РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2019Справа № 910/1553/19

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді - Князькова В. В.,

за участю секретаря судового засідання Топіхи І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ», м. Київ

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державного підприємства «Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва», м. Київ

про визнання недійсним договору,

За участю представників:

від позивача: Питель М. В.

від відповідача: Редчиць О. С.

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» (далі - ТОВ «УКРБУДГАРАНТ») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про визнання недійсним договору № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність правових підстав для визнання договору № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 недійсним, а саме вказує, що спірний правочин було укладено з боку позивача невстановленими особами з використанням підробленої печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» та з наслідуванням підпису керівника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство «Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва» (далі - ДП «УКРІІНТР»), призначено підготовче засідання у справі на 13.03.2019.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про призначення судової комплексної експертизи, в якому просив суд поставити на вирішення експертизи наступні питання:

1. Чи виконано підпис від імені директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 у акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м . Київ , бульвар Лесі Українки , 26 від 10.07.2017 ОСОБА_1 чи іншою особою?

2. Чи виконано підпис від імені директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 ОСОБА_1 чи іншою особою?

3. Чи нанесено відтиск печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» у акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 від 10.07.2017 наданою ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» печаткою?

4. Чи нанесено відтиск печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 наданою ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» печаткою?

Також у поданому клопотанні позивач просив суд доручити проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідач у відзиві на позов, поданому до суду 11.03.2019, надав пояснення щодо фактичних обставин справи, зокрема вказав, що 10.07.2017 в приймальні години до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву були подані два примірники договору про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016, підписані з боку орендаря та завірені печаткою орендаря, а також три примірники акту приймання-передавання (повернення), підписані з боку орендаря та балансоутримувача. Як вказує відповідач, з огляду на підписання акту приймання-передачі майна договір оренди № 7497 від 22.07.2016 є припиненим з 10.07.2017.

11.03.2019 третьою особою подано до суду письмові пояснення по справі, в яких ДП «УКРІІНТР» вказує, що станом на 10.03.2018 позивач не повернув орендоване майно балансоутримувачу, чим перешкоджає останньому у здійсненні права користування та розпорядження державним майном, яке перебуває на його балансі.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні 13.03.2019 не заперечували проти призначення у справі судової комплексної експертизи, вирішення вказаного питання залишити на розсуд суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 викликано у наступне судове засідання 03.04.2019 директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 . з метою зібрання експериментальних підписів останнього, зобов`язано позивача надати суду друкарський засіб - печатку товариства для зібрання експериментальних зразків відбитку печатки, а також надати вільні зразки підпису ОСОБА_1 та відбитку печатки товариства за 2017 рік.

01.04.2019 представником позивача було подано до суду документи в якості вільних зразків підписів ОСОБА_1 та відбитку печатки товариства за 2017 рік, а саме акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та щомісячні розрахунки витрат по договору № КО-7479 від 01.08.2016, укладеному з ДП УКРІІНТР».

У судовому засіданні 03.04.2019 судом зібрано експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 та експериментальні зразки відбитку печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (в редакції, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2019 № 563/5) (далі - Науково-методичні рекомендації).

03.04.2019 судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 24.04.2019.

24.04.2019 представником відповідача надано суду в якості вільних зразків підписів ОСОБА_1 та відбитку печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» документи, які подавались позивачем до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву у 2016-2017 роках.

24.04.2019 судом відкладено підготовче судове засідання на 15.05.2019, зобов`язано відповідача надати суду оригінали акту приймання-передачі від 10.07.2017, договору № 7497/01 від 20.07.2017 та вільних зразків підпису директора та печатки позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі призначено судову комплексну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На вирішення експертам поставлені наступні питання: 1. Чи виконано підпис від імені директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 у акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 від 10.07.2017 особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? 2. Чи виконано підпис від імені директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? 3. Чи нанесено відтиск печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» у акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м . Київ, бульвар Лесі Українки, 26 від 10.07.2017 печаткою, експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження? 4. Чи нанесено відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 печаткою, експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження? Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

16.05.2019 представником третьої особи подано до суду клопотання про завершення підготовчого судового засідання без участі представника ДП «УКРІІНТР».

17.07.2019 на адресу Господарського суду міста Києва надійшов висновок експерта від 09.07.2019 № 173-/797 за результатами технічної експертизи документів.

30.07.2019 судом отримано висновок експерта від 22.07.2019 № 17-3/790 за результатами почеркознавчої експертизи, а також матеріали, які направлялись судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 11.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.2019.

У судовому засіданні 09.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, надав докази понесення позивачем витрат на оплату послуг експертів.

