ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3579/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників справу

за позовом ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ВІРА"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОАГРО"

про стягнення 329808,99грн., з яких 278716,13грн. основної заборгованості; 47083,93грн. пені; 4008,93грн. трьох відсотків річних (договір купівлі-продажу №569 від 18.09.2018)

Представники: справу розглянуто без виклику представниківучасників справи.

І. ПРОЦЕДУРА ПРОВАДЖЕННЯ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "ВІРА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОАГРО" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 329808,99грн., з яких 278716,13грн. основної заборгованості; 47083,93грн. пені; 4008,93грн. трьох процентів річних (договір купівлі-продажу №569 від 18.09.2018).

Судові витрати по справі, а саме судовий збір, позивач просить суд покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

18.09.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу №569 від 18.09.2018 на продаж соняшника врожаю 2018 року (далі - товар).

Відповідно до договору та додаткових угод, позивач поставив та відвантажив відповідачу товар на загальну суму 5588396,30грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

- видатковою накладною №011 від 18.09.2018 на суму 763679,71грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №011 від 29.09.2018 на суму 331632,13грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №010 від 01.10.2018 на суму 327163,22грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №012 від 26.11.2018 на суму 350460,00грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №013 від 05.12.2018 на суму 702072,29грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №014 від 12.12.2018 на суму 763420,30грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №001 від 28.01.2019 на суму 312324,00грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №002 від 29.01.2019 на суму 349232,14грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №003 від 30.01.2019 на суму 323232,12грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №004 від 31.01.2019 на суму 673464,26грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №005 від 02.02.2019 на суму 320944,13грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №006 від 18.02.2019 на суму 371772,00грн. з ПДВ.

Відповідач частково оплатив отриманий від позивача товар. Оплата товару складає 5309680,17грн., що підтверджується випискою по рахунку за період з 18.09.2018 по 12.08.2019.

Між сторонами підписано Акт звірки взаєморозрахунків за період з 18.09.2018 по 09.08.2019 в межах договору №569 від 18.09.2018, складений станом на 09.08.2019, за яким заборгованість відповідача перед позивачем складає 278716,13грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за загальний період прострочення з 19.02.2019 по 12.08.2019 на загальну суму 47083,93грн.;

- три проценти річних за загальний період прострочення з 19.02.2019 по 18.08.2019 на загальну суму 4008,93грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3579/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019.

Ухвалою від 20.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 19.09.2019.

29.08.2019 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 27.08.2019 за вих.№б/н про долучення до матеріалів справи виписки обслуговуючого банку від 01.10.2018 та від 23.10.2018. Вказане клопотання задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

Щодо строку для подачі відзиву.

Ухвалу від 20.08.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 28.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 04.09.2019.

Відповідачу в ухвалі від 20.08.2019 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подачі відзиву до 13.09.2019.

В ухвалі від 20.08.2019 встановлено строк для вчинення процесуальних дій до 19.08.2019.

Станом на 18.10.2019 відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Таким чином, строк для розгляду справи по суті розпочався з 20.09.2019.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, шістдесятиденний строк з дня відкриття провадження у справі спливає 21.10.2019.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

18.10.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ "ВІРА" (далі - позивач, продавець) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОАГРО" (далі - відповідач, покупець), (разом іменовані - сторони)укладено договір купівлі-продажу №569 від 18.09.2019 (далі - договір).

Предмет договору визначено розділом 1. Предмет договору. Відповідно до пункту 1.1 умов договору продавець зобов`язується передати у власність покупця - соняшник 2018 (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором.

Ціну договору визначено розділом 3. Кількість, ціна і загальна сума договору. Загальна сума договору, відповідно до пункту 3.4 якого, складає 752499,72 +/- 10%, у тому числі ПДВ - 125416,62 +/- 10% грн.

Строк. Даний договір, відповідно до пункту 8.1 умов якому, набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 18.09.2019.

