ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. Справа №921/158/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Бонк Т.Б.

Хабіб М.І.

за участю представників сторін у справі від:

позивача: Помазанська С.І. (адвокат);

відповідача: Ізай Р.О. - адвокат; Смільський Р.С. - адвокат

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мисліцької Галини Іллівни, с. Мшанець Тернопільської області б/н від 02.08.2019

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2019 (повний текст рішення складено 16.07.2019, суддя - С.Г. Стопник)

за позовом Фізичної особи-підприємця Мисліцької Галини Іллівни, с. Мшанець Тернопільської області

до відповідача Теребовлянської міської ради, м.Теребовля Тернопільської області

про визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради;

визнання укладеним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Фізична особа - підприємець Мисліцька Галина Іллівна звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Теребовлянської міської ради про визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по незатвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі - кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка 5А; визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі кладової.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 30.07.2018 провадження у даній справі в частині позовної вимоги про визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по незатвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду, терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м.Теребовля по вул. Шевченка 5А, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, встановивши, що спір в цій частині не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. В задоволенні позову в частині позовної вимоги про визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі - кладової відмовлено, встановивши, що така вимога заявлена передчасно і є необґрунтованою.

Вказане рішення залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2018.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 задоволено касаційну скаргу ФОП Мисліцької Г.І., рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.07.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у даній справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, скасовуючи вищезазначені судові акти та передаючи дану справу на новий розгляд, Верховним Судом у постанові від 03.04.2019, зокрема, зазначено про те, що:

- Мисліцька Г.І. є власником кладової, розташованої на земельній ділянці, та зацікавлена в оформленні права користування ділянкою в розмірі 0,0051 га, необхідному для обслуговування об'єкта нерухомого майна (для комерційного використання) шляхом укладення договору оренди (п.47);

- судами попередніх інстанцій не враховано, що ніхто інший, окрім власника цього об'єкта не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об'єктом нерухомого майна - кладовою, що належить Мисліцькій Г.І. (п.49);

- згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, як у статті 120 ЗК України та статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (п.51);

- якщо особа стверджує про порушення своїх прав наслідками, спричиненими рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов'язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо оформлення права на земельну ділянку під набутим у власність будинком або спорудою, то визнання незаконними таких рішень, їх скасування, визнання дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування неправомірними, є способами захисту відповідних цивільних прав та інтересів (п.56);

- позовні вимоги у цій справі про визнання неправомірними дій (бездіяльності) органу місцевого самоврядування та визнання договору оренди укладеним нерозривно пов'язані між собою й від вирішення однієї з них залежить вирішення іншої, а тому вони мають розглядатися в одному провадженні (п.59).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2019 у позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до органу місцевого самоврядування - Теребовлянської міської ради із заявою про затвердження виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. площею 0,0051 га в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка, 5А. При цьому, позовна вимога про визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради саме по незатвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі - кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка, 5А (тобто щодо прийняття конкретного рішення органом місцевого самоврядування) не може бути задоволена судом в силу дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування щодо прийняття рішення за результатами розгляду питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішення суду в частині позовної вимоги про визнання укладеним в редакції позивача договору оренди, то рішення суду мотивоване тим, що спірна земельна ділянка може надаватися в користування (оренду) власнику розташованого на ній нерухомого майна у порядку, визначеному, зокрема, статтями 116, 124, 134 ЗК України, тобто на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апелянт зазначає, що при новому розгляді справи місцевим судом в порушення ст. 316 ГПК України не враховано вказівки та правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2019, про те, що Мисліцька Г.І. є власником кладової, розташованої на земельній ділянці по вул. Шевченка, 5 а в м. Теребовля та зацікавлена в оформленні права користування земельною ділянкою в розмірі 0, 0051 га, необхідному для обслуговування об'єкта нерухомого майна шляхом укладення договору оренди.

У своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, Мисліцька Г.І. є власником нежитлової будівлі - кладової по вул. Шевченка, 5а у м.Теребовля. Рішенням Теребовлянської міської ради від 25.09.2013 №1550 ФОП Мисліцькій Г.І. надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 5 років для обслуговування нежитлової будівлі - кладової по вул. Шевченка, 5а у м.Теребовля площею 0,0034 га, тобто лише під будівлею, без врахування площі необхідної для її обслуговування, для комерційного використання. У постанові Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 у справі №921/43/16-г/6, яка набрала законної сили та має преюдиційне значення, суд дійшов висновку, що площа земельної ділянки для відведення в оренду ФОП Мисліцькій Г.І. повинна складати 0,0051 га. В подальшому, позивачем замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0051 га в оренду терміном на 5 років для обслуговування нежитлової будівлі - кладової в межах населеного пункту м.Теребовля по вул. Шевченка, 5а. Відповідність вказаного проекту землеустрою вимогам чинного законодавства встановлена висновком експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Київській області про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Крім того, правомірність дій позивача та законність виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, який пройшов державну експертизу на його відповідність чинному законодавству, підтверджується постановою Великої палати Верховного Суду від 03.04.2019 у даній справі та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 у справі №921/43/15-г/6. Поряд з цим, Теребовлянська міська рада, в порушення ст.19 Конституції України, ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.6 ст.123 Земельного кодексу України, яка встановлює обов'язок органу місцевого самоврядування після отримання позитивного висновку державної експертизи землевпорядної організації прийняти рішення про надання земельної ділянки в користування, за відсутності підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, такого рішення не прийняла, вказаний проект землеустрою не затвердила, договору оренди з позивачем не уклала.

На адресу суду від апелянта надійшли пояснення по суті апеляційної скарги (вх. №ЗАГС 01-04/6222/19 від 10.10.2019), які судом залишено без розгляду на підставі ст. 207 ГПК України, як такі, що подані поза межами строку для вчинення підготовчих дій.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, однак в судовому засіданні представник заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, покликаючись на те, що позивач не зверталася до Теребовлянської міської ради та не отримувала рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (нежитлової будівлі- кладової). Згідно рішення міської ради від 25.09.2013 №1550 ФОП Мисліцькій Г.І. дано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0034 га в оренду терміном на 5 років для обслуговування кладової в м. Теребовля по вул. Шевченка, 5-А за рахунок земель житлової та громадської забудови. Свої заперечення обґрунтовує тим, що Мисліцька Г.І. зверталася із заявою від 24.10.2013 до міського голови про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0017 га необхідної для замощення та обслуговування нежитлового приміщення по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 по справі №921/43/15-г/6 визнано недійсним рішення Теребовлянської міської ради від 25.09.2013 №1550 в частині визначення розміру земельної ділянки площею 0,0034 га для обслуговування будівлі ФОП Мисліцької Г.І. за адресою м. Теребовля, вул.Шевченка, 5А. Проте, вищезазначеною постановою не внесено зміни до рішення Теребовлянської міської ради від 25.09.2013 №1550 та не зобов'язано це зробити. А тому, стверджує відповідач, у ФОП Мисліцької Г.І. не було жодних правових підстав надавати завдання ПП «Оцінювач» на виконання робіт по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (нежитлової будівлі - кладової), оскільки органом місцевого самоврядування і судом рішення щодо відведення земельної ділянки саме для цієї мети та площею 0,0051 га не приймалось. А розрахунок потреби площі для обслуговування кладової і площі для проведення будівництва будівель торгівлі є різними.

Щодо другої позовної вимоги, представник відповідача зазначив, що для укладення договору оренди земельної ділянки у Теребовлянської міської ради не було законних підстав, оскільки така земельна ділянка не сформована та не має присвоєного кадастрового номера, відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в користування, а тому зобов'язання цього органу укласти такий договір за відсутності вказаного рішення є порушенням його виключної компетенції і така вимога може мати місце, але за таких обставин є передчасною.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, в провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/43/15-г/6 за позовом ФОП Мисліцької Г.І. до відповідача - Теребовлянської міської ради про визнання недійсним рішення №1550 від 25.09.2013 в частині визначення площі земельної ділянки, рішенням у якій від 04.02.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.02.2016 в справі №921/43/15-г/6 скасовано і прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ФОП Мисліцької Г.І. до Теребовлянської міської ради про визнання недійсним рішення №1550 від 25.09.2013 в частині визначення площі земельної ділянки - задоволено; визнано недійсним рішення сорок шостої сесії шостого скликання Теребовлянської міської ради від 25.09.2013 №1550 «Про надання дозволу складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Теребовлі, вул. Шевченка, 5-А, в оренду ФО-П Мисліцькій Г.І.» в частині визначення розміру земельної ділянки площею 0,0034 га для обслуговування будівлі за адресою вул. Шевченка, 5А, м. Теребовля.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили, в касаційному порядку не оскаржувалась.

