номер провадження справи 12/12/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 Справа № 908/1417/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1417/19

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72)

про стягнення 353 697,84 грн.,

за участю представників:

від позивача Губарєва Я.А., довіреність № 2 від 04.01.2019, адвокат

від відповідача Коваленко Ю.М., довіреність № 20-456 від 15.05.2019, адвокат

спеціаліст Колісник В.А., довіреність № 20-521 від 08.07.2019

спеціаліст Руденко О.В., довіреність № 1263 від 09.08.2019

громадянин України ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 від 29.01.2010

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів програмно-апаратного комплексу «Оберіг» та комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 03.06.2019 до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення плати за користування вагонами в сумі 102248,88 грн., збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажів у двократному розмірі в сумі 251448,96 грн., що разом складає 353697,84 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 11.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1417/19, присвоєно справі номер провадження 12/12/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.07.2019 о 15:00.

В підготовчому судовому засіданні 01.07.2019 судом оголошено перерву до 18.07.2019 об 11:00, про що винесено відповідну ухвалу.

02.07.2019 на адресу суду від відповідача у справі - Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України, в якому останній проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- АТ «Укрзалізниця не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ПАТ «Запоріжсталь» відмовлялося від прийняття будь-якого вантажу, в тому числі вантажу, що був затриманий по ст. Дніпробуд ІІ;

- в той же час ПАТ «Запоріжсталь» неодноразово зверталося до АТ «Укрзалізниця» щодо незадовільної роботи залізниці, зокрема Запорізької дирекції залізничних перевезень із листами;

- аналіз відвантаження, доставки та прийому вагонів на комбінат з аналогічним вантажем показує, що в період з 02.02.2019 по 08.02.2019 на адресу ПАТ «Запоріжсталь» було відвантажено 884 вагона з концентратом, з них доставлено на ст. Запоріжжя-Ліве 883 вагона і всі вони доба в добу забрані на комбінат під вивантаження, це ще раз підтверджує, що ПАТ «Запоріжсталь» не відмовлялося від прийому вантажів на свою під`їзну колію, тому не було потреби кидати потяг на підходах;

- в лютому 2019 скупчення вагонів відбувалося на під`їзній колії ПАТ «Запоріжсталь» через порушення позивачем умов про інтервальний проміжок часу, встановлений для повернення вагонів з під`їзної колії ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № ПР/М-16-3/1-708НЮдч від 30.09.2016;

- позивач в особі станції Запоріжжя-Ліве затримував прийом поїздів з під`їзного шляху (за період з 02.02.2019 по 08.02.2019 від шести до дев`яти поїздів на добу), про що свідчать акти про затримку вагонів, складені відповідачем і підписані представником позивача;

- на під`їзній колії відповідача кожної доби перебувало понад 1600 вагонів, що значно перевищує середньодобову спроможність вантажно-розвантажувальних пунктів, саме з цієї причини відповідач був вимушений затримувати приймання вантажів на свою під`їзну колію, але при цьому сплачував кошти за користування вагонами та збір за зберігання вантажу;

- в якості доказу факту затримки в забиранні вантажів з боку ПАТ «Запоріжсталь» позивачем надані акти загальної форми про початок затримки № 1440, № 1468 від 01.02.2019 та № 1488, № 1499 від 02.02.2019, але при цьому не надані акти про кінець затримки, що призводить до невизначеності щодо фактичного часу затримки вагонів на станції;

- до того ж ці акти свідчать про затримку лише чотирьох поїздів два в парку «А» і два в парку «Б» станції Запоріжжя-Ліве, при тому що всього станція має 36 колій, тому зайнятість чотирьох колій не могла паралізувати роботу станції та позбавити можливості прийняти інші поїзди;

- належні докази зайнятості всіх прийомо-здавальних колій, зазначених в п. 6, 9 договору, позивачем не надано;

- скупчення вагонів на станції Запоріжжя-Ліве відбувалося також через несвоєчасну доставку вантажів позивачем, в лютому 2019 на адресу відповідача прибуло понад 1000 вагонів з простроченим строком доставки;

- наказ № 4 від 02.02.2019 про затримку вагонів з вантажем на підходах був підписаний ДН-3 ОСОБА_2 (начальник структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень»), але в довіреності, наданій ОСОБА_2 серед перелічених повноважень немає повноваження на підписання наказів про затримки вантажів;

- наказ № 656 від 07.02.2019 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу був підписаний ДНГ-3 ОСОБА_3 .А (головний інженер структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень»), на підставі виданої йому начальником регіональної філії «Придніпровська залізниця» довіреності;

- право збільшувати розмір збору за зберігання до двократного розміру згідно ст. 36 Статуту залізниць має начальник регіональної філії Придніпровська залізниця, проте в Положенні про регіональну філію «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» відповідне право в перелічених повноваженнях начальника філіалу відсутнє;

- оскільки у відповідності до п.п. 18) п. 5.5. Положення про регіональну філію «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» передбачено, що начальник філіалу може видавати довіреності від імені АТ «Укрзалізниця» тільки в порядку передоручення, а жоден нормативний документ не наділяє його правом на збільшення розміру збору за зберігання до двократного розміру, ДНГ-3 ОСОБА_4 також не має такого права;

