УХВАЛА

м. Київ

25.10.2019Справа № 910/14861/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву позивача Київської міської ради про забезпечення позову Київської міської ради (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01044) до Публічного акціонерного товариства АТП 13058 (вул. Кайсарова, буд. 7/9, м. Київ, 03022), державного реєстратора приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова Михайла Юрійовича (АДРЕСА_1) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

23.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію виправлення іншого речового права зареєстровану приватним нотаріусом Потаповим М.Ю. від 01.03.2016 № 28522642 земельної ділянки з іншим цільовим призначенням, яка знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі міста Києва; судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2019 позовну заяву Київської міської ради залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, в якому позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству АТП 13058 вчиняти будь-які дії на земельній ділянці площею 7,7001 га, розташовану на вулиці Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши доводити заяви про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, доходить такого висновку.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивачем у заяві зазначено, що предметом спору у справі є рішення відповідача державного реєстратора приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова Михайла Юрійовича про державну реєстрацію виправлення іншого речового права від 18.02.2016 № 13322798 та запис від 01.03.2016 зроблено на підставі, на думку позивача, неіснуючої постави, що порушує умови договору оренди земельної ділянки та законні права територіальної громади міста Києва.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вказані правові позиції взаємоузгоджуються із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справі № 918/702/18 від 03.04.2019 та у справі № 914/1257/18 від 17.04.2019, № 910/16944/18 від 02.07.2019.

В той же час заявником у заяві про забезпечення позову не наведено обгрунтованих доводів існування потенційної можливості ухилення відповідача від подальшого виконання судового рішення саме у справі, обгрунтованості вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду, враховуючи те, що провадження у справі не відкрито. Крім того, заявником не наведено обставин, що свідчать про співмірність заявлених позовних вимог та заходу забезпечення позову, обґрунтованість проведення реєстраційних дій підлягатиме оцінці під час ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених вимог та відмову у задоволенні заяви позивача Київської міської ради про забезпечення позову Київської міської ради (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01044) до Публічного акціонерного товариства АТП 13058 (вул. Кайсарова, буд. 7/9, м. Київ, 03022), державного реєстратора приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова Михайла Юрійовича (АДРЕСА_1) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви позивача Київської міської ради про забезпечення позову Київської міської ради (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01044) до Публічного акціонерного товариства АТП 13058 (вул. Кайсарова, буд. 7/9, м. Київ, 03022), державного реєстратора приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова Михайла Юрійовича (АДРЕСА_1) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.10.2019.

Суддя В.О.Демидов