ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.2019 Справа № 905/1481/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фатєєвій О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича, м.Волноваха, Донецька область

про стягнення неустойки за час прострочення повернення майна в розмірі 51002,52 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Зучек Є.Н. (за довіреністю №18 від 02.07.2019);

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича, м.Волноваха, Донецька область про стягнення неустойки за час прострочення повернення майна в розмірі 51002,52 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

Ухвалою суду від 14.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1481/19, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив; запропоновано відповідачу у строк до п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив надати заперечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне повернення орендованого майна наймачем, внаслідок чого виникли підстави для нарахування неустойки на підставі ч.2 ст. 785 ЦК України.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст. ст. 509, 510, 526, 530, 610-612, 629, 631, 785 Цивільного кодексу України, ст. 180, 193, 216-218, 220, 230-232 Господарського кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав наступні документи: договір оренди №4829/2011 від 23.06.2011 з додатками, заяву №20-05-02469 від 12.05.2017 та докази її направлення; акт звірки розрахунків, складений станом на 05.04.2019; довідку нарахування неустойки за час прострочення повернення об`єкту оренди; лист №20-05-13-11-2 від 25.04.2019 та докази його направлення; рішення господарського суду Донецької області від 05.02.2018 та ухвала від 18.06.2018 у справі №905/2682/17.

04.10.2019 від відповідача на адресу суду надійшов лист б/н б/д, в якому останній просив відкласти судове засідання, призначене на 15.10.2019 на пізніший термін та надіслати позовну заяву для відзиву.

07.10.2019 від відповідача надійшло клопотання, в якому останній зазначив, що 02.10.2019 у поштовому відділенні м. Волноваха Донецької області отримано листи з господарського суду, на конвертах зазначена помилкова адреса, за якою відповідач не проживає. Також просив перенести судове засідання, призначене на 15.10.2019 на пізніший термін та надіслати позовну заяву та додані до неї документи.

Представник позивача в судове засідання 16.10.2019 з`явився, позовні вимоги підтримав, надав акт приймання-передавання від 30.01.2019 до договору оренди нерухомого майна від 23.06.2011 №4829/2011.

Представник відповідача в судове засідання 16.10.2019 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 11.10.2019, відповідач зареєстрований за адресою, вказаною у позовній заяві, а саме: 85700, Донецька область, Волноваський район, м.Волноваха, вул. Ювілейна, буд. 148 .

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали направлялись судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не можу бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результат розгляду його справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.08.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З матеріалів справи вбачається, що позивач також направив позовну заяву з додатками на адресу проживання відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У листі б/н б/д та клопотанні від 03.10.2019 відповідач просив надіслати на вказану ним адресу позовну заяву та додані до неї документи, проте суд зазначає, що ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язок саме позивача надсилати відповідачу позовну заяву з додатками, який був виконаний останнім, на підтвердження чого надані відповідні докази. Обов`язок суду направляти відповідачу позовну заяву чинним процесуальним законодавством не передбачений.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно приписів Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи відкриття провадження у справі 14.08.2019 строк розгляду справи №905/1481/19 спливає 15.10.2019.

Так, враховуючи предмет спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючу можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, в даному судовому засіданні.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Донецької області розглядалась справа №905/2682/17 за позовною заявою Волноваської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича про стягнення 11401,30 грн. та повернення майна з оренди.

За результатами розгляду справи було прийнято рішення від 05.02.2018., яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича на користь Державного бюджету заборгованість з орендної плати у сумі 8858,26 грн. (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 26 коп.), пеню у сумі 916,29 грн. (дев`ятсот шістнадцять гривень 29 коп.), штраф у сумі 885,83 грн. (вісімсот вісімдесят п`ять 83 коп.), неустойку за час прострочення повернення об`єкту оренди у розмірі 740,92 грн. (сімсот сорок гривень 92 коп.)

Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Нізаєва Артура Борисовича повернути орендоване державне майно - частини перонних платформ № 1 та № 2 вокзалу станції Волноваха, загальною площею 40,0 кв.м., вартістю 96000,00 грн., які розташовані за адресою: Донецька область, м. Волноваха, пров. Путейський (пров. Колійний ), 35 Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області за актом приймання-передачі.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича на користь прокуратури Донецької області судовий збір у розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень).