- затримка поїзда з вантажем на ст. Дніпробуд ІІ виникла саме через відсутність технічної можливості у залізниці спочатку своєчасно доставити цей вантаж, а згодом, через скупчення вагонів, яке сталося через недостатню кількість локомотивної тяги, прийняти вагони на станції призначення та видати вантажоодержувачу;

- про те, що затримка поїзда сталася саме з причин, які залежать від залізниці свідчить також довідка про вагонні операції одного із вагонів потягу;

- акти загальної форми не містять інформації про залізничні накладні, за якими прибули данні вагони, позивачем не зазначено час закінчення затримки по вищенаведених актах;

- накази про затримання поїзду № 2506 індекс 4672+664-2600 від 02.02.2019 № 4 про закінчення затримки вказаного поїзда № 11 від 08.02.2019 підписані не уповноваженими особами, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів наявності у начальника ВП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» Соколова В.Ю. та у в.о. начальника ВП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» Гуні К.А. повноважень підписувати накази про затримку поїздів, належним чином завірена копія довіреності відсутня в матеріалах справи;

- акти про затримку вагонів № 5 від 02.02.2019 та № 5 від 08.02.2019 підписані черговим по станції ОСОБА_5 та оператором ОСОБА_6 , однак при дослідженні актів загальної форми № 19 від 02.02.2019 та № 22 від 08.02.2019 вбачається, що ОСОБА_7 є товарним касиром (скорочено ТК), а Третяк є заступником начальника станції з комерційної роботи (скорочено ДСМ). Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

15.07.2019 на адресу суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить допустити участь в судовому засіданні як спеціаліста з питань перевезення начальника станції Запоріжжя-Ліве структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» ОСОБА_8 .

Вказане клопотання задоволено судом, про що зазначено в ухвалі від 18.07.2019.

16.07.2019 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив в порядку ст. 166 ГПК України, в якій останній зазначає наступне:

- залізниця завозила на станцію Запоріжжя-Ліве вагонів у кількості більшої, ніж підприємство вивантажувало за добу, що призвело до виникнення ситуації з киданням (затримкою) поїздів на проміжних станціях, оскільки ці поїзди в разі прибуття їх на станцію призначення Запоріжжя-Ліве викликали б затор та паралізували роботу станції, через те, що інші поїзди з вантажем, які раніше прибули на адресу відповідача, вчасно не були забрані відповідачем і стояли на станції в очікуванні їх забирання;

- у відповідача була можливість виїзду на станцію резервом з метою забирання вагонів з вантажем на під`їзну колію, але цього не робилось;

- підприємство не заперечувало, що мало місце несвоєчасне вивезення вагонів зі станції, про що свідчать підписані представниками підприємства акти на затримку поїздів ГУ-23 № 1440, 1468, 1488, 1499, складені на початок затримки, а також акти ГУ-23, складені на закінчення затримки № 1587, 1547, 1498, 1500;

- актами форми ГУ-23 підтверджується, що спірні вагони були затримані на шляху прямування з вини відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням пункту 33 Правил видачі вантажів та ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України;

- залізниця не може займати всі наявні колії по станції вагонами з вантажами ПАТ «Запоріжсталь», так як даний факт може призвести до повної зупинки роботи станції, що є неприпустимим;

- загалом за договором № ПР/М-16-3/1708НЮ/20/2016/2889 від 30.09.2016 експлуатується 32 колії парків «А» та «Б» залізничної станції Запоріжжя-Ліве, тому твердження відповідача про експлуатацію 36 колій згідно цього договору є помилковим;

- станція Запоріжжя-Ліве окрім ПАТ «Запоріжсталь» обслуговує і ніші підприємства, договором на експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ «Запоріжсталь» не передбачено, що перераховані колії використовуються виключно для потреб ПАТ «Запоріжсталь» і їх використання для інших підприємств заборонено;

- твердження відповідача про наявну можливість у позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій має односторонній характер та не підтверджується належними доказами;

- наявність вільних під`їзних колій на станції Запоріжжя-Ліве з урахуванням неподання відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, - внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій;

- факт неможливості доставити спірні вагони на станцію призначення підтверджується актами загальної форми ГУ-23, що засвідчують зайнятість колій;

- на підтвердження факту зайнятості колій по станції Запоріжжя-Ліве, як доказ позивачем долучається пояснення за вих. № 411 від 10.07.2019, які складені з урахуванням проїзної роботи станції та графіків руху поїздів;

- повідомлення у засобах ЗМІ за правилами ст. 75 ГПК України не відносяться до категорії обставин, визнаних судом загальновідомими, тому не можуть жодним чином доводити нестачу маневрових локомотивів на ст. призначення Запоріжжя-Ліве у лютому 2019;

- обов`язку вказувати в актах ГУ-23 номера залізничних накладних не передбачено, тому вони не були зазначені;

- відповідач у своєму відзиві неправдиво вказує, що посада ОСОБА_9 в актах загальної форми записана як ДСМ;

- насправді назва посади чергової по станції Дніпробуд ІІ ОСОБА_9 в написаних від руки актах загальної форми ГУ-23 правильно записана ДСП (черговий по станції), саме підпис чергової по станції (скорочена абревіатура ДСП) Дніпробуд ІІ ОСОБА_9 . стоїть на актах ГУ-23, складених на ст. Дніпробуд ІІ № 19 від 02.02.2019 та № 22 від 08.02.2019, розбірливо надрукована назва посади чергової по станції ОСОБА_9 на актах про затримку вагонів форми ГУ 23а № 5 від 02.02.2019 та № 5 від 08.02.2019, які підписані нею правомірно згідно займаної посади;

- чергова по станції Дніпробуд ІІ ОСОБА_9 згідно займаної нею посади правомірно підписала наявні в матеріалах справи акти форми ГУ23а;

- повноваження товарного касира ОСОБА_6 на підписання акту форми ГУ-23а замість оператора передбачене п. 83 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, якій таке право підпису надане як іншому працівнику станції затримки Дніпробуд ІІ;

- повноваження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 регулюються довіреністю від 29.10.2018 № 2029, посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, яка видана в порядку передоручення та повноважень директором РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_10 та першим заступником директора РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Декарчуком О.М., які діють за довіреністю від 26.10.2018 № 4524;

- керуючись правами, наданими Статутом «АТ «Українська залізниця», Положенням про Філію директором (начальником залізниці) надані повноваження керівникам підрозділу, які у відповідності до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів видавали наказ про затримку поїзда, наказ про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру. Просить поновити строк на подання відповіді на відзив та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

18.07.2019 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить продовжити йому строк для подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву.

18.07.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі в даній справі в якості спеціалістів: начальника служби вантажної та комерційної роботи на залізничному транспорті ПАТ «Запоріжсталь» ОСОБА_11 , провідного інженера служби вантажної та комерційної роботи на залізничному транспорті ПАТ «Запоріжсталь» ОСОБА_12 .

В підготовчому судовому засіданні 18.07.2019 судом оголошено перерву до 12.08.2019 о 17:00, про що винесено відповідну ухвалу. Вказаною ухвалою задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання заперечень та про залучення до участі у справі спеціалістів.

02.08.2019 на адресу суду від позивача надійшли пояснення, в яких останній додатково зазначає наступне:

- підставою для подання позову до суду стала відмова відповідача від сплати належних залізниці платежів: плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, які нараховані внаслідок кидання поїзду на шляху прямування до станції призначення Запоріжжя-Ліве;

- затримання поїздів на шляху прямування до станції ЗапоріжжяЛіве, які прямували на адресу ПАТ «ЗМК Запоріжсталь» відбувались і раніше, протягом січня 2019 затримано 22 поїзда, за затримку яких відповідачем було сплачено на користь позивача 1917,3 тис. грн.;

- з даного слідує, що початку затримки поїздів у лютому 2019, передували затримки поїздів в січні 2019, тобто відповідач вже з січня 2019 не мав можливості вчасно приймати на свою під`їзну колію вантажі (поїзди);

- з огляду на аналіз, проведений за період кінець січня поточного року по 08.02.2019 внаслідок неправильного формування поїздів відповідачем, склалась ситуація з поверненням вагонів під час прийому вагонів з під`їзної колії відповідача, що в свою призвело до збільшення часу на обробку прийнятих від комбінату поїздів (вагонів).

06.08.2019 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення, в яких останній зазначає наступне:

- згідно із п. 9 Правил користування вагонами і контейнерами та ст. 36 Статуту залізниць України вбачається, що право на застосування двократного збору за зберігання вантажу та визначати осіб, які мають право підписувати наказ про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення має саме начальник залізниці;

- з Положення про регіональну філію вбачається, що положенням не передбачено, що філією керує начальник залізниці;

- директор філії наділений правом видавати довіреності від імені АТ «Укрзалізниця» тільки в порядку передоручення, видавати довіреності на виконання повноважень, передбачених для начальника залізниці, директор філії не має права;

- довіреність від 26.10.2018 № 4524 також не надає директору прав, передбачених п. 9 Правил користування вагонами і контейнерами та ст. 36 Статуту залізниць України, тому відповідні повноваження відсутні і у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно;

- начальник та головний інженер структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» Соколов В.Ю. та Полягай М.А., підписуючи накази № 4 від 02.02.2019 та № 656 від 07.02.2019 повинні були діяти на підставі довіреностей, виданих саме начальником залізниці/директором філії;

- з наданих позивачем документів неможливо встановити дійсну кількість поїздів, що простоювали після настання інтервального часу по станції Запоріжжя-Ліве та наявність підстав для затримання вагонів;

- на момент видання наказу № 4 від 02.02.2019 (14 год. 10 хв.) на станції простоювали лише 90 вагонів, тобто 2 умовних поїзда, належних та допустимих доказів затримки інших вагонів/поїздів позивачем не надано, тому вказаний наказ було видано безпідставно;

- надані позивачем докази не свідчать про виникнення ускладнень на станції Запоріжжя-Ліве з вини відповідача;

- позивач невірно розраховує середньодобову переробну спроможність розвантажувальних пунктів, враховуючи туди також пункти навантаження;

- вважає, що у даному випадку позивачем не доведено належними засобами доказування наявність будь-яких порушень з боку відповідача. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження до 11.09.2019 та відкладено підготовче засідання на 27.08.2019 о 14:15.

