ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 жовтня 2019 р. Справа № 903/691/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника відповідача: адвоката Самойленко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс"

до відповідача Державної установи "Ковельська виховна колонія"

про стягнення 5000грн. збитків

встановила: позивач ТОВ "Укр Газ Ресурс" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ДУ "Ковельська виховна колонія" 5000грн. збитків. Також просить покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1921грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою отримання можливості розгляду своєї тендерної пропозиції та, відповідно, відновлення свого порушеного права на розгляд тендерної пропозиції, позивач був змушений звернутися до органу оскарження і понести витрати на суму 5000грн, пов`язані з усуненням порушень, допущених відповідачем в процедурі закупівлі. Витрати позивача на суму 5 000 грн., за характером походження, підпадають під визначення збитків, встановленого статтею 22 Цивільного кодексу України. Отже, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми реальних збитків.

Ухвалою суду від 04.09.2019р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.10.2019р..

24.09.2019р. відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. №01-57/10525/19), в якому не погоджується з позовними вимогами та просить суд відмовити в задоволенні позову. При цьому вказує, що найбільш економічною вигідною пропозицією уповноваженою особою було визначено пропозицію, яку розмістив учасник - ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП». Зважаючи на це було прийнято рішення визначити переможцем відкритих торгів щодо закупівлі газового палива вказаного учасника. Однак, інший Учасник - позивач, вважаючи, що його законні права та інтереси були порушені подав відповідну скаргу до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Колегією було винесено Рішення № 1122-р/пк- пз від 01.02.2019 р., яким було задоволено скаргу позивача та зобов`язано відповідача скасувати рішення про визначення переможцем процедури закупівлі ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС- ГРУП». Водночас, зважаючи на відсутність всієї необхідної тендерної документації, тендерна пропозиція ТОВ «Укр Газ Ресурс» (позивача) була також відхилена, як така що не відповідає умовам тендерної документації. Процедура відкритих торгів по закупівлі газового палива була визнана такою, що не відбулась.

Звернення позивача зі скаргою до Антимонопольного комітету України, є його правом, а не обов`язком. При цьому, внесення позивачем 5 000,00 грн. в якості обов`язкового платежу до Державного бюджету України спрямоване на дотримання встановленого законом порядку подання скарги до органу оскарження. Відтак, заявлені Позивачем до відшкодування витрати не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, так як понесені саме з метою реалізації свого права на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача.

Неналежним чином оформлені документи тендерної пропозиції позивача, в межах зазначеної процедури закупівлі, не дали можливості останньому реалізувати своє право на перемогу в процедурі закупівлі з подальшим заключенням відповідного договору з відповідачем для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Подальші дії позивача (бездіяльність), не оскарження результатів прийнятого рішення відповідача про відхилення тендерної пропозиції цього учасника, відсутність звернень до замовника та до компетентних органів державної влади свідчить про те, що позивача такий результат на той час повністю задовольнив.

Відтак, твердження позивача про те, що діями відповідача йому були заподіяні матеріальні збитки в розмірі плати за подання скарги до органу оскарження, які він пов`язує з відновленням в кінцевому результаті його порушеного права, не відповідає дійсності.

30.09.2019р. позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх. №01-57/10773/19), в якій не погоджується з доводами відповідача зазначеними у відзиві та просить задовольнити позов в повному обсязі. Зазначає, що вказані витрати позивач поніс у зв`язку з відновленням порушеного права, а саме права на розгляд тендерної пропозиції. Існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача. Кошти у розмірі 5000 грн., які перерахував позивач, не є безпідставними витратами, а є реальними збитками, спричиненими позивачу внаслідок прийняття неправомірного та незаконного рішення відповідачем.

01.10.2019р. розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою неправцездатністю судді Слободян О.Г., про що сторони були повідомлені.

Ухвалою суду від 10.10.2019р. призначено справу до судового розгляду по суті на 22.10.2019р. Явку представників сторін у судове засідання визнано на їх розсуд.

21.10.2019р. позивач надіслав на адресу суду клопотання (01-57/11675/19), в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив в позові відмовити.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив наступне.

Позивач - ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» був учасником процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі в системі prozoro - UA-2018-12-10-002897-с), яку в грудні 2018 проводив відповідач - ДУ "Ковельська виховна колонія" по предмету закупівлі: газове паливо (газ природний) - ДК 021:2015:09120000-6.

Закупівля проводилась в порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про публічні закупівлі».

На участь у торгах тендерні пропозиції були надані наступними учасниками: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП»; Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ"».

Зважаючи на вимоги тендерної документації, затвердженої рішенням уповноваженої особи для організації та проведення процедур закупівель в ДУ "Ковельська виховна колонія" (Протокол № 5 від 10.12.2018 р.), було визначено, що оцінка тендерних пропозицій здійснюється на основі критерію "Ціна".

27 грудня 2018р. відбувся аукціон.

Найбільш економічною вигідною пропозицією уповноваженою особою відповідача було визначено пропозицію (1 996 668,00 грн. з ПДВ), яку розмістив учасник - ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП» та було прийнято рішення визначити переможцем відкритих торгів UA-2018-12-10-002897-с щодо закупівлі газового палива (природного газу) - ДК 021:2015:09120000-6 учасника - ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП» , що підтверджується Протоколом уповноваженої особи для організації і проведення процедур закупівель в Державній установі "Ковельська виховна колонія"№ 9 від 04.01.2019 р.

Повідомлення про намір укласти договорір з ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП» було оприлюднене на веб-порталі уповноваженого органу 04.01.2019р.

Не погодившись із вказаними рішеннями відповідача, позивачем, як одним із учасників торгів, було подано скаргу в рамках процедури закупівлі № UA -2018-12-10-002897-с від 14.01.2019 до органу оскарження - Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг.

За подання скарги, про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, позивачем було сплачено 5000грн, що підтверджується квитанцією №7766231 від 14.01.2019р.

Рішенням постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 01.02.2019 року №1122-р/пк-пз по процедурі закупівлі UA-2018-12-10-002897-с, скаргу позивача задоволено та зобов`язано відповідача скасувати рішення про визначення переможцем процедури закупівлі ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП».

На виконання вказаного рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України відповідач скасував рішення про визначення переможцем процедури закупівлі ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП», що було оформлене протоколом уповноваженої особи для організації і проведення процедур закупівель в ДУ "Ковельська виховна колонія" №11 від 07.02.2019р.

Згідно вимог ч. 4 ст. 28 Закону "Про публічні закупівлі" відповідач розпочав розгляд наступної тендерної пропозиції (документів) учасника - позивача на відповідність вимогам тендерної документації.

Після розгляду тендерної пропозиції позивача, відповідачем було встановлено, що на виконання Додатку 2 «Вимоги, встановлені статтею 17 Закону та інформація про спосіб підтвердження відповідності учасників (переможця) вимогам згідно із законодавством» (ч.5 розд.3 Тендерної документації) учасником з переліку «Інші документи» не надано довідки, складеної у довільній формі; за підписом уповноваженої особи учасника та завіреної печаткою, яка містить відомості про товариство.

А тому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 30 Закону тендерна пропозиція учасника - ТОВ «Укр Газ Ресурс» була відхилена відповідачем як така, що не відповідає умовам тендерної документації, що зазначене в протоколі № 12 від 07 лютого 2019 року.

Також, відповідач відхилив тендерну пропозицію наступного (останнього) учасника - ТОВ «Енергогазрезерв» (протокол № 13 від 07 лютого 2019 року), а процедура відкритих торгів по закупівлі газового палива за ідентифікатором UA-2018-12-10-002897-с була визнана такою, що не відбулась.

Вважаючи, що позивачу були завдані матеріальні збитки у розмірі плати за подання скарги до органу оскарження (5000грн.), позивач звернувся з позовом до суду про їх відшкодування.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (ЦК) України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Приписами ст. 20 Господарського Кодексу України встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Вимогами ст.22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювана збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків (зв`язок протиправної поведінки і збитків, що настали, при якому протиправність є причиною, а збитки - наслідком); розмір збитків (їх наявності та розміру); вина. їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України "Про здійснення державних закупівель", за подання скарги до органу оскарження справляється плата, яка зараховується до спеціального фонду державного бюджету.

Згідно Постанови Кабінети Міністрів України від 23.03.2016 №291 «Про встановлення розміру плати за подання скарги» за подання скарги до органу оскарження відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", у разі оскарження процедури закупівлі товарів або послуг, справляється плата у сумі 5000 гривень, яка була сплачена позивачем.

Закон не передбачає як можливість повернення вказаної плати, так і можливість її покладання на порушника процедури закупівлі в разі задоволення вимог.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Таким чином, звернення позивача зі скаргою до Антимонопольного комітету України, є його правом, а не обов`язком. Внесення скаржником 5000 грн. обов`язкового платежу до Державного бюджету України спрямоване на дотримання встановленого законом порядку подання скарги до органу оскарження. При цьому, в результаті скасування рішення щодо переможця торгів скаржник не відновив своє порушене право - бути переможцем торгів.

Неналежним чином оформлені документи тендерної пропозиції позивача, в межах зазначеної процедури закупівлі, не дали можливості останньому реалізувати своє право на перемогу в процедурі закупівлі з подальшим укладенням відповідного договору з відповідачем.

Окрім цього, в даній правовій ситуації, витрати на реалізацію права на оскарження процедури закупівлі понесені позивачем ще до встановлення компетентним державним органом факту вчинення відповідачем неправомірних дій, а не внаслідок них.

Водночас, сплативши вказаний платіж у розмірі 5000грн. ТОВ "Укр Газ Ресурс" скористалось наданим йому правом, та взяло реальну участь у торгах.

Судом не встановлено та позивачем не доведено наявності всіх елементів складу правопорушення, необхідних для стягнення збитків.

Отже, суд дійшов висновку, що витрати позивача за подання скарги до Антимонопольного комітету України не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України, оскільки понесені саме з метою реалізації свого права на прийняття участі в тендері та на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача, не мають обов`язкового характеру та не перебувають у причинному зв`язку з його діями.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.07.2018р. у справі №910/12166/17, постанові Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019р. у справі №910/8323/18, постанові Західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019р. у справі №914/1771/18, постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019р. у справі №918/64/19.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення збитків у розмірі 5000грн. є безпідставною та не підлягає до задоволення, а тому в позові слід відмовити.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23.10.2019р.

Суддя О. Г. Слободян