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору купівлі-продажу, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

В даному випадку предметом договору є соняшник 2018.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу соняшник 2018 на загальну суму 8588396,30грн., що підтверджується:

- видатковою накладною №011 від 18.09.2018 на суму 763679,71грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №011 від 29.09.2018 на суму 331632,13грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №010 від 01.10.2018 на суму 327163,22грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №012 від 26.11.2018 на суму 350460,00грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №013 від 05.12.2018 на суму 702072,29грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №014 від 12.12.2018 на суму 763420,30грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №001 від 28.01.2019 на суму 312324,00грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №002 від 29.01.2019 на суму 349232,14грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №003 від 30.01.2019 на суму 323232,12грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №004 від 31.01.2019 на суму 673464,26грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №005 від 02.02.2019 на суму 320944,13грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №006 від 18.02.2019 на суму 371772,00грн. з ПДВ.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Розрахунки за товар, відповідно до пункту 5.1 договору, який передається за даним договором провадяться покупцем у національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати 80% загальної вартості товару, вказаної у пункті 3.4 договору протягом 3-х банківських днів з моменту одержання покупцем підписаного продавцем цього договору та рахунку-фактури від продавця, оплата остаточної загальної вартості товару здійснюється з моменту відвантаження оплаченої раніше партії товару.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити його вартість.

Господарський суд констатує, що строк оплати товару за видатковими накладними №011 від 18.09.2018 на суму 763679,71грн. з ПДВ; №011 від 29.09.2018 на суму 331632,13грн. з ПДВ; №010 від 01.10.2018 на суму 327163,22грн. з ПДВ; №012 від 26.11.2018 на суму 350460,00грн. з ПДВ; №013 від 05.12.2018 на суму 702072,29грн. з ПДВ; №014 від 12.12.2018 на суму 763420,30грн. з ПДВ; №001 від 28.01.2019 на суму 312324,00грн. з ПДВ; №002 від 29.01.2019 на суму 349232,14грн. з ПДВ; №003 від 30.01.2019 на суму 323232,12грн. з ПДВ; №004 від 31.01.2019 на суму 673464,26грн. з ПДВ; №005 від 02.02.2019 на суму 320944,13грн. з ПДВ; №006 від 18.02.2019 на суму 371772,00грн. з ПДВ є таким, що настав.

Відповідач погасив заборгованість у розмірі 5309680,17грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 278716,13грн. Вказана заборгованість підтверджується підписаним між сторонами Актом звірки взаєморозрахунків за період з 18.09.2019 по 09.08.2019 і складеним станом на 09.08.2019.

Господарський суд вважає, що відповідач визнав себе зобов`язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися часткова оплата спірної заборгованості та підписання Акту звірки взаєморозрахунків.

Доказів оплати товару в сумі 278716,13грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Доказів повернення вказаного товару позивачу відповідачем не надано.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 278716,13грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У разі прострочення оплати товару покупець, відповідно до пункту 6.2 договору, виплачує продавцю пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, від вартості товару (суми заборгованості) за кожен день прострочення.

Позивач нарахував пеню за загальний період прострочення з 19.02.2019 по 12.08.2019 на суму 47083,93грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимог не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок пені здійснений позивачем та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував три проценти річних за загальний період прострочення з 19.02.2019 по 18.08.2019 на загальну суму 4008,93грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимог не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

ІІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подачу позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 4947,14грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням №02 від 13.08.2019 на суму 4947,14грн.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 4947,13грн. покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 256-257, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

IV. ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ВІРА" (52300, Дніпропетровська обл., Криничанський район, селище міського типу Кринички, ВУЛИЦЯ БУДІВЕЛЬНИКІВ, будинок 7 Г; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24422059) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОАГРО" (49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 1-А, офіс 702; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36161054) про стягнення 329808,99грн., з яких 278716,13грн. основної заборгованості; 47083,93грн. пені; 4008,93грн. трьох процентів річних (договір купівлі-продажу №569 від 18.09.2018) задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОАГРО" (49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 1-А, офіс 702; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36161054) на користь ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ВІРА" (52300, Дніпропетровська обл., Криничанський район, селище міського типу Кринички, ВУЛИЦЯ БУДІВЕЛЬНИКІВ, будинок 7 Г; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24422059) 278716,13грн. (двісті сімдесят вісім тисяч сімсот шістнадцять грн. 13 коп.) основної заборгованості; 47083,93грн. (сорок сім тисяч вісімдесят три грн. 93 коп.) пені; 4008,93грн. (чотири тисячі вісім грн. 93 коп.) трьох процентів річних; 4947,13грн. (чотири тисячі дев`ятсот сорок сім грн. 13 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 18.10.2019.

Суддя І.В. Петренко