22.08.2019 на адресу суду від позивача надійшли пояснення на заперечення відповідача, в яких зазначає наступне:

- з аналізу обміну поїздами між ПАТ «Запоріжсталь» та станцією Запоріжжя-Ліве за 8 діб лютого 2019, наведеного у таблиці № 1, доданої до відповіді на відзив, вбачається, що середній час простою одного поїзду на коліях комбінату в очікуванні приймання станцією складав 7,5 год., тоді як середній час простою одного поїзду на станційних коліях після настання інтервального часу в очікуванні забирання комбінатом складав 26,74 год.;

- цей факт свідчить, що затримки в прийманні поїздів станцією Запоріжжя-Ліве не можуть бути причиною того, що на коліях відповідача перебувала кількість вагонів, що значно перевищує переробну спроможність колії;

- частина актів про затримку вагонів були анульовані станцією з причини неправильного формування підприємством поїздів та перевищення часу на відправлення, вказаного в п. 16.11 договору № ПР/М-16-3/1-708НЮ від 30.09.2016;

- у відповідності до Положення про структурний підрозділ «Запорізька дирекція залізничних перевезень» та довіреності № 2129 від 29.10.2018 начальник структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Соколов В.Ю. та головний інженер вказаного підрозділу ОСОБА_4 . уповноважені здійснювати повноваження в межах компетенції, визначеної статутом АТ «Укрзалізниця», Положенням про філію «Придніпровська залізниця», мають право підписувати, подавати та отримувати всі необхідні документи згідно з вимогами чинного законодавства України, у тому числі Статуту залізниць України.

В підготовчому засіданні 27.08.2019 судом оголошено перерву до 09.09.2019 о 14:15, про що винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 09.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 17.09.2019 об 11:15.

10.09.2019 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на пояснення позивача від 30.07.2019 та від 20.08.2019.

В судових засіданнях 17.09.2019, 02.10.2019 та 10.10.2019 оголошувались перерви до 02.10.2019 о 14:30, 10.10.2019 о 12:00 та до 10.10.2019 о 15:00.

В судове засідання 10.10.2019 з`явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 10.10.2019 підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.10.2019 проти позову заперечив.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 19.08.2018 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця, далі Перевізник, та Публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, далі Замовник, укладений договір про надання послуг № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365, далі Договір 1, предметом якого згідно п. 1.1. є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього Договору користування вагоном не є орендною майна, а плата за користування вагоном Перевізника не є орендною платою.

Пунктом 1.3. Договору 1 визначено, що надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно із п. 12.1. Договору 1 він вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або «Клієнт УЗ» або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 по 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

30.09.2016 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця, далі Залізниця, та Публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, далі Власник колії, був укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці № ПР/М-16-3/1-708НЮдч20/2016/2889, далі Договір 2.

Вказаний Договір 2 укладений з протоколом узгодження розбіжностей від 03.11.2016, протоколом врегулювання розбіжностей від 21.11.2016, протоколом узгодження розбіжностей від 16.12.2016.

До Договору 2 між сторонами буди підписані наступні додаткові угоди: № 1 від 01.09.2017, № 2 від 16.03.2018, № 3 від 20.08.2018, № 4 від 14.12.2018.

Відповідно до п. 1 Договору 2 (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику колії, що примикає до станції Запоріжжя-Ліве стрілкою № 12 до парку «А» і стрілкою № 172 до парку «Б» і яка обслуговується локомотивом Власника колії. Межею під`їзної колії є сигнальні знаки «Межа під`їзної колії», які встановлені проти вхідного світлофора «ЧВ» парку «А» станції Запоріжжя-Ліве на відстані 71,7 метрів від вістря пера стрілки примикання № 12 та вхідного світлофора «НБ» парку «Б» станції Східна власника колії на відстані 341,5 метрів від вістря стрілки примикання № 172.

Згідно із п. 6 Договору 2 (в редакції додаткової угоди № 2 від 16.03.2018) вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці:

- на приймально-відправні колії № № 2-11 парку «А» станції Запоріжжя-Ліве;

- на сортувально-відправні колії парку «Б» станції Запоріжжя-Ліве: на колії №№ 11, 12, 15-28 маршрутні поїзди; на колії №№ 31-36 збірні поїзди. Пред`явлені поїзди на коліях парку «Б» повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку «А», на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку «Б» станції Запоріжжя-Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії.

Пунктом 14 Договору 2 (з урахуванням редакції додаткової угоди № 1 від 01.09.2017 т протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) сторони визначили, що Власник колії сплачує Залізниці плату:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та іншими нормативними документами;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує Залізниця для Власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «ЄРЦ».

Додатковою угодою № 4 від 14.12.2018 до Договору 2 сторони узгодили в назві, преамбулі та далі по тексту договору замінити слова «Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на «акціонерне товариство «Українська залізниця».

Умовами п. 20 Договору 2 сторони дійшли згоди про те, що з усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 21 Договору 2 (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 01 січня 2017 до 31 грудня 2021 включно.

Позивач в позові вказує, що в лютому 2019 року за перевізними накладними № 45499480, № 45499449, № 45499464, № 45499472, № 45499498, № 45499456 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ «ЗМК Запоріжсталь», станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці. При цьому зазначає, що на шляху прямування, враховуючи повідомлення начальника станції Запоріжжя-Ліве від 01.02.2019 о 14 год. 25 хв. вагони були затримані: наказом № 4 від 02.02.2019 були затримані вагони з вантажем на своїх вісях, що перевозяться в поїзді № 2506, на станції Дніпробуд ІІ Придніпровської залізниці, у зв`язку з неприйняттям їх вантажовласником ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на станції призначення Запоріжжя-Ліве. За даним фактом станцією затримки вагонів Дніпробуд-2 у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту, був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 5 від 02.02.2019. Згідно з актом про затримку вагонів форми ГУ-23а № 5 від 02.02.2019 затримані вагони, що прибули поїздом № 2506, індекс поїзда 4672-664-4600, відправлені поїздом № 2506 08.02.2019 о 07 год. 55 хв. Разом з тим вказує, що 07.02.2019 о 13 год. 50 хв. позивачем надано наказ № 656 про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру у порядку, передбаченому п.п. 2.2. р. 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 та повідомлено представників ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь». Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було надано через наявність на коліях станції призначення Запоріжжя-Ліве неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу відповідача. За весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника була нарахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 № 20029008, № 20029009, № 20029015, № 20029010, № 20029011, № 20029012, № 21029024, № 21029029, № 21029035, № 21029041, № 21029042, № 21029021, № 21029053, № 23029079, № 24029081 в розмірі 102248,88 грн., збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажів у двократному розмірі по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 190029009 в сумі 251448,96 грн. Вказує, що відмова відповідача здійснити плату за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у зазначених сумах і стала причиною спору.

Як вбачається з матеріалів справи, в лютому 2019 року за перевізними накладними № 45499480, № 45499449, № 45499464, № 45499472, № 45499498, № 45499456 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ «ЗМК Запоріжсталь», станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

Враховуючи повідомлення начальника станції Запоріжжя-Ліве від 01.02.2019 о 14 год. 25 хв., в якому зазначено що по станції Запоріжжя-Ліве знаходяться 400 вагонів в адресу ПАТ «Запоріжсталь», на шляху прямування наказом № 4 від 02.02.2019 були затримані вагони з вантажем на своїх вісях, що перевозяться в поїзді № 2506 (індекс 4672+664+4600), на станції Дніпробуд ІІ Придніпровської залізниці, у зв`язку з неможливістю приймання їх станцією призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

За даним фактом станцією затримки вагонів Дніпробуд-ІІ Придніпровської залізниці був складений акт про затримку вагонів (початок затримки) форми ГУ-23а № 5 від 02.02.2019, в якому зазначений час затримки поїзда № 2506, а саме: 02.02.2019 о 14 год. 13 хв.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді № 2506, індекс поїзда 4672+664+4600, станція призначення повідомила ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» про затримку вагонів 02.02.2019 о 14 год. 51 хв. (том 1, а.с. 61).

Наказом № 11 від 08.02.2019 о 07 год. 55 хв. продовжено рух у поїзді № 2506 на станцію призначення у зв`язку з відновленням прийому вагонів на під`їзну колію ПАТ «Запоріжсталь».

Згідно з актом про затримку вагонів форми ГУ-23а № 5 від 08.02.2019, складеним станцією Дніпробуд ІІ Придніпровської залізниці, поїзд № 2506 відправлено 08.02.2019 о 14 год. 25 хв. У вказаному акті зазначений час закінчення затримки поїзда № 2506, а саме: 08.02.2019 о 7 год. 55 хв.

За фактом затримки вагонів у складі поїзду № 2506 станцією Дніпробуд ІІ Придніпровської залізниці були складені акт загальної форми ГУ-23 № 19 від 02.02.2019 та акт № 22 від 08.02.2019, в яких зазначені номери вагонів та номери відповідних залізничних накладних.

07.02.2019 був виданий наказ № 656 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу до двократного з 07.02.2019 з посиланням на ст. 36 Статуту залізниць України, який підписаний ОСОБА_4 .

Про затримку вагонів на підставі актів загальної форми ГУ-23, позивачем був здійснений розрахунок та складені відомості плати за користування вагонами № 21029035, № 24029081, № 23029079, № 21029063, № 21029049, № 21029042, № 21029041, № 21029029, № 21029024, № 20029015, № 20029009, № 20029008, № 20029012, № 20029011, № 20029010, згідно з якими плата за користування вказаними вагонами з урахуванням 20% ПДВ складає 102248,88 грн. Вказані відомості відповідач підписав із запереченнями.

Разом з тим за час затримки вагонів на станції Дніпробуд ІІ Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми був нарахований збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу в двократному розмірі на загальну суму з ПДВ 251448,96 грн., що підтверджується накопичувальною карткою № 19029009 від 18.02.2019, яка була підписана представником відповідача з обмовкою, а саме: «Поїзд кинутий на підходах за ініціативою залізничної дороги. ПАТ «Запоріжсталь» не відмовлялось від приймання вантажу на під`їзну колію. Неприймання поїзду ст. Запоріжжя-Ліве викликано незадовільною роботою станції Запоріжжя-Ліве. Нарахування збору за зберігання вантажу за час простою поїзду на підходах здійснено необґрунтовано та оплаті не підлягає».

Втім, відповідач свої зобов`язання зі сплати нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу не виконав, у зв`язку з чим за ним утворився борг в загальній сумі 353697,84 грн., який позивач і намагається стягнути.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши та дослідивши надані до матеріалів справи докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здійснення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Згідно зі ст. ст. 3, 8 Закону України Про залізничний транспорт № 273/96-ВР від 04.07.1996 законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України Про транспорт, "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно зі ст. 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів (далі Правила); Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають, зокрема, порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Умовами п. п. 2.1., 2.5. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованих Мін`юстом України 24.11.2000 р. за № 875/5096, визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію під`їзних колій укладаються між залізницею і власниками під`їзних колій у разі обслуговування під`їзної колії власним або орендованим локомотивом. У разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.