Представниця відповідача надала пояснення по суті справи, просила суд вирішити спір з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. При цьому належне повідомлення ДП «УКРІІНТР» про дату, час та місце розгляду справи по суті підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 370.

Отже, з огляду на неявку представників відповідача 1 та третьої особи, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаних учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України судом під час розгляду справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою.

У судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступні фактичні обставини справи.

22.07.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» (орендар) укладено договір оренди № 7497 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір оренди), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно загальною площею 192,80 кв. м за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, що перебуває на балансі ДП «УКРІІНТР».

Згідно з пунктом 1.2 Договору оренди майно передається в оренду з метою розміщення суб`єкта господарювання, що здійснює проектно-конструкторські роботи

Пунктом 10.1 Договору оренди встановлено, що договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 22.07.2016 до 22.06.2019 включно.

Відповідно пункту 10.3 Договору оренди зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін.

Згідно з пунктом 10.10 Договору оренди майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Актом приймання-передавання орендованого майна від 22.07.2016 (додаток до Договору оренди) підтверджується, що відповідачем було передано, а позивачем прийнято в користування приміщення площею 192,80 кв. м на шостому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26.

Листом від 31.05.2017 вих. № 30-06/5898 Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось до ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» з пропозицією про дострокове розірвання Договору оренди, посилаючись на недопуск представників орендодавця до об`єкта оренди.

У листі від 12.06.2017 вих. № 12-06 позивач заперечив проти дострокового розірвання договору, посилаючись на належне використання орендованих приміщень за цільовим призначенням та відсутність порушень умов договору.

Як вказує позивач, в подальшому останньому стало відомо, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву було підписано акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 10.07.2017 та договір № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016. При цьому, за твердженнями позивача, підписи директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 та відбитки печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ», наявні на акті від 10.07.2017 та договорі від 20.07.2017, не відповідають підпису керівника позивача та дійсному відбитку печатки товариства.

Згідно з листом від 19.04.2018 позивачем було повідомлено Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву про чинність договору оренди № 7497 від 22.07.2016 та обставини підроблення акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 10.07.2017 та договору № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016.

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю підстав, як вказує позивач, для визнання спірного договору недійсним як такого, що укладений поза волевиявленням позивача, з використанням підробленої печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» та з наслідуванням підпису керівника позивача.

Розглянувши доводи позивачв, на яких ґрунтується позовна заява, та відповідні пояснення відповідача та третьої особи, господарський зазначає про таке.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір оренди № 7497 нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.07.2016 є договором оренди державного майна, який підпадає під правове регулювання статей 759-786 Цивільного кодексу України, статей 283-287 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

З огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип презумпції правомірності правочину, суд приймає Договір оренди як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у орендодавця, орендаря та підприємства-балансоутримувача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму .

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За приписами статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду партнерам наукових парків.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів врегульовано главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів встановлено главою 20 Господарського кодексу України.

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з оскарженням позивачем правомірності договору № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016, за змістом якого договір оренди розірвано сторонами достроково за взаємною згодою.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на обставини укладення спірного договору № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 поза волевиявленням орендаря (з дефектом волі) з використанням підробленої печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» та з наслідуванням підпису керівника товариства.

Зважаючи на такі доводи позивача, з метою повного та всебічного встановлення фактичних обставин даної справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 було призначено судову комплексну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

На вирішення експертам поставлені наступні питання:

1. Чи виконано підпис від імені директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 у акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ , бульвар Лесі Українки , 26 від 10.07.2017 особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

2. Чи виконано підпис від імені директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

3. Чи нанесено відтиск печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» у акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м . Київ, бульвар Лесі Українки, 26 від 10.07.2017 печаткою, експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження?

4. Чи нанесено відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 печаткою, експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження?

Для проведення експертного дослідження судом було направлено до експертної установи необхідні матеріали, а саме: оригінал акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки , 26 від 10.07.2017; оригінал договору № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016; копію позовної заяви з доданими до неї документами; копію клопотання позивача про призначення судової експертизи; зібрані судом експериментальні зразки підпису ОСОБА_1; зібрані судом експериментальні зразки відтисків печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ»; вільні зразки відтиску печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» та підпису ОСОБА_1 , а саме: договір оренди № 7497 від 22.07.2016 з додатками на 8 арк., листи Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» без номеру та дати (вх. № 3318 від 23.04.2018), вих. № 01-03/1 від 01.03.2018 (вх. № 1895 від 06.03.2018), вих. №12-06 від 12.06.2017 (вх. 5583 від 12.06.2017) з актом звіряння від 31.05.2017, заява-повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» вих. № 15-08/1 від 15.08.2017 (вх. № 8055 від 22.08.2017), заява на оренду без номеру та дати, узгоджений висновок від 22.07.2016, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» (вх. № 1405 від 11.02.2016), засвідчену копії виписки та витягу з ЄДРПОУ щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» від 09.02.2016, копія статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» в редакції, затвердженій 04.01.2016.

За наслідками проведення судової комплексної експертизи у справі №910/1553/19 судовими експертами складено висновки від 09.07.2019 № 173-/797 за результатами технічної експертизи документів та від 22.07.2019 № 17-3/790 за результатами почеркознавчої експертизи.

У мотивувальній частині експертного висновку від 09.07.2019 № 173-/797 за результатами технічної експертизи документів експертом зазначено, що установлені розбіжності загальних ознак відбитків печаток є суттєвими та достатніми для висновку про те, що досліджувані відбитки печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» в акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, бул. Лесі України, 26 від 10.07.2017 та у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 нанесені не печаткою ТОВ «УКРБУДГАРАНТ», вільні та експериментальні зразки відбитків якої були надані для порівняння.

На підставі обставин, встановлених в ході проведення технічної експертизи, судовим експертом зроблено наступні висновки за результатами вирішення питань 3 та 4 резолютивної частини ухвали суду від 15.05.2019:

3. Відбиток печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» у графі «ОРЕНДАР: _______ ОСОБА_1 » в акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ , бул. Лесі України, 26 від 10.07.2017 нанесений не печаткою ТОВ «УКРБУДГАРАНТ», вільні та експериментальні зразки відбитків якої були надані для порівняння.

4. Відбиток печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» у графі «ОРЕНДАР: _______ ОСОБА_1 » у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 нанесений не печаткою ТОВ «УКРБУДГАРАНТ», вільні та експериментальні зразки відбитків якої були надані для порівняння.

Як вбачається з мотивувальної частини експертного висновку від 22.07.2019 № 17-3/790, під час проведення почеркознавчої експертизи судовим експертом встановлено, що розбіжні ознаки підписів стійкі та є достатньою підставою для категоричного негативного висновку. Виявлені збіжні ознаки не є суттєвими та є типовими ознаками в підписах, виконаних з наслідуванням підпису конкретної особи.

На підставі обставин, встановлених в ході проведення почеркознавчої експертизи, судовим експертом зроблено наступні висновки за результатами вирішення питань 1 та 2 резолютивної частини ухвали суду від 15.05.2019:

1. Підпис від імені директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 у акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, бул. Лесі України, 26 від 10.07.2017 у графі «ОРЕНДАР: _______ ОСОБА_1 » виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його підпису.

2. Підпис від імені директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 у графі «ОРЕНДАР: _______ ОСОБА_1 » виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, за приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд звертає увагу учасників справи, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Дослідивши надані суду висновки експертів від 09.07.2019 № 173-/797 за результатами технічної експертизи документів та від 22.07.2019 № 17-3/790 за результатами почеркознавчої експертизи в сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами, господарський суд дійшов висновку, що експертами було надано повні та точні відповіді на порушені питання у відповідності до інших фактичних даних. Дослідницькі частини та підсумкові висновки судових експертиз узгоджені між собою; експертні висновки обґрунтовані та узгоджені з іншими матеріалами справи.

Приймаючи до уваги вищенаведене, при прийнятті цього рішення суд приймає до уваги висновки від 09.07.2019 № 173-/797 та від 22.07.2019 № 17-3/790, складені експертами Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, в якості належних доказів, що підтверджують обставини підроблення підпису директора ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» ОСОБА_1 та печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» в акті приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, бул . Лесі України , 26 від 10.07.2017 та у договорі № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016.

За висновками суду, позивачем було доведено за допомогою належних та допустимих доказів ті обставини, що договір № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 був укладений поза волевиявленням позивача з використанням підробленої печатки ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» та з наслідуванням підпису керівника позивача, що є підставою для визнання вказаного правочину недійсним.

Ураховуючи викладене, позов ТОВ «УКРБУДГАРАНТ» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про визнання недійсним договору № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 є правомірним та таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви, в сумі 1 921,00 грн, а також витрати на проведення судової експертизи в сумі 13 536,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про визнання недійсним договору № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016 - задовольнити.

2. Визнати недійсним договір № 7497/01 від 20.07.2017 про припинення договору оренди № 7497 від 22.07.2016, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву.

3. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 50-Г; ідентифікаційний код 19030825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДГАРАНТ» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 23, офіс 17; ідентифікаційний код 40257061) судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 13 536 (тринадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.10.2019.

Суддя В. В. Князьков