ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2019м. ДніпроСправа № 904/586/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Cироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Комунального підприємства "КОМУНАЛЬНИК", смт. Магдалинівка, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 782 657,37 грн., з яких: пеня у сумі 248 836,04 грн., 3 % річні у сумі 102 763,52 грн., інфляційні втрати у сумі 431 057,81 грн. (за договором постачання природного газу №4031/16-БО-3 від 15.12.2015)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "КОМУНАЛЬНИК" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 782 657,37 грн., з яких: пеня у сумі 248 836,04 грн., 3 % річних у сумі 102 763,52 грн., інфляційні втрати у сумі 431 057,81 грн. (за договором постачання природного газу №4031/16-БО-3 від 15.12.2015).

Судові витрати по справі, а саме 11 739,86грн. судового збору, позивач просить суд покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

Між сторонами укладено договір №4031/16-БО-3 від 15.12.2015 купівлі-продажу природного газу.

На виконання умов договору, позивач передав відповідачу у власність природний газ на загальну суму 1 660 912,73грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання в строк, чим порушив умови договору.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню у загальному розмірі 248 836,04грн.

- три відсотки річних у загальному розмірі 102 763,52грн.;

- інфляційні втрати у загальному розмірі 431 057,81грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 для розгляду справи №904/586/19 визначено суддю Петренко Наталію Едуардівну.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 18.03.2019.

18.03.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії довіреності №14-165 від 30.08.2018 року, копії договору про надання правової допомоги №14/4280/17 від 30.08.2017 року, копії додаткової угоди №1, копії додаткової угоди №2 від 26.07.2018 року та копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2079 від 28.10.2004 року.

18.03.2019 у підготовче судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2019 відповідачем не отримано.

Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Строк для подачі відзиву у відповідача не сплинув.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 відкладено підготовче судове засідання на 08.04.2019.

У підготовче судове засідання 08.04.2019 з`явився представник позивача. Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку повноважного представника позивача, суд вирішив надати відповідачу час для подання відзиву на позовну заяву (з урахуванням поштового перебігу).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2019 відкладено підготовче судове засідання на 18.04.2019.

В підготовче судове засідання 18.04.2019 з`явився повноважний представник позивача. Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причину неявки не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2019 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 20.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2019 зупинено провадження у справі № 904/586/19 до розгляду Верховним Судом справи № 905/600/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20077720) до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "МАКІЇВКАГАЗ" (86125, м. Макіївка, Донецька область, вул. Артема, будинок 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20316900) про стягнення 3477137,10 грн.

Згідно відповіді Господарського суду Донецької області № 905/600/19 від 23.09.2019 на запит суду № 904/586/19 /36510/19 від 06.09.2019 повідомлено, що Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019, рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 та Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 по справі № 905/600/18 в частині відмови у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат скасовано. Прийнято у скасованій частині нове рішення, яким позов в цій частині задоволено. Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвалою Господарського суду від 03.10.2019 поновлено провадження у справі № 904/586/19 з 29.10.2019. Призначено судове засідання на 29.10.19.

В судовому засіданні, яке відбулося 29.10.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 29.10.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між Публічним акціонерним товариством "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - позивач, постачальник) та Комунальним підприємством "КОМУНАЛЬНИК" (далі - відповідач, споживач) укладено договір №4031/16-БО-3 від 15.12.2015 постачання природного газу (далі - договір).

Предметом договору визначено, що постачальник зобов`язується передати у власність споживачеві у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору газ, що постачається за цим договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями та іншими споживачам.

Ціну договору. Пунктом 4.5 договору закріплено, що загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Строк договору. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2016 року до 31 березня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

В даному випадку предметом договору є природний газ.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Як зазначено у пункті 3.4 договору, приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу газ, що підтверджується:

- актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 на суму 727 061,64грн. (січень 2016 року);

- актом приймання-передачі природного газу від 29.02.2016 на суму 444 805,76грн. (лютий 2016 року);

- актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2016 на суму 427 038,86грн. (березень 2016 року);

- актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2016 на суму 62 007,07грн. (квітень2016 року).

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до пункту 6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у п. 5.2. цього договору.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач погасив заборгованість перед позивачем за природний газ, проте з порушенням встановлених договором строків, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.1 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством та цим договором.

Пунктом 8.2 договору визначено, що у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивач нарахував пеню за загальний період з 16.02.2016 по 16.09.2016 у розмірі 248 836,04грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3 % річних за загальний період з 16.02.2016 по 26.11.2018 у розмірі 102 763,52грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок 3 % річних та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню у розмірі 102 763,52грн.

Позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати за загальний період прострочення з березня 2016 року по жовтень 2018 року у розмірі 431 057,81грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню у розмірі 431 057,81грн.

Судові витрати. З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд вирішив покласти судовий збір на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 265-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ) до Комунального підприємства "КОМУНАЛЬНИК" (51100, Дніпропетровська обл., Магдалинівський район, селище міського типу Магдалинівка, вул. Комарова, буд. 41; ) про стягнення заборгованості у розмірі 782 657,37 грн., з яких: пеня у сумі 248 836,04 грн., 3 % річних у сумі 102 763,52 грн., інфляційні втрати у сумі 431 057,81 грн. (за договором постачання природного газу №4031/16-БО-3 від 15.12.2015) - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "КОМУНАЛЬНИК" (51100, Дніпропетровська обл., Магдалинівський район, селище міського типу Магдалинівка, вул. Комарова, буд. 41; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ) суму у розмірі 248 836,04 грн. (двісті сорок вісім тисяч вісімсот тридцать шість грн. 04 коп.) пені, суму у розмірі 102 763,52 грн. (сто дві тисячі сімсот шістдесят три грн. 52 коп.) 3 % річних, суму у розмірі 431 057,81 грн. інфляційних втрат; суму у розмірі 11 739,86грн. (одинадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять грн. 86 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ).

Боржник: Комунальне підприємство "КОМУНАЛЬНИК" (51100, Дніпропетровська обл., Магдалинівський район, селище міського типу Магдалинівка, вул. Комарова, буд. 41; ).

Повний текст рішення складено 29.10.2019.

Суддя Н.Е. Петренко