ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. Справа№ 910/2267/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 10.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії "Артем"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 (повний текст складено 24.06.2019)

у справі №910/2267/19 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

до Державної акціонерної холдингової компанії "Артем"

про стягнення 353879,24 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" про стягнення 353879,24 грн вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією (акт про порушення №К/039213 від 26.05.2018, протокол № 179 від 06.06.2018), у зв`язку з несплатою відповідачем цієї вартості у добровільному порядку.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що облік електроенергії здійснювався належним чином (лічильник попереднього споживача працював в штатному режимі, залишався опломбованим). Також відповідач вказував на те, що позивачем, в порушення п.6.18 Правил користування електричною енергією не здійснено припинення електропостачання (знеструмлення) з дня звільнення приміщення попереднім споживачем - ПП «Паларіс». Крім того, відповідач зазначав, що Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" при складанні акту про порушення №К/039213 від 26.05.2018 та оформленні протоколу №179 від 06.06.2018 не дотримано порядку, передбаченого Правилами користування електричною енергією.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 у справі №910/2267/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" на користь Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" 353879 грн. 24 коп. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, а також 5308 (п`ять тисяч триста вісім) грн. 19 коп. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення відповідачем положень статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п. 7.6 Правил користування електричною енергією.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 у справі №910/2267/19 повністю та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому відповідач зазначає, що судом першої інстанції зроблено помилковий аналіз схеми електропостачання, що призвело до хибного висновку, що самовільне підключення мало місце «у точці до встановлених приладів обліку», адже «підключення безоблікові» знаходяться нижче лічильника №2, який працював у штатному режимі та здійснював відповідний облік. Також скаржник стверджує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки Актам №335298 від 22.11.2017, №392430 від 16.07.2018 та не досліджено показники лічильників, зазначених в таких актах; не надано належної оцінки розрахунку заборгованості, здійсненої ДАХК "Артем", відповідно до якого споживання електричної енергії за період з листопада 2017 р. по липень 2018 р. склало 1067 кВт/год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 у справі №910/2267/19; призначено розгляд апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

10.10.2019 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, зокрема, про споживання електричної енергії ПП «Паларіс» та відсутність договору про спільне використання технологічних мереж.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 у справі №910/2267/19 повністю та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

Предметом спору є стягнення вартості безоблікової (поза встановленим договором підключенням) спожитої відповідачем електроенергії, що зафіксовано у акті про порушення №К/039213 від 26.05.2018.

За приписами ч. 2 ст. 275 ГК України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

17.06.2014 між Приватним акціонерним товариством "Київобленерго", як постачальником, та Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем", як споживачем, укладено договір № 376 про постачання електричної енергії №220009751 (далі за текстом - Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 10 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін та зазначається в додатку №1 «Загальна однолінійна схема електропостачання», що є невід`ємною частиною даного договору (п.1.2 Договору).

Перевіркою, проведеною 26.05.2018 уповноваженими представниками позивача (його підрозділу), зафіксовано порушення відповідачем п. 7.6 Правил користування електричною енергією, а саме виявлено самовільне підключення до електричної мережі у точці - до встановлених приладів обліку, на об`єкті відповідача, у м. Бориспіль, база 53, про що складено Акт про порушення ПРРЕЕ №039213 (далі за текстом - Акт).

Станом на 26.05.2018 (дату складання акту про порушення) взаємовідносини, які виникали під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулювалися Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі за текстом - ПРРЕЕ).

У розумінні п. 1.1.2 ПРРЕЕ:

- споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

- споживання електричної енергії - користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів;

- необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно;

- акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії;

- самовільне підключення - підключення та/або споживання електричної енергії без укладення договорів, передбачених цими Правилами, або підключення після відключення, несанкціоноване (непогоджене) оператором системи;

- струмоприймач - пристрій, призначений для перетворення електричної енергії в інший вид енергії.

Водночас зі змісту інших положень ПРРЕЕ вбачається, що термін "споживач електричної енергії" необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання. Тобто, дія ПРРЕЕ поширюється як на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.

Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Зокрема, у розумінні п. 7.6 ПРРЕЕ, такими порушеннями є самовільне підключення споживачем струмоприймачів, і також приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку.

Колегією суддів встановлено, що Акт №039213 містить зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти ПРРЕЕ (п. 7.6 ПРРЕЕ) та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків; акт про порушення було складено у присутності представника споживача, що підтверджується підписом охоронця об`єкту, який міститься у відповідному акті, що також не заперечується відповідачем.

