ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/168/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 (головуючий - суддя Чорногуз М.Г., судді: Агрикова О.В., Хрипун О.О.)

за позовом Національного банку України (далі - НБУ)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ліферунг ЛТД" (далі - ТОВ "Ліферунг ЛТД")

про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 4 919 800 грн,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива".

Історія справи

1. Короткий зміст позовних вимог, рішення суду першої інстанції та ухвал суду апеляційної інстнації.

1.1. У січні 2018 року НБУ звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Ліферунг ЛТД" про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 4 919 800 грн.

1.2. Рішенням Господарського суду Київської області від 31.01.2019: позовні вимоги задоволено у повному обсязі; у рахунок часткового погашення заборгованості публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» за кредитним договором від 14.07.2008 №38/08-08/СТ (з додатковими договорами) у сумі 4 453 666 грн заборгованості за кредитом та 432 310,65 грн заборгованості за процентами та заборгованості за кредитним договором від 13.05.2014 № 12/09/5 (з додатковими угодами) у сумі 2 000 000 000 грн заборгованості за кредитом та 135 863 013,70 грн заборгованості за процентами на користь НБУ звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.12.2009 (зі змінами та доповненнями), а саме: на нерухоме майно - піонерський табір «Сокіл», що знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Комінтерна, будинок 63, реєстраційний номер №6616358, загальною площею 1 979,2 кв.м і складається з будівель та споруд, а саме: нежитлової нерухомості - піонерського табору «Сокіл» загальною площею 1979,20 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул.Комінтерна, 63, та яке належить іпотекодавцю на підставі дублікату договору купівлі-продажу піонерського табору, виданого Багіною Н.В., приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу від 27.01.2010 року за реєстровим №506 станом на 25.04.2018 року: адмінкорпус літ.А площею 129,6 кв.м, медпункт літ.Б площею 82,3 кв.м, корпус №1 літ.Д площею 211,9 кв.м, корпус №2 літ.Ж площею 210,0 кв.м, склад літ.И площею 65,8 кв.м, склад літ.К площею 96,4 кв.м, їдальня літ.Л площею 212,8 кв.м, котельня літ.П площею 87,9 кв.м, спальний корпус №3 літ.Р площею 221,3 кв.м, Спальний корпус №4 літ.С площею 224,1 кв.м, клуб літ. Ф площею 410,0 кв.м, будинок сторожа літ. Х площею 27 кв.м, вбиральня літ.Є, сміттєзбірник літ.З, ТП літ. М, насосна літ.Ж 2, альтанка літ. Ж3, огорожа площею 1-6, водогінна вежа 7, доріжка 1, яке належить ТОВ «Ліферунг ЛТД»; встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 4 919 800 грн (без ПДВ); стягнуто з ТОВ «Ліферунг ЛТД» на користь НБУ 73 797 грн витрат зі сплати судового збору.

1.3. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 31.01.2019, ОСОБА_1 12.04.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення, обґрунтовуючи її тим, що власник відповідача має право на оскарження ухваленого судового рішення, а рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2019 ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

1.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2019 у справі № 911/168/18 залишено без руху на підставі частин другої та третьої статті 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня вручення вказаної ухвали.

Названа ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 , на порушення норм частини третьої статті 258 та статті 256 ГПК України, не подав до суду доказів сплати судового збору та, враховуючи пропуск строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2019, не заявив клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

1.5. Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) надіслана судом апеляційної інстанції до ЄДРСР 22.04.2019, зареєстрована 22.04.2019, оприлюднена 23.04.2019.

1.6. ОСОБА_1 отримав копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 у справі № 911/168/18 про залишення апеляційної скарги без руху 25.04.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за № 04 6.

1.7. ОСОБА_1 09.07.2019 направив на адресу Північного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків від 08.07.2019 із зазначенням про надання доказів сплати судового збору. Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з акта Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 №09.1-26/290/19, який було складено на підставі пункту 2.1.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, під час розкриття конверта 613), надісланого ОСОБА_1 , було виявлено відсутність доказу сплати судового збору, вказаного в додатках до заяви про усунення недоліків від 08.07.2019.

1.8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2019: відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження у справі № 911/168/18 за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2019 у справі № 911/168/18; матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2019 у справі №911/168/18 разом з доданими матеріалами вилучено з матеріалів справи із заміною їх копіями, та повернуто заявнику.

1.9. Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , з посиланням на пункт 4 частини першої 261 ГПК України, мотивована тим, що ОСОБА_1 станом на 12.07.2019 не усунув недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 про залишення без руху його апеляційної скарги.

2. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі до Верховного Суду ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 у справі № 911/168/18, постановити нову ухвалу, якою передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

3.1. Скаржник посилається на те, що чинним законодавством України кожному гарантовано право на оскарження судових рішень, з метою фактичної реалізації сторонами відповідного права та запобігання порушень статті 6 Конвенції апеляційний суд має прийняти апеляційні скарги до провадження за відсутності суттєвих порушень щодо порядку їх оформлення та подання. А тому, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції мав прийняти його апеляційну скаргу до розгляду.

3.2. ОСОБА_1 зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою повернення апеляційної скарги було порушення статті 170 та частини третьої статті 258 ГПК України.

3.3. Скаржник вважає, що відмова у відкритті апеляційного провадження у даній справі позбавляє його можливості на повторне звернення до суду за захистом своїх прав як власника відповідача у справі, а суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження скаржнику, порушив принципи рівності та змагальності сторін.

4. Позиція, викладена у відзиві на касаційну скаргу

4.1. Від учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надходили.

5. РОЗГЛЯД СПРАВИ ВЕРХОВНИМ СУДОМ

5.1. Склад суду касаційної інстанції змінювався відповідно до наявних у справі витягів з протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 11.10.2019 № 29.3-02/3018 у зв`язку з відрядженням судді Колос І.Б призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 911/168/18, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Селіваненко В.П.

5.2. Розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 301 ГПК України.

6. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

6.1. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод:

- стаття 6:

кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

6.2. Конституція України:

- стаття 129:

основними засадами судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

6.3. ГПК України:

- частина третя статті 2:

основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

- частина четверта статті 13:

кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;

- частина перша статті 17:

учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

- частина перша статті 118:

право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку;

- частина перша статті 119:

суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення;

- частина перша статті 254:

учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції;

- стаття 256:

апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу;

- частина третя статті 258:

до апеляційної скарги додаються, серед іншого, докази сплати судового збору;

- частини друга, третя та четверта статті 260:

до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

- пункт 4 частини першої статті 261:

суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними;

- частина перша статті 308:

суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

- частина перша статті 309:

суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

7. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

9.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

9.2. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження та у спосіб і порядку, передбаченому законом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У низці судових рішень Європейського суду з прав людини неодноразово наголошувалося, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Водночас право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Верховний Суд відзначає, що реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, виходячи із принципів статей 55, 129 Конституції України, ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких судом вирішено питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки, також мають право подавати апеляційні скарги на таке рішення суду, нарівні з іншими учасниками відповідної справи. Дане право передбачено частиною першою статті 254 ГПК України.

Проте право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не є абсолютним: подаючи апеляційну скаргу, скаржник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Так, статтею 258 ГПК України передбачено, зокрема, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору, а статтею 256 ГПК України передбачений строк на апеляційне оскарження.

8.2. Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, подаючи апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2019, ОСОБА_1 не дотримався вимог подання апеляційної скарги, передбачених ГПК України, у зв`язку з чим, його апеляційна скарга ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 була залишена без руху та надано строк на усунення недоліків.

8.3. Проте ОСОБА_1 , будучи повідомленим про названу ухвалу суду апеляційної інстанції, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення за № 04 6, не усунув недоліків апеляційної скарги, а саме не подав доказів сплати судового збору та, з огляду на наявність пропуску строку на апеляційне оскарження, не подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, що, в свою чергу, стало підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України.

8.4. За таких обставин, з дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, суд касаційної інстанції вважає, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального права, а підстави для зміни чи скасування даної ухвали апеляційного господарського суду відсутні.

Щодо доводів про порушення права на захист, то, як вже зазначалося, воно не є абсолютним.

8.5. Положення пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України застосовані судом апеляційної інстанції правильно.

8.6. Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують. При цьому аргументи ОСОБА_1 , викладені в пунктах 3.1 - 3.3 даної постанови, ґрунтуються на власному тлумаченні скаржником норм права та фактичних обставин справи, які не знайшли свого підтвердження за перевіркою матеріалів справи.

8.7. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких у цьому випадку немає.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Звертаючись з касаційною скаргою, ОСОБА_1 не спростував наведених висновків суду апеляційної інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

9.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін як таку, що відповідає вимогам норм процесуального права.

10. Судові витрати

10.1. Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на ОСОБА_1 , оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 у справі № 911/168/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко