ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 жовтня 2019 р. Справа № 903/497/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 903/497/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ДТС, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ВМП, м. Нововолинськ

про стягнення 90 509,35 грн.

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

04.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ДТС звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою б/н від 19.06.2019, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВМП 76 431,21 грн., з них: 4784,69 грн. процентів річних, 16 616,54 грн. збитків, завданих інфляцією, 55 030,09 грн. пені.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 910/20072/173 про стягнення з нього 111 520 грн. 69 коп. заборгованості, 1440 грн. 13 коп. процентів річних, 5802 грн. 87 коп. збитків, завданих інфляцією, 12 306 грн. 98 коп. пені.

Ухвалою суду від 08.07.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання було призначено на 31.07.2019.

15.07.2019 від позивача на адресу суду надійшла заява №б/н від 11.07.2019 про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВМП 81 309,67 грн, з них: 5 169,66 грн. процентів річних, 16 616,54 грн. збитків, завданих інфляцією та 59 523,47 грн. пені.

Оскільки збільшення розміру позовних вимог це процесуальне право, передбачене Господарським процесуальним кодексом України, яке реалізоване позивачем на стадії підготовчого провадження, суд прийняв заяву позивача від 11.07.2019 про збільшення розміру позовних вимог.

В судове засідання 31.07.2019 представники сторін не з`явились.

Факт належного повідомлення позивача про дату і час розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 078 від 16.07.2019.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.07.2019, яка була надіслана на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу суду із відміткою органу поштового зв`язку: Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

Ухвалою суду від 31.07.2019 було відкладено підготовче засідання на 28.08.2019; запропоновано відповідачу в строк до 27.08.2019 подати суду відзив на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

В судове засідання 28.08.2019 відповідач не з`явився, відзиву на позов не подав.

Ухвала суду, яка була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу суду із відміткою органу поштового зв`язку: Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок пересилання поштового відправлення.

23.08.2019 позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 20.08.2019, в якій просив стягнути з ТОВ ВМП 88 926,68 грн., з них: 5 426,31 грн. процентів річних, 16 616,54 грн. збитків, завданих інфляцією, та 66 883,83 грн. пені.

Судом на підставі п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України було прийнято заяву позивача від 23.08.2019 про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 29.08.2019 представник позивача звернулася до суду з клопотанням про продовження строку підготовчого провадження і відкладення розгляду справи.

З метою належної підготовки справи до судового розгляду по суті та забезпечення відповідачу права на захист, враховуючи нову ціну позову, суд задовольнив клопотання представника позивача про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 29.08.2019 строк проведення підготовчого провадження було продовжено на 30 днів - до 08.10.2019 включно; підготовче засідання відкладено на 11.09.2019; запропоновано відповідачу в строк до 10.09.2019 подати суду письмові пояснення на заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог від 23.08.2019.

06.09.2019 на адресу суду від позивача надійшли пояснення б/н від 30.08.2019 та заява б/н від 30.08.2019 про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з ТОВ ВМП 90 509,35 грн., з них: 5 554,63 грн. процентів річних, 16 616,54 грн. збитків, завданих інфляцією, 68 338,18 грн. пені. Копію заяви про збільшення розміру позовних вимог 02.09.2019 було надіслано відповідачу, що підтверджується накладною № 223 від 02.09.2019 та описом вкладення у цінний лист.

В судовому засіданні 11.09.2019 представник позивача заяву б/н від 30.08.2019 про збільшення розміру позовних вимог підтримала.

Судом на підставі п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України було прийнято заяву позивача від 30.08.2019 про збільшення розміру позовних вимог.

В судове засідання 11.09.2019 представник відповідача не з`явився.

Ухвала суду, яка була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу суду із відміткою органу поштового зв`язку: Адресат відсутній.

Ухвалою від 11.09.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 25.09.2019.

В судове засідання 25.09.2019 представники сторін не з`явилися.

Факт належного повідомлення позивача про судовий розгляд підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 189.

Ухвала суду, яка була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу суду із відміткою органу поштового зв`язку: За закінченням терміну зберігання.

В судовому засіданні 25.09.2019 було оголошено перерву до 16.10.2019, сторін повідомлено про оголошення перерви ухвалою суду.

07.10.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява б/н від 16.10.2019 про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з ТОВ ВМП 90 122,43 грн., з них: 6 150,44 грн. процентів річних, 16 616,54 грн. збитків, завданих інфляцією, та 67 355,45 грн. пені. Копію заяви про збільшення розміру позовних вимог 03.10.2019 було надіслано відповідачу, що підтверджується накладною № 733 від 03.10.2019 та описом вкладення у цінний лист.

Заяву позивача б/н від 16.10.2019 про збільшення розміру позовних вимог судом залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.207 ГПК України з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 11.09.2019 було закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 25.09.2019.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог надіслано відповідачем до суду 03.10.2019, тобто вже після того, як суд закрив підготовче провадження і призначив розгляд справи по суті.

Таким чином, відповідачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог після закінчення строку для подання такого роду заяв.

Поважних причин неподання такої заяви на стадії підготовчого провадження відповідач не навів, клопотання про поновлення пропущеного строку не заявляв.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

В судове засідання 16.10.2019 представники сторін не з`явилися.

Факт належного повідомлення позивача про судовий розгляд підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 293.

Ухвала суду, яка була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу суду із відміткою органу поштового зв`язку: За закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації про іншу адресу відповідача, ніж та, яка зазначена в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, судом 16.10.2019 було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 910/20072/17 було встановлено, що 01.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВМП» як покупцем було укладено договір поставки №7/14, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставляти та передавати у встановлені даним договором строки у власність покупця товар, що визначений в п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його за встановленими цінами в строки та на умовах даного договору.

Згідно з умовами п. 4.1 договору терміни поставки кожної партії товару встановлюються в заявках покупця, які надсилаються постачальнику по факсу.

Місце поставки - м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3 (п. 5.2 договору).

Приймання-передача товару здійснюється на складі покупця згідно накладної, яка підписується уповноваженими представниками обох сторін (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 6.4 договору датою поставки вважається дата підписання накладної про передачі товару на складі постачальника.

Товар за даним договором поставляється за цінами, визначеними у накладній на поставку відповідної партії товару, яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 7.1 договору).

Умовами п. п. 8.1, 8.2 договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний здійснити розрахунки за даним договором у безготівковому порядку згідно виставлених рахунків-фактур постачальника шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Термін оплати товару - 30 календарних днів з моменту отримання від постачальника товару.

Згідно з п. 9.5 договору у випадку прострочення строків оплати товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Також рішенням Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 910/20072/17 встановлено, що 18.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» як кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «УПК ГРУП» як поручителем було укладено договір поруки №1, відповідно до умов п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником своїх зобов`язань, що випливають з договору поставки від 01.04.2014 №7/14.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає за боржника у обсязі, визначеному цим договором, за умови невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за договором постачання товарів.

Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 100,00 грн. (п. 2.1 договору).

Поручитель не відповідає за відшкодування боржником збитків та за сплату ним штрафу, передбаченого договором постачання (п. 2.2 договору).

На виконання умов договору поставки №7/14 від 01.04.2014 позивач передав відповідачу товар на загальну суму 307 823,50 грн., що підтверджується видатковими накладними: №9 від 10.01.2017 на суму 7756,30 грн., №10 від 10.01.2017 на суму 7 056,00 грн., №30 від 17.01.2017 на суму 15 070,50 грн., №58 від 24.01.2017 на суму 10 002,89 грн., №108 від 08.02.2017 на суму 8 183,45 грн., №178 від 28.02.2017 на суму 8 183,45 грн., №179 від 28.02.2017 на суму 7 056,00 грн., №180 від 28.02.2017 на суму 5 940,00 грн., №181 від 28.02.2017 на суму 4 037,90 грн., №207 від 07.03.2017 на суму 14 919,79 грн., №208 від 07.03.2017 на суму 35 264,98 грн., №317 від 31.03.2017 на суму 24 550,34 грн., №326 від 03.04.2017 на суму 15 929,14 грн., №329 від 04.04.2017 на суму 10 584,00 грн., №350 від 07.04.2017 на суму 8976,00 грн., №376 від 19.04.2017 на суму 20 094,00 грн., №378 від 19.04.2017 на суму 19 792,60 грн., №412 від 27.04.2017 на суму 4 145,06 грн., №439 від 11.05.2017 на суму 21 662,66 грн., №460 від 16.05.2017 на суму 4159,38 грн., № 513 від 31.05.2017 на суму 25 167,73 грн., №523 від 31.05.2017 на суму 29 291,33 грн., підписаними повноважними представниками сторін.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті за отриманий товар згідно з договором поставки №7/14 від 01.04.2014 виконав частково, заборгувавши позивачу 111 520,16 грн., що, в подальшому, призвело до звернення кредитора з позовом до суду.

Із змісту копії позовної заяви вбачається, що звертаючись з позовною заявою до господарського суду м.Києва, позивач просив також стягнути з відповідача 12 306,98 грн. пені за період з 01.02.2017 по 16.08.2017, 1 440,13 грн. процентів річних за аналогічний період, 5 802,87 грн. інфляційних втрат за період лютий 2017-липень 2017.

Факти, встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 910/20072/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП», Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК ГРУП» про стягнення 131 870,67 грн., відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України є преюдиційними і не потребують повторного доказування.

Рішенням Господарського суду Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 910/20072/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» було задоволено повністю: ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» суму боргу в розмірі 111 520 грн. 69 коп., проценти річних у розмірі 1440 грн. 13 коп., інфляційні втрати в розмірі 5802 грн. 87 коп., пеню в розмірі 12 306 грн. 98 коп. та судовий збір в розмірі 989 грн. 13 коп.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК ГРУП на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» суму боргу в розмірі 100 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 989 грн. 13 коп.

У зв`язку із невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ВМП» обов`язку щодо оплати вартості переданого товару в розмірі 111 520,16 грн. за договором поставки №7/14 від 01.04.2014, стягнутої рішенням суду від 14.12.2017 у справі № 910/20072/17, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» у липні 2019 року звернулось з позовом до Господарського суду Волинської області.

Враховуючи заяву від 30.08.2019 про збільшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» 90 509,35 грн., з них: 5 554,63 грн. процентів річних за період з 15.12.2017 по 11.09.2019, 16 616,54 грн. збитків, завданих інфляцією, за період грудень 2017 травень 2019, 68 338,18 грн. пені за період з 15.12.2017 по 11.09.2019.

Щодо стягнення з відповідача 5 554,63 грн. процентів річних за період з 15.12.2017 по 11.09.2019, 16 616,54 грн. збитків, завданих інфляцією, за період грудень 2017 травень 2019.

Відповідно до ст. ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610, ч.1 ст.612, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 7.1 постанови № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Однак при цьому слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв`язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються, інфляційні ж нарахування та нарахування трьох процентів річних на цю заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 названого Кодексу з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Як зазначає позивач в позовній заяві, відповідач у встановленому законом порядку не виконав рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 910/20072/17, заборгованості позивачу не перерахував, а тому зобов`язання відповідача перед позивачем з оплати 111 520,16 грн. не припинилося. Невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо сплати 111 520,69 грн. надає право позивачу на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок процентів річних та збитків, завданих інфляцією, за допомогою програмного комплексу «Ліга-Закон», судом встановлено, що до задоволення підлягає вимога про стягнення з відповідача 5 554,63 грн. процентів річних за період з 15.12.2017 по 11.09.2019, 16 616,54 грн. збитків, завданих інфляцією, за період грудень 2017 травень 2019. Проценти річних та інфляційні нараховані лише від суми заборгованості в розмірі 111 520,69 грн.

Щодо стягнення з відповідача 68 338,18 грн. пені за період з 15.12.2017 по 11.09.2019.

Згідно із статтями 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом положень ч. 4 та 6 ст. 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 2.5. постанови «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» приписом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Умовами п. п. 8.1, 8.2 договору сторони узгодили, що покупець зобов`язаний здійснити розрахунки за даним договором у безготівковому порядку згідно виставлених рахунків-фактур постачальника шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Термін оплати товару - 30 календарних днів з моменту отримання від постачальника товару.

Згідно з п. 9.5 договору у випадку прострочення строків оплати товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 910/20072/17 було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» пеню у розмірі 12 306 грн. 98 коп. за період з 01.02.2017 по 16.08.2017.

Посилання позивача на те, що пеня у справі № 903/497/19 має бути стягнута за весь період прострочення, в тому числі й з 15.12.2017 по 11.09.2019 безпідставні, оскільки п. 9.5. договору поставки № 7/14 від 01.04.2014 не передбачено стягнення пені за весь період часу, протягом якого не виконано зобов`язання зі сплати, тобто не передбачено більшу тривалість періоду, ніж шість місяців.

За таких обставин, у задоволенні позову про стягнення з відповідача 68 338,18 грн. пені за період з 15.12.2017 по 11.09.2019 слід відмовити, оскільки нарахування пені за цей період суперечить приписам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 599, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВМП (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, б. 3, код 36266887) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДТС» (04080, м. Київ, вул. Юрківська/Фрунзе, буд. 2-6/32, літ. А, код 36128368) 5 554 грн. 63 коп. процентів річних, 16 616 грн. 54 коп. збитків, завданих інфляцією, 470 грн. 65 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. У задоволенні позову про стягнення 68 338 грн. 18 коп. пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 18.10.2019.

Суддя І. О. Якушева