Як встановлено вище, перевіркою виявлено самовільне підключення до електричної мережі у точці - до встановлених приладів обліку, на об`єкті відповідача, що не спростовано відповідачем, оскільки від точки, у якій відбулося самовільне підключення (лічильник попереднього користувача), розходяться електромережі відповідача по належних йому приміщеннях та іншому його майну (струмоприймачі у розумінні ПРРЕЕ), а сам лічильник попереднього користувача не перебував на обліку у позивача, відтак, споживання електроенергії за ним не є облікованим у встановленому ПРРЕЕ порядку.

Доводи відповідача про наявність на лічильнику попереднього користувача пломб не доводить, що він перебував на обліку позивача у встановленому ПРРЕЕ порядку.

Викладені у акті технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії від 16.07.2018 №392430 обставини про те, що лічильник попереднього користувача залишався опломбованим і працював в штатному режимі не спростовує встановлене актом порушення відповідачем п. 7.6 ПРРЕЕ - самовільне підключення до електричної мережі у точці - до встановлених приладів обліку на об`єкті відповідача.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, з наявних в матеріалів справи копій судових рішень у справі №210/17-02 вбачається, що відповідач був обізнаний про звільнення ПП «Паларіс» орендованого на об`єкті відповідача приміщення, розташованого за адресою: Київська область, Бориспільський район, 3-й км Переяслав-Хмельницької траси, а тому не позбавлений був права та можливості вжити заходи для врегулювання питання внесення змін до договору електропостачання між ним та Відповідачем від 17.06.2014 № 376 (220009751) щодо лічильника попереднього користувача (внесення змін до меж балансової належності), однак такі дії було вчинено відповідачем лише після складення 26.05.2018 акта про порушення.

Посилання відповідача на порушення позивача п.6.18 Правил користування електричною енергією щодо не здійснення останнім припинення електропостачання (знеструмлення) з дня звільнення приміщення попереднім споживачем є безпідставними, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, відключення відбулось у вигляді документального оформлення відключення через фізичну неможливість відключення (відрізати дроти, які відходили від лічильнику), оскільки через вказаний лічильник забезпечувалось електропостачання належних відповідачу приміщень та майна (з яких було виселено його орендаря, який і встановив згаданий лічильник).

Звіти споживання електроенергії Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" не спростовують встановлені актом порушення п. 7.6 ПРРЕЕ, а виконання відповідачем приписів акта порушення - внесення змін до договору електропостачання №376 (220009751) від 17.06.2014 щодо лічильника попереднього користувача (внесення змін до меж балансової належності) - не спростовує встановлене позивачем порушення п. 7.6 ПРРЕЕ.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заперечення відповідача стосовно порушення порядку складання акту та відповідно безпідставності складення протоколу від 06.06.2018, на результат вирішення спору не вливають - оскільки відповідачем ані у межах даного спору, ані у межах будь-якого іншого спору не заявлялися вимоги про скасування (визнання недійсним) акта порушення; станом на час вирішення судом даного спору акт про порушення від 26.05.2018 є чинним та дійсним; матеріали справи не містять доказів протилежного.

Посилання відповідача на те, що попереднім споживачем не вчинено належних дій для обліку спожитої електроенергії, яким і було встановлено вищевказаний лічильник, також є безпідставними, оскільки відповідачем не надано договору про спільне використання технологічних електричних мереж; не визначено субспоживача і в договорі № 376 про постачання електричної енергії №220009751.

Також судом враховано наведену у акті схему підключення (порушення) та наявні в матеріалах справи схеми розмежування меж балансової належності електромереж позивача та відповідача, з яких вбачається, що встановлене актом порушення п. 7.6 ПРРЕЕ - самовільне підключення до електричної мережі позивача відбулось у точці після межі балансової належності між позивачем та відповідачем, та до встановлених приладів обліку на об`єкті відповідача.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч.1 ст.216 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

У відповідності до п. 8.2.6 ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Рішенням комісії, оформленим протоколом №179 від 26.05.2018, яке набрало чинності з дня вручення протоколу споживачу, визначено обсяг та нарахування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем п.6.42 ПКЕЕ та п.2.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, яка становить 353879,24 грн.

Доводи відповідача про те, що йому не було вручено копію протоколу спростовується вчиненим представником відповідача на вказаному протоколі написом: «прошу повторно переглянути; не згоден з сумою нарахування».

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження оскарження споживачем у судовому порядку рішення комісії, оформленого вказаним протоколом.

Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ, кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, в розмірі 353879,24 грн.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, а також відсутністю їх належного спростування з боку відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовна вимога Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" про стягнення з Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" 353879,24 грн вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 у справі №910/2267/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2267/19 повернути Господарському суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18.10.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук