кв.16, м.Вінниця, 21036; просп. Космонавтів, 30А, м.Вінниця, 21021);

4 - відповідачу 1 - Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради (вул.Театральна, 29, м.Вінниця, 21100);

5 - відповідачу 2 - Вінницькій міській раді (вул.Соборна,59, м.Вінниця, 21100).