Так, пунктами 6, 9 Договору 2 (в редакції додаткової угоди № 2 від 16.03.2018) встановлено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці:

- на приймально-відправні колії № № 2-11 парку «А» станції Запоріжжя-Ліве;

- на сортувально-відправні колії парку «Б» станції Запоріжжя-Ліве: на колії №№ 11, 12, 15-28 маршрутні поїзди; на колії №№ 31-36 збірні поїзди. Пред`явлені поїзди на коліях парку «Б» повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку «А», на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку «Б» станції Запоріжжя-Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії. З під`їзної колії вагони повертаються:

- порожні вагони-хопери з-під вивантаження, які прибувають в маршрутах здаються двома групами, перша не менше 40 вагонів, друга по узгодженню сторін;

- інші групами в кількості не менше 40 та не більше 60 вагонів. Кількість вагонів у кожній партії, що повертається Власником колії може бути змінена по узгодженню сторін. Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом Власника колії на одну з колій:

- №№ 2-11 парку «А» станції Запоріжжя-Ліве.

Приймання вагонів залізницею здійснюється:

- на одній з приймально-відправних колій №№ 2-11 парку «А» станції Запоріжжя-Ліве.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, які нараховані за час простою вагонів відповідача на підходах до станції призначення через неможливість приймання їх вантажовласником і відсутність технічної можливості у зв`язку з накопиченням вагонів на станції призначення в адресу відповідача.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно із п. 17 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, унесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000 № 644.

Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113, визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Матеріали справи свідчать, що в лютому 2019 року за перевізними накладними № 45499480, № 45499449, № 45499464, № 45499472, № 45499498, № 45499456 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ «ЗМК Запоріжсталь», станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

Однак, наказом № 4 від 02.02.2019 на шляху прямування були затримані вагони з вантажем на своїх вісях, що перевозяться в поїзді № 2506 (індекс 4672+664+4600), на станції Дніпробуд ІІ Придніпровської залізниці, у зв`язку з неможливістю приймання їх станцією призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

З матеріалів справи вбачається, що неможливість приймання вагонів, що перевозяться в поїзді № 2506 (індекс 4672+664+4600), викликана накопиченням великої кількості вагонів на адресу відповідача на станції призначення Запоріжжя-Ліве, що призвело до зайнятості колій для прийняття вагонів.

Так, в матеріалах справи міститься повідомлення начальника станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_8 від 01.02.2019 о 14 год. 25 хв., в якому зазначено наступне: «По станції Запоріжжя-Ліве знаходяться 400 вагонів в адресу ПАТ «Запоріжсталь», з яких сформовано 7 поїздів, 33 колія парку «Б» - різний 30.01.2019 4 год. 30 хв., 1 колія парку «Л» - руда 31.01.2019 о 2 год. 40 хв., 34 колія парку «Б» - різний 31.01.2019 о 4 год. 20 хв., 5 колія парку «Л» руда 01.02.2019 о 00 год. 40 хв., 35 колія парку «Б» - різний 01.02.2019 о 5 год. 10 хв., 36 колія парку «Б» різний 01.02.2019 о 1 год. 10 хв., 32 колія парку «Б» - різний 01.02.2019 о 11год. 50 хв. Така ситуація в свою чергу призводить до затримання та кидання поїздів по станції Запоріжжя-І поїзд № 1766 індекс 0 95 вагонів руда, поїзд № 2514 індекс 0 52 вагони руда, поїзд № 2704 індекс 51 вагон руда через зайнятість прийомоздавальних колій станції Запоріжжя-Ліве» (том 1, а.с. 57, а.с. 102).

Разом з тим, в повідомленні начальника станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_8 від 02.02.2019 (том 1, а.с. 103) Публічному акціонерному товариству «ЗМК «Запоріжсталь» повідомлено про те, що 02.02.2019 на станції Запоріжжя-Ліве знаходиться 572 вагона в адресу ПАТ «Запоріжсталь», з яких 10 сформованих поїздів, які простоюють та займають колії станції:

- 33 колія парку Б різний (інтервал 30.01.2019 на 04-30) (подвійне зберігання)

- 1 колія парку «Л» руда (інтервал 31.01.2019 на 02-40) (подвійне зберігання)

- 34 колія парку «Б» різний (інтервал 31.01.2019 на 04-20) (подвійне зберігання)

- 5 колія парку «Л» руда (інтервал 01.02.2019 на 00-40)

- 36 колія парку «Б» різний (інтервал 0.02.2019 на 10-10)

- 35 колія парку «Б» різний (інтервал 01.02.2019 на 15-10)

- 9 колія парку «А» руда (інтервал 01.02.2019 на 19-20)

- 8 колія парку «А» руда (інтервал 02.02.2019 на 06-40)

- 32 колія різний

- 4 колія парку «Л» флюси.

Зазначено, що така ситуація призводить до затримки та кидання поїздів по станціям:

- Запоріжжя-1 поїзд 1766 (4766-933-4600) вантаж руда, 55 вагонів

- Федорівка поїзд 1762 (4677-936-4600) вантаж руда, 57 вагонів

- Дніпробуд-2 поїзд 2506 (4672-664-4600) вантаж руда, 52 вагони через зайнятість приймально-відправних колій станції Запоріжжя-Ліве.

