ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" жовтня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/681/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П.

у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "МАНДАРИН ПЛАЗА"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

про стягнення заборгованості в сумі 745 599,68 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А ОСОБА_1 Ю.

представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Поляк І.В.

приватний виконавець Сідоренко С.П.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.01.2019 р. у справі № 918/681/18 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь Приватного акціонерного товариства "Мандарин Плаза" 745 599 грн. 68 коп. заборгованості та 11184 грн. 79 коп. судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 р. згадане рішення залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2019 р. касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.01.2019 та постанову Північно західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 у справі № 918/681/18 повернуто без розгляду.

На виконання рішення Господарським судом Рівненської області 25 липня 2019 року видано відповідний наказ.

11 жовтня 2019 року через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П., відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. ВП №60132008 від 25.09.2019 р. про арешт майна боржника.

Скаргу мотивує тим, що виконавцем накладено арешт на майно ПрАТ "Рівнеазот" постановою від 25.09.2019 р. , а саме на транспортні засоби: 1) ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_2 , 2) ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_4 , 3) LEND ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_6 , 4) ТОYОТА. реєстраційний номер НОМЕР_7 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_8 .

Однак, виконавцем уже накладено арешт на рахунки ПрАТ "Рівнеазот" згідно постанов від 24.09.2019 р. та від 26.09.2019 р. Накладення арешту на майно, на переконання скаржника може бути здійснене виконавцем лише у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей. Оскільки уже накладено арешт на кошти, тому у виконавця були відсутні підстави вчиняти арешт майна. Також зауважує, що у постанові не міститься інформація про вартість транспортних засобів. Відтак, просить суд задовольнити вимоги скарги та визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. ВП №60132008 від 25.09.2019 р. про арешт майна боржника.

Ухвалою від 11.10.2019 р. скаргу було призначено до розгляду на 17.10.2019 р.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 18.10.2019 р. на 14:30 год. за клопотанням приватного виконавця.

18.10.2019 р. від виконавця до канцелярії суду надійшов письмовий відзив на скаргу, у якому вимоги скарги не визнає. Зауважує, що в заяві про прийняття виконавчого документа до виконання, стягувачем на виконання ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження" було надано відомості про майно боржника: транспортні засоби: 1) ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_2 , 2) ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_4 , 3) LEND ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_6 , 4) ТОYОТА. реєстраційний номер НОМЕР_7 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_8 . Усі вони знаходяться на підземному паркінгу Бізнес центру "Парус". Згідно відповіді з електронного реєстру від 23.09.2019 р. про зареєстровані транспортні засоби, за боржником, крім визначених автомобілей, зареєстровано 41 транспортний засіб.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Статтею 48 Розділу VII Закону України встановлено Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, згідно до частини 1 цієї статті звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Тобто поняття "звернення стягнення на майно" складається з трьох складових: арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Частиною 2 цієї статті встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника, постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступною робочою дня після виявлення майна. Саме на вимогу цієї норми законодавства, приватним виконавцем, 25.09.2019 року було винесено оскаржувану боржником постанову про арешт майна боржника.

Щодо твердження скаржника про те, що в постанові відсутня інформація про вартість майна, на яке накладено арешт, виконавець відсилає до ч. 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", за якою стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. В оскаржуваній постанові пункт 1 частини "Постановляю" містить застореження: "Накласти арешт на транспортні засоби....що належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат виконавчого провадження 832 702,29 грн.". В подальшому, керуючись абз.2 ч.3 ст. 57 приватний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки арештованого майна.

За наведеного у сукупності свої дії виконавець вважає правомірними та просить відмовити у задоволенні скарги.

У судовому засіданні 18.10.2019 р. скаржник підтримав доводи скарги та просив її задоволити.

Натомість приватний виконавець надав пояснення, які співпадають з позицією, що викладена у відзиві та просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник стягувача ПАТ "Мандарин Плаза" у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно положень статті 343 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вказана скарга, заслухавши присутніх учасників справи, господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2019 року приватним виконавцем було прийнято на примусове виконання наказ № 918/681/18 від 25.07.2019 року, виданий Господарським судом Рівненської області про стягнення з Приватного акціонерного говарисгва "Рівнеазот" на користь Приватного акціонерного товариства "МАНДАРИН ПЛАЗА" 745 599 грн. 68 коп. заборгованості та 11 184 грн. 79 коп. судового збору.

23.09.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№60132008.