У зазначеній постанові встановлено, що виходячи з розрахунку площ необхідних для обслуговування нерухомості позивача, вона не відповідає визначеній в розмірі 0,0034 га, а повинна відповідати 0,0051 га. Суд апеляційної інстанції зазначив, що при прийнятті рішення від 25.09.2013 №1550 Теребовлянською міською радою всупереч приписам чинного законодавства України не було враховано площі, необхідної для обслуговування будівлі, що перебуває у власності позивача, що призвело до прийняття в цій частині незаконного рішення та порушення прав позивача на користування земельною ділянкою площею 0,0051 га.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

24.10.2013 ФОП Мисліцька Г.І. звернулася до голови Теребовлянської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0017 га, необхідної їй для замощення та обслуговування нежитлового приміщення по вул. Шевченка, 5а в м. Теребовля. При цьому, при наданні дозволу просила внести зміни в рішення №1550 від 25.09.2013, змінивши площу з 0,0034 га на 0,0051 га, керуючись розрахунком потреби площі земельної ділянки.

Приватним підприємством «Оцінювач», за замовленням ФОП Мисліцької Г.І. від 01.11.2017, виготовлено проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки площею 0,0051 га в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (кладової) в межах населеного пункту м. Теребовля, вул. Шевченка, 5А на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Матеріали проекту землеустрою (в т.ч. проект відведення земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий план земельної ділянки та відповідність висновку експерта) засвідчені (погоджені) в.о. начальника відділу у Теребовлянському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, а також містять висновок експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Київській області про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Поряд з цим, в проекті відсутній висновок відділу містобудування та архітектури - головного архітектора м.Теребовлі, відсутній підпис міського голови на проекті відведення земельної ділянки, акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Листом №02-26/48 від 15.01.2018 Теребовлянська міська рада повідомила Мисліцьку Г.І. про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (нежитлової будівлі - кладової) в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка,5а буде погоджено після прийняття нового рішення черговою сесією міської ради яким буде визначено розмір земельної ділянки.

Листом №02-26/122 від 05.02.2018 Теребовлянська міська рада повідомила позивача про те, що питання внесення змін до рішення сесії Теребовлянської міської ради №1550 від 25.09.2013 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Теребовля по вул. Шевченка, 5а в оренду ФОП Мисліцькій Г.І.» в частині зміни площі земельної ділянки, а саме: замість «площі 0,0032 га» читати площу « 0,0051 га» було внесено для розгляду сесією Теребовлянської міської ради 02.02.2018. Однак, по даному питанню, за наслідками голосування рішення не прийнято.

21.02.2018 Мисліцька Г.І звернулася до Теребовлянської міської ради із заявою про надання їй особисто копії рішення про погодження або копії рішення про відмову в погодженні проекту землеустрою.

16.03.2018 позивачем направлено на адресу відповідача два примірники договору оренди землі від 16.03.2018 (складеного на основі умов типового договору оренди, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220, із наступними змінами) щодо передачі Теребовлянською міською радою (як орендодавцем) у строкове платне користування Мисліцькій Г.І. (як орендарю) земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:, розташованої в межах населеного пункту по вул. Шевченка, 5А, м. Теребовля, загальною площею 0,0051 га із земель не наданих у власність чи постійне користування для обслуговування нежитлової будівлі (кладової), строком на 5 років.

У відповідь на пропозицію Мисліцької Г.І. щодо укладення договору оренди землі, Теребовлянська міська рада листом №536/02-18 від 23.03.2018 зазначила, що: укладання договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону; поданий проект договору від 16.03.2018 не відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) та положенням Земельного кодексу України. А відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір оренди є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Вважаючи неправомірною бездіяльність Теребовлянської міської ради, яка полягає у незатвердженні проекту землеустрою щодо відведення у користування позивача земельної ділянки, площею 0,0051 га, по вул. Шевченка, 5а в м.Теребовля Тернопільської області, а також відсутність згоди відповідача на укладення договору оренди, ФОП Мисліцька Г.І. звернулася до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права (інтересу) як власника об'єкта нерухомості (розміщеного на вказаній земельній ділянці) та оформлення права користування вказаною земельною ділянкою.

Оцінка суду.

Щодо вимоги про визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі - кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка, 5А.