Про зайнятість приймально-відправних колій станції Запоріжжя-Ліве вантажем, що прибув на адресу відповідача, також свідчать складені станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці акти загальної форми ГУ-23, а саме:

- акт № 1499 від 02.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 27 колії парку 3Б з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 02.02.19 о 13:00);

- акт № 1440 від 01.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 6 колії парку А з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 01.02.2019 о 00:40);

- акт № 1468 від 01.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 35 колії парку 3 з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 01.02.2019 15:10);

- акт № 1488 від 02.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 8 колії парку 5 з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 02.02.2019 06:40).

Також в матеріалах справи містяться акти загальної форми ГУ-23 № 1547 від 05.02.2019, № 1498 від 02.02.2019, № 1587 від 07.02.2019, № 1500 від 02.02.2019 про закінчення затримки вагонів (том 3, а.с. 16-17).

Вищевикладені документи свідчать про те, що на момент прибуття вагонів з вантажем у складі поїзду № 2506 на станцію Дніпробуд ІІ, на станції призначення Запоріжжя-Ліве прийомо-здавальні колії для прийняття вантажу відповідачем були зайняті іншими поїздами, що унеможливило подальший рух поїзду № 2506 до станції призначення та своєчасне прийняття відповідачем вантажу. В результаті вказаних обставин вагони у складі поїзду № 2506 були затримані станцією Дніпробуд ІІ та простоювали з 02.02.2019 по 08.02.2019.

Порядок видачі вантажів залізницею одержувачу врегульований положеннями Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, далі Правила видачі вантажу.

Умовами п. п. 1, 2 Правил видачі вантажів визначено, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за № 165/3458).

Матеріали справи свідчать, що відповідача (вантажоодержувача) було належним чином повідомлено 02.02.2019 о 14 год. 51 хв. про прибуття вагонів на станцію Дніпробуд ІІ, що підтверджено повідомленням про затримку вагонів (том 1, а.с. 61).

Умовами п. 46 Статуту залізниць України визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Разом з тим згідно із п. 32 Правил видачі вантажу одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти із станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів передбачені Правилами зберігання вантажів. Для вивозу вантажу із станції одержувач зобов`язаний пред`явити накладну. Якщо вивезення вантажу провадиться після закінчення терміну безкоштовного зберігання, то одержувач зобов`язаний пред`явити представнику станції, який видає вантаж, квитанцію про сплату збору за зберігання вантажу.

Втім, вантаж, що прибув на станцію Дніпробуд ІІ був затриманий та не був своєчасно забраний відповідачем, внаслідок чого вагони з вантажем простоювали на коліях вказаної станції залізниці.

За фактом затримки на колії станції Дніпробуд-ІІ у зв`язку з простоюванням вказаних вагонів залізницею у відповідності до вимог Правил користування вагонами і контейнерами були складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника, на підставі яких в подальшому були складені відомості плати за користування вагонами, за якими відповідачу нарахована плата за користування вагонами в загальній сумі 102248,88 грн.

Стаття 129 Статуту залізниць України встановлює, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Виходячи з положень п. 3 Правил складання актів, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

В матеріалах справи містяться складені станцією Дніпробуд ІІ акти загальної форми ГУ-23, а саме: № 19 від 02.02.2019 та № 22 від 08.02.2019, підписані працівниками станції Третяк та Чеховською, а також Ямбур.

Як зазначалося вище, відповідач був належним чином повідомлений про час прибуття вантажу, що підтверджується наявними у справі доказами, однак всупереч вимог ст. 46 Статуту залізниць України, п. 32 Правил видачі вантажів та умов Договору не вжив заходів, спрямованих на усунення обставин, які викликали затримку вагонів з вантажем (звільнення прийомо-здавальних колій на станції призначення Запоріжжя-Ліве), що призвело до їх простоювання на станції Дніпробуд ІІ та нарахування за час затримки зборів у вигляді плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту залізниць, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідно до п. 8 даних Правил збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці з моменту затримки (п. 8 Правил). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (п. 9 Правил).

Статтею 36 Статуту залізниць України передбачено, що у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру. Начальник залізниці, уповноважені ним керівники організацій, що входять до складу залізниці, відповідно до Правил мають право на укладення договорів про збереження вантажів на складах станцій або у вагонах.

07.02.2019 був виданий наказ № 656 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу відповідача (затриманого з 14 год. 13 хв. 02.02.2019) до двократного з 07.02.2019 з посиланням на ст. 36 Статуту залізниць України, який підписаний ОСОБА_4 .

На підтвердження повноважень ОСОБА_4 до матеріалів справи долучена довіреність № 2029 від 29.10.2018, видана директором Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_10 та першим заступником директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_13 (том 3, а.с. 43).

Абзацами 2, 3 ст. 46 Статуту залізниць України визначено, що вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Факт затримки вагонів з вантажем відповідача з його вини на станції Дніпробуд ІІ понад часу безкоштовного їх зберігання підтверджується актами загальної форми ГУ-23, в яких зазначений час подачі та закінчення затримки вагонів, їх номери (том 1, а.с. 64, 65).

Збір за зберігання вантажу встановлений у Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Нарахування збору за зберігання вантажу здійснене позивачем на підставі накопичувальної картки № 19029009 від 18.02.2019, яка підписана представником відповідача з обмовкою.