Рішення набрало законної сили 27.02.2018, у зв`язку з чим господарським судом Донецької області видано відповідні накази від 28.02.2018.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже було встановлено судом, 23.06.2011 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Нізаєвим Артуром Борисовичем (Орендар) укладено договір оренди № 4829/2011, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно - частини перонних платформ № 1 та № 2 залізничного вокзалу станції Волноваха за адресою: м.Волноваха, пров.Путейський, (пров . Колійний), 35, яке знаходиться на балансі Маріупольського будівельно-монтажного експлуатаційного управління державного підприємства "Донецька залізниця" (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.12.2010 і становить за незалежною оцінкою 96000,00 грн.

23 червня 2011 орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв без заперечень державне майно - частини перонних платформ № 1 та № 2 залізничного вокзалу станції Волноваха за адресою: м.Волноваха, пров.Путейський, (пров. Колійний), 35, яке знаходиться на балансі Маріупольського будівельно-монтажного експлуатаційного управління державного підприємства "Донецька залізниця", з метою розміщення торговельного об`єкта з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Договором № 1 від 30.11.2012 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.06.2011 № 4829/2011 сторони продовжили дію договору на термін до 01.05.2013.

Дія договору оренди від 23.06.2011 №4829/2011 продовжувалась автоматично на 2014, 2015 та 2016 роки у зв`язку з відсутністю заяв від сторін про припинення або зміну його умов.

Заявою від 12.05.2017 за № 20-05-02469 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повідомило відповідача, що з 01.05.2017 термін дії договору від 23.06.2011 № 4829/2011 закінчився і на новий строк такий договір продовжено не буде, у зв`язку з чим вимагав повернути майно балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

Судом було встановлено, що договір оренди був чинним до дня отримання відповідачем заяви позивача про припинення його дії - до 15.05.2017 включно.

З листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області №20-05-13-11-2 від 25.04.2019 вбачається, що на виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.02.2018 у справі №905/2682/17, яке набрало законної сили, відповідач направив лист №20/01587 від 20.04.2018 з проектом акту приймання-передачі від 16.04.2018, у зв`язку з чим з 20.04.2018 позивач припинив нарахування неустойки за час прострочення повернення орендованого майна.

Однак, відповідач не підписав направлений акт приймання-передачі та 07.06.2018 звернувся до господарського суду з заявою №10-07-02620 від 07.06.2018, в якій просив суд змінити визначений рішенням господарського суду Донецької області від 05.02.2018 у справі №905/2683/17 порядок його виконання в частині повернення орендованого державного майна, шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича повернути орендоване майно - частини перонних платформ №1 та №2 вокзалу станції Волноваха, загальною площею 40,0 кв.м., вартістю 96000,00 грн., які розташовані за адресою: Донецька область, м. Волноваха, пров. Путейський (пров. Колійний), 35 саме балансоутримувачу - Відокремленому підрозділу «Маріупольське територіальне управління» філії «Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», за актом приймання - передавання.

Ухвалою суду від 18.06.2018 задоволено заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області №10-07-02620 від 07.06.2018 про зміну способу та порядку виконання рішення суду. Змінено визначений рішенням господарського суду Донецької області від 05.02.2018 у справі №905/2682/17 порядок його виконання в частині порядку повернення орендованого державного майна. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Нізаєва Артура Борисовича (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Ювілейна, буд. 148 ) повернути орендоване державне майно - частини перонних платформ № 1 та № 2 вокзалу станції Волноваха, загальною площею 40,0 кв.м., вартістю 96000,00 грн., які розташовані за адресою: Донецька область, м. Волноваха, пров. Путейський (пров. Колійний ), 35 балансоутримувачу - Виробничому підрозділу «Маріупольське територіальне управління» філії «Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Ідентифікаційний код 41149437/886, адреса: 87501, м. Маріуполь, пл. Мічмана Павлова, 10), за актом приймання - передавання.

25.04.2019 позивач направив відповідачу лист 320-05-13-11-2 від 25.04.2019 з вимогою сплатити суму нарахованої неустойки у розмірі 50261,60грн., яка була залишена останнім без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна наймачем за періоди з 23.05.2017 по 20.04.2018, з 19.06.2018 по 30.01.2019 у розмірі 51002,52 грн.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного договору оренди №4829/2011 від 23.06.2011.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з оренди.

Згідно ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписом ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України та ч.4 ст.284 Господарського кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Приписами частини 2 ст.291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч.4 ст.291 Господарського кодексу України після припинення договору орендар зобов`язаний звільнити приміщення. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Рішенням господарського суду від 05.02.2018 у справі №905/2682/17 встановлено, що договір оренди був чинним до дня отримання відповідачем заяви позивача про припинення його дії - до 15.05.2017 включно, проте майно відповідачем не повернуто, з огляду на що відповідача зобов`язано повернути орендоване державне майно - частини перонних платформ № 1 та № 2 вокзалу станції Волноваха, загальною площею 40,0 кв.м., вартістю 96000,00 грн., які розташовані за адресою: Донецька область, м. Волноваха, пров. Путейський (пров . Колійний), 35 Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області за актом приймання-передачі.

В силу ч.6 ст.283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом поверненням об`єкту договору оренди, тобто з моментом підписання акту приймання-передачі. У разі не виконання обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 785 ЦК України, цивільним законодавством передбачена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди.

Таким чином, право на стягнення неустойки, встановленої нормою ч. 2 ст. 785 ЦК України, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого приміщення за актом приймання-передачі.

Позивач нарахував відповідачу неустойку, встановлену нормою ч. 2 ст. 785 ЦК України, за періоди:

- з 23.05.2017 по 20.04.2018 (отримання регіональним відділенням листа ФОП Нізаєва А.Б. від 20.04.2019 №20/01587);

- з 19.06.2018 (ухвала господарського суду від 18.06.2018 у справі №905/2682/17 про зміну порядку виконання рішення) по 30.01.2019).

Суд зазначає, що рішення суду від 05.02.2018 у справі №905/2682/17 не було оскаржене і стало остаточним, а тому підлягало виконанню відповідачем у визначений ним спосіб.

Так, відповідач на виконання рішення суду від 05.02.2018 у справі №905/2682/17 зобов`язання з повернення орендованого державного майна (частини перонних платформ № 1 та № 2 залізничного вокзалу станції Волноваха за адресою: м.Волноваха, пров.Путейський, (пров. Колійний), 35) направив позивачу лист №20/01587 від 20.04.2018 з актом приймання-передачі від 16.04.2018 (який отриманий позивачем 20.04.2018), що не заперечується позивачем. Проте, позивач не підписав заначений акт приймання-передачі.

Не підписання акту приймання -передачі позивачем не є підставою вважати, що відповідач не виконав свого обов`язку з повернення орендованого майна на виконання рішення суду від 05.02.2018 у справі №905/2682/17.

Не прийняття позивачем орендованого майна, переданого відповідачем на виконання рішення суду від 05.02.2018 у справі №905/2682/17, не може призводити до негативних наслідків та бути тягарем для останнього, а тому нарахування неустойки за період з 19.06.2018 по 30.01.2019 є безпідставним.

Крім того, суд встановив, що позивач безпідставно нарахував неустойку за дев`ять днів травня 2017 року (з 23.05.2017 по 31.05.2017) в сумі 740,92грн., оскільки неустойка у вказаній сумі за вказаний період була стягнута за рішенням суду 05.02.2018 у справі №905/2682/17.

Таким чином, обґрунтованою є сума неустойки, нарахованої позивачем відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, за період з 01.06.2017 по 20.04.2018 (отримання регіональним відділенням від ФОП Нізаєва А.Б. супровідного листа від 20.04.2019 №20/01587 з актом приймання-передачі державного майна від 16.04.2018).

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати (витрати з оплати судового збору) у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 74, 77, 86, 123, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків до Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича, м.Волноваха, Донецька область про стягнення неустойки за час прострочення повернення майна в розмірі 51002,52 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету (р/р 05179, код бюджетної класифікації 22080300, отримувач Волноваське УК/Волноваськ.р-н/22080300; ; МФО 899998) неустойку за час прострочення повернення об`єкту оренди у розмірі 28746,06грн.

Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (Ідентифікаційний код 13511245, адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд.1).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нізаєва Артура Борисовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1, , р/р 1314, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) судовий збір у розмірі 1082,71грн.

Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (Ідентифікаційний код 13511245, адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні 15.10.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 21.10.2019.

Суддя Я.О. Левшина