Відповідно до абзацу 1 ч.1, ч.2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок переходу права на земельну ділянку в разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду визначено ст.377 ЦК України, приписи якої кореспондуються зі ст. 120 Земельного кодексу України, за змістом яких до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, установлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частин 1, 2 ст.120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час набуття позивачем права власності на об'єкт нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої про те, що переходу права на земельну ділянку, на якій розміщений об'єкт нерухомості без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, установлених для попереднього землевласника (землекористувача), в даному випадку місця не має, оскільки об'єкт нерухомості збудований Мисліцькою Г.І. Відтак має місце оформлення земельної ділянки (для обслуговування об'єкта нерухомості) вперше.

Загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачено ст.123 ЗК України.

Так, відповідно до положень вказаної норми закону, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Як встановлено місцевим господарським судом, рішенням Теребовлянської міської ради від 25.09.2013 №1550, підприємцю Мисліцькій Г.І. було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0034 га в оренду терміном на 5 років для обслуговування кладової по вул. Шевченка, 5А, м. Теребовля, за рахунок земель житлової та громадської забудови, угіддя - землі для комерційного використання.

Вказане рішення Теребовлянської міської ради внаслідок його скасування постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 у справі №921/43/15-г/6 визнане недійсним в частині визначення площі земельної ділянки 0,0034 га для обслуговування будівлі ФОП Мисліцької Г.І. за адресою вул. Шевченка, 5А, м. Теребовля, і при цьому встановлено, що для обслуговування вказаної земельної ділянки необхідна площа 0,0051 га.

Водночас, як правомірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до органу місцевого самоврядування - Теребовлянської міської ради, із заявою про затвердження виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. площею 0,0051 га в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі - кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка, 5А.

Необхідно зазначити, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акту.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало Закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

У постанові від 11.09.2018, прийнятій у справі №712/10864/16-а (провадження №11-518апп18), Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства України до компетенції судів віднесено розгляд вимог виключно про спонукання розглянути подане зацікавленою особою клопотання без визначення змісту самого рішення.

При цьому, позивачем заявлено вимогу щодо визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради саме по незатвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі - кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка, 5А (тобто щодо прийняття конкретного рішення органом місцевого самоврядування).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що вказана позовна вимога не може бути задоволена судом в силу дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування щодо прийняття рішення за результатами розгляду питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а таке рішення не приймалось.

Водночас в разі відмови в наданні спірної земельної ділянки в користування або ж залишення відповідного клопотання без розгляду, позивач не позбавлений права оскаржити бездіяльність органу місцевого самоврядування (щодо нерозгляду відповідного питання) до суду.

Щодо позовної вимоги про визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі - кладової, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Приписами ч.2 ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Таким чином, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або в комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. Водночас зобов'язання цього органу в судовому порядку укласти такий договір за відсутності зазначеного рішення є неможливим (крім випадку, передбаченого ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України), оскільки це порушувало б його передбачену Конституцією України виключну компетенцію.

А отже, оскільки рішення про надання позивачу в оренду земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля в матеріалах справи відсутнє і Теребовлянською міською радою не приймалось (що визнається сторонами), суд не наділений повноваженнями щодо вирішення питань, віднесених до виключної компетенції органів, яким за законом надано право надавати землі в користування, у тому числі, на умовах оренди.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що у доданому позивачем примірнику проекту договору оренди землі від 16.03.2018, останній не містить повного кадастрового номера земельної ділянки, а саме відсутня остання його частина - чотиризначний номер, який і індивідуалізує земельну ділянку в межах кадастрового кварталу (такий номер відсутній і у виготовленому на замовлення позивача в 2017 році ПП «Оцінювач» проекті землеустрою).

А відтак в поданому позивачем на розгляд суду проекті договору оренди землі від 16.03.2018 відсутня істотна умова, визначена ст.15 Закону України «Про оренду землі», яка індивідуалізує об'єкт оренди - кадастровий номер земельної ділянки, що унеможливлює визнання такого договору укладеним в судовому порядку.

Крім того, вказаний проект договору підписаний Мисліцькою Г.І. як фізичною особою, а з даним позовом остання звернулася як підприємець.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (позивачем).

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2019 у справі № №921/158/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП Мисліцької Г.І. - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.10.2019

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. Матущак

Судді Т.Б. Бонк

М.І. Хабіб