Втім, відповідач не виконав зобов`язання із здійснення розрахунків зі сплати нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час їх затримки.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що затримка вагонів на підході до станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, відбулася з вини відповідача, а саме: через неможливість приймання їх станцією призначення з причин накопичення вагонів, що прибули на адресу відповідача та зайнятості прийомо-здавальних колій. Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Також у вказаних актах зазначені номери залізничних накладних.

Розрахунки плати за спірними відомостями плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач не довів суду відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення, а також наявність підстав для звільнення його як вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами, встановлених п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

За такими обставинами, позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця до Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь про стягнення плати за користування вагонами в сумі 102248,88 грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 251448,96 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Стосовно заперечень відповідача суд зазначає наступне.

З приводу твердження відповідача про ненадання позивачем жодного належного та допустимого доказу того, що ПАТ «Запоріжсталь» відмовлялося від прийняття вантажу, слід зазначити, що причиною затримки вантажу є неприйняття вантажовласником через відсутність технічної можливості (накопичення вагонів на станції призначення), що зазначено в акті загальної форми ГУ-23 № 19 від 02.02.2019. Факт накопичення вагонів на станції призначення, зайнятість прийомо-здавальних колій підтверджена позивачем складеними актами форми ГУ-23 № 1499 від 02.02.2019, № 1440 від 01.02.2019, № 1468 від 01.02.2019, № 1488 від 02.02.2019, повідомленнями начальника станції ОСОБА_8 (том 1, а.с. 102, 103, 124-125).

Твердження відповідача про ненадання позивачем актів про кінець затримки спростовуються наявними в матеріалах справи актами загальної форми ГУ-23 № 1547 від 05.02.2019, № 1498 від 02.02.2019, № 1587 від 07.02.2019, № 1500 від 02.02.2019 (том 3, а.с. 16,17).

Стосовно заперечень відповідача щодо наявності повноважень у ОСОБА_2 на підписання наказу про затримку вагонів, наявності повноважень у ОСОБА_4 на підписання наказу про застосування збору за зберігання вантажу у двократному розмірі слід зазначити наступне.

В матеріалах справи міститься довіреність № 4524 від 26.10.2018, видана головою правління ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_14 , якою останній уповноважив директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_10 та/або першого заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_13 здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю Філії, її структурних підрозділів відповідно до планів, затверджених довірителем. Вказана довіреність видана з правом передоручення повноважень іншим особам та дійсна до 02.08.2019.

Директором регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_10 та першим заступником директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_13 була видана довіреність № 2029 від 29.10.2018, якою уповноважено: начальника структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» Соколова В.Ю. та головного інженера структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» Полягая М.А. здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю підрозділу, відповідно до планів, затверджених довірителем з правом підписання заяв, форм, довідок, з приводу будь-яких питань, що пов`язані із представництвом інтересів довірителя стосовно діяльності Філії, її структурних підрозділів. Вказана довіреність дійсна до 02.08.2019 включно.

Вказаними довіреностями підтверджені повноваження вказаних осіб на підписання наказу про затримку вагонів та наказу про застосування збору за зберігання вантажу у двократному розмірі.

Щодо тверджень відповідача про відсутність у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повноважень складати акти про затримку вагонів форми ГУ-23а слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 10 Правил користування вагонами і контейнерами облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Форма акта про затримку вагонів затверджена додатком 3 до Правил користування вагонами і контейнерами, з якої вбачається, що акт підписується черговим по станції та оператором.

Наявні у справі акти про затримку вагонів № 5 від 02.02.2019 та № 5 від 08.02.2019 підписані черговим по станції ОСОБА_5 та оператором станції Дніпробуд ІІ ОСОБА_6 , що повністю відповідає формі акта про затримку, затвердженій у додатку 3 до Правил користування вагонами і контейнерами.

Акт загальної форми ГУ-23 № 19 від 02.02.2019 підписаний Третяк (ДСМ) та Чеховською (ТК).

В пункті 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зазначено, що акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

В Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженій наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 507 від 31.08.2005, зазначено, що абревіатура ДСП це черговий по станції змінний помічник начальника станції, який одноособово розпоряджається прийманням, відправленням і пропусканням поїздів, а також іншим переміщенням рухомого складу на головних та приймально-відправних коліях станції (а де немає маневрового диспетчера і на інших коліях).

Отже, в акті № 19 від 02.02.2019 зазначена та сама посада ОСОБА_5 , що і в актах про затримку вагонів № 5 від 02.02.2019 та № 5 від 08.02.2019, тобто черговий по станції.

ОСОБА_6 зазначена в акті № 19 від 02.02.2019 як другий працівник станції Дніпробуд ІІ.

Акти загальної форми ГУ-23 № 19 від 02.02.2019 та № 22 від 08.02.2019 містять інформацію про залізничні накладні, за якими прибули спірні вагони, а саме: на звороті, що зазначено в актах, тому твердження відповідача про відсутність такої інформації в актах є безпідставними.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Тому судом приймається до уваги, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Витрати по сплаті судового збору в сумі 5305,47 грн. покладаються на відповідача у справі - Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.10.2019, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця до Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72, , на користь:

- Акціонерного товариства Українська залізниця, 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, , в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця, 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, , плату за користування вагонами в сумі 102248 (сто дві тисячі двісті сорок вісім) грн. 88 коп., збір за зберігання вантажу в сумі 251448 (двісті п`ятдесят одна тисяча чотириста сорок вісім) грн. 96 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 5305 (п`ять тисяч триста п`ять) грн. 47 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 21.10.2019 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.