У подальшому постановою від 24.09.2019 р. накладено арешт на кошти боржника в АБ "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", МФО 300674: р/р № 1, р/р №260052694. Також постановою від 26.09.2019 р. накладено арешт на кошти боржника в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ; АТ "Ощадбанк" ; АТ "Райффайзен Банк Аваль" ; АТ "СБЕРБАНК" ; ПАТ "Промінвестбанк" ; АТ "БАНК АЛЬЯНС" .

У обох постановах міститься застереження щодо накладення арешту на грошові кошти, а саме: "та всі інші відкриті рахунки, а також: на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту ти/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику".

25 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. винесено постанову ВП №60132008 про арешт майна боржника. Накладено арешт на транспортні засоби, що належать ПрАТ "Рівнеазот": 1) ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_2 , 2) ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_4 , 3) LEND ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_6 , 4) ТОYОТА. реєстраційний номер НОМЕР_7 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_8 .

ПрАТ "Рівнеазот", вважає, що оскільки виконавцем уже накладено арешт на рахунки ПрАТ "Рівнеазот" згідно постанов від 24.09.2019 р. та від 26.09.2019 р., тому накладення арешту на майно може бути здійснене виконавцем лише у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей. Оскільки уже накладено арешт на кошти, тому у виконавця були відсутні підстави вчиняти арешт майна. Також звертає увагу, що у постанові не міститься інформація про вартість транспортних засобів.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження" (далі Закон), яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень. Поряд з цим Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому за змістом ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Порядок звернення стягнення на майно боржника врегульований розділом 7 Закону.

Згідно з ч.2 ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

24.09.2019 р. та 26.09.2019 р. приватним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону, винесені постанови про арешт коштів боржника. У п. 1 постанов зазначено про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

25 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено оскаржувану постанову ВП №60132008 про арешт майна боржника: 1) ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_2 , 2) ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_4 , 3) LEND ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_6 , 4) ТОYОТА. реєстраційний номер НОМЕР_7 , VІN/номер шасі (кузова. рами): НОМЕР_8 .

Згідно наявної у справі відповіді з електронного реєстру від 23.09.2019 р. про зареєстровані транспортні засоби, за боржником, крім визначених автомобілей, зареєстровано 41 транспортний засіб.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Статтею 48 Розділу VII Закону України встановлено Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, Відповідно до ст.48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Саме на вимогу цієї норми законодавства, приватним виконавцем, 25.09.2019 року було винесено оскаржувану боржником постанову про арешт майна боржника.

В оскаржуваній постанові у пункті 1 частини "Постановляю" міститься застереження: "Накласти арешт на транспортні засоби....що належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат виконавчого провадження 832 702,29 грн.".

Судом проаналізовано зміст оскаржуваної постанови від 25.09.2019 р., та встановлено, що вона містить усі необхідні відомості та реквізити, що передбачені ЗУ" Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 7 та 8 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону. У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Відтак, підсумовуючи викладене, суд звертає увагу, що згідно статтей 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна та коштів боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Звернення стягнення на майно включає у себе поняття арешту, вилучення (списанні коштів з рахунків) та примусову реалізацію. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Отже, у разі не виявлення коштів у боржника достатніх для задоволення вимог стягувача, приватним виконавцем буде здійснено опис, вилучення та примусова реалізація іншого майна належного боржнику.

Крім того, звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Таким чином, помилковим є висновок боржника ПрАТ "Рівнеазот" про те, що у разі наявності арешту коштів боржника виконавець не може накладати арешт на інше майно боржника.

Приватним виконавцем ОСОБА_2 С.П. у межах наданих законодавством повноважень було вчинено правомірні дії у процесі здійснення виконавчих дій по виконанню наказу господарського суду Рівненської області від 25.07.2019 р. у справі №918/681/19.

Отже, з аналізу наведених вище правових норм та матеріалів скарги вбачається, що скаржник не довів тієї обставини, що приватний виконавець не мав права накладати арешт на транспортні засоби, що належать ПрАТ "Рівнеазот" (перелік яких наведений вище по тексту).

Таким чином, доводи, що викладені у скарзі не знайшли свого підтвердження при дослідженні наявних у справі доказів та аналізі норм ЗУ "про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За умовами статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Підсумовуючи викладене суд зауважує, що скаржником не доведено у даному випадку невідповідності вимогам законодавства дій по винесенню постанови приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. ВП №60132008 від 25.09.2019 р. про арешт майна боржника.

Відтак, у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення - 18.10.2019 р.

Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до п.25 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Положеннями ч.1 ст.256 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Бережнюк В.В.