ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2409/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовомВисочанська селищна рада Харківського району Харківської області, 62459, Харківська область, смт. Високий, вул. Бульварна, 12, код 04396503
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг", 61124, м. Харків, вул. Плеханівська, 65, код 32870356
про стягнення 479 953,81 грн.
за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Височанська селищна рада Харківського району Харківської області (позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" (відповідач), в якій просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за Договором оренди землі від 04.04.2014 в загальному розмірі 479 953,81 грн., з яких: 419 652,18 грн. - сума основного боргу (орендна плата), 13 128,11 грн. - інфляційні нарахування, 3 633,16 грн. - 3% річних, 43 540,36 грн. - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 01.08.2019 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 16.09.2019 було зарито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30.09.2019 на 12:00.

Представник позивача в судових засіданнях підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

В судове засідання 16.10.2019 представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням вх. № 24817 від 16.10.2019 про розгляд справи без його участі.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про відкриття провадження у справі, виклики в судові засідання та закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті за адресою, вказаною у позовній заяві.

Проте копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 01.08.2019 та ухвали про виклик в судове засідання призначене на 19.08.2019, які направлялися на адресу відповідача, повернуті без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, копія ухвали суду про виклик в судове засідання призначене на 16.09.2019, також повернулась до суду не врученою з відміткою поштового відділення "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 13.09.2018 року, місцезнаходження відповідача - 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 65, та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 242 ГПК України, рішення суду надсилаються учасникам справи в електронній формі, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку.

Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил).

Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Виходячи зі змісту наведених вище норм Правил, рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, які не вручені адресату під час доставки з причин відсутності адресата, не пізніше п`яти календарних днів підлягають поверненню на адресу суду з відповідною відміткою про відсутність особи за адресою.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача та представника позивача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.10.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом судом було підписано скорочене рішення (вступну та резолютивну частини рішення) без його проголошення, у зв`язку неявкою в судове засідання учасників справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

04 квітня 2014 між Височанською селищною радою та ТОВ «Металіст Холдинг» укладено Договір оренди землі (далі по тексту - Договір) строком на 49 років. Відповідно до п.1 якого орендодавець, на підставі рішення XXYYII сесії VI скликання Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 13 березня 2014 року надає, а орендар - ТОВ "Металіст Холдинг" приймає в строкове платне користування земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва та експлуатації житлового комплексу готельного типу, яка знаходиться в межах населеного пункту сел. Високий, вул. Футбольна, 2-А, на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

Вказаний договір, 04.04.2014 року зареєстровано державним реєстратором Харківського районного управління юстиції Харківської області та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5425029.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу україни, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,7312 га., кадастровий номер: :03:002:0008, яка розташована в межах населеного пункту, а саме за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Футбольна, 2-А на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Височанської селищної ради № 0437, відкритий в УДКСУ у Харківському районі (МФО 851011, код 379999633, призначення платежу 13050200), в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 8847764,56 грн., на рік.

Умовами договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно, у розмірі 1/12 частини річної орендної плати протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.12 Договору).

Водночас, п. 10 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та кофіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженим Кабінетом Міністрів України, нормами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2014 рік- 1,246, 2015 рік - 1,433, 2016 рік-1,06, 2017 - 1,00; 2018 рік - 1.00.

Частиною 3 статті 21 Закону України «Про орендну землі» передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Зі змісту вимог ст. 289 Податкового кодексу України вбачається, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовуються комулятивно залежно від дати проведення нормативно грошової оцінки земель.

Таким чином, для визначення розміру орендної плати на 2018 рік за вказаним договором мають враховуватись коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель, визначених упродовж 2014-2018 років, а також нормативна грошова оцінка земельної ділянки.

У зв`язку з чим, розмір щомісячної орендної плати за умовами зазначеного Договору у 2018 році має складати не менше 69942,03 грн.

Пунктом 13 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Крім того, п. 28 Договором передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 41 Договору визначено, що Договір набирає чинності після підписання сторонами та передачі земельної ділянки за актом приймання-передачі.

Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 14.04.2014 року, що додається до позовної заяви.

Як вбачається з розрахунку заборгованості з орендної плати за Договором оренди землі від 04.04.2014 року, орендар-ТОВ "Металіст Холдинг" має заборгованість перед селищною радою за оренду землі упродовж жовтня 2018- березень 2019 року в розмірі 479953,81 грн..

Зазначене свідчить про те, що відповідач порушив умови договору та свій обов`язок щодо своєчасної і в повному обсязі сплати орендних платежів, у зв`язку з чим орендодавець був позбавлений можливості отримати орендну плату за договором оренди земельної ділянки.

Так, ч. 1 ст. 290 Господарського кодексу України визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі як засобу виробництва, регулюються земельним кодексом України та іншими законами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» та ст. 93 Земельного кодексу України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» умова щодо визначення орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. ст. 526,759,762,782 Цивільного кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно розраховуватись за орендоване ним майно. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов вказаного Кодексу.

Статтею 96 «Земельного кодексу України» закріплені обов`язки землекористувачів, до яких належить обов`язок щодо своєчасної сплати земельного податку або орендної плати.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приймаючи до уваги викладені вище обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував сплату заборгованості за Договором оренди землі від 04.04.2014, суд вважає, що позовні вимоги Височанської селищної ради Харківського району Харківської області щодо стягнення з відповідача 419 652,18 грн. основного боргу з орендної плати, є правомірними, обґрунтованими та такими, що не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 13128,11 грн. - інфляційних нарахувань, 3633,16 грн. - 3% річних та 43540,36 грн. пені, суд зазначає наступне.

Відповідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, становленні договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені).

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за просторочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Водночас, ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, що зазначено в ст. 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до умов Договору, а саме п. 13 передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, таке прострочення є триваючим правопорушенням, і право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (Постанова ВСУ від 26.04.2017 у справі № 918/329/16)

Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем виконання зобов`язання за Договором та перевіривши арифметичний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми Калькулятор Ліга, враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань, Інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року, суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства, є правомірним, а тому, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Інших судових витрат позивачем заявлено не було.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Височанської селищної ради Харківського району Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" (61001, місто Харків, вул. Плеханівська, буд. 65, ) на користь Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (62460, Харківська область, Харківський район, селище міського типу Високий, вул. Бульварна, буд. 12, , рахунок НОМЕР_1 відкритий в УК Харківського району, МФО 899998. код 37999633. код класифікації доходів 18010600) заборгованість з орендної плати у розмірі 479953,81 грн., з них сума основного боргу (орендна плата) - 419652,18 грн., 3% річних у сумі - 3633,16 грн., інфляційні нарахування у сумі - 13128,11 грн., пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення - 43540,36 грн.

Судові витрати покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" (61001, місто Харків, вул. Плеханівська, буд. 65, ) на користь Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (62460, Харківська область, Харківський район, селище міського типу Високий, вул. Бульварна, буд. 12, , рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в УДК СУ у Харківському районі МФО 851011. код 379999633, призначення платежу 13050200) 7 199,32 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач - Височанська селищна рада Харківського району Харківської області (62460, Харківська область, Харківський район, селище міського типу Високий, вул. Бульварна, буд. 12, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" (61001, місто Харків, вул. Плеханівська, буд. 65, ).

Повне рішення складено "17" жовтня 2019 р.

Суддя С.А. Прохоров