ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про повернення позовної заяви

"28" жовтня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/575/19

Суддя господарського суду Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали за позовом

Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород

до Фермерського господарства Гейза і Ко, с. Форголань Виноградівського району

про визнання недійсним договору оренди землі від 23.03.2006 року та скасування державної реєстрації права користування,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 30.09.2019 року позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 9-7-0.71-7042/2-19 від 18.09.2019 року (вх. № 02.3.1-10/595/19 від 20.09.2019 року) залишено без руху відповідно до ст. 174 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Вказаною ухвалою суд зазначив, що позивачем в якості доказу сплати судового збору за подання позову у даній справі надано ксерокопії платіжних доручень, які завірені написом згідно з оригіналом та скріплені підписом головного спеціаліста юридичного управління, з огляду на що такі не можуть бути прийняті судом в якості належного доказу сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Зокрема, до матеріалів позовної заяви Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 9-7-0.71-7042/2-19 від 18.09.2019 року (вх. № 02.3.1-10/595/19 від 20.09.2019 року) в якості доказів сплати судового збору за її подання до суду позивач долучив копії платіжних доручень № 1226 від 21.12.2018 року на суму 1 921 грн. та № 1275 від 22.12.2018 року.

З метою виправлення недоліків поданої до суду позовної заяви у даній справі, позивач при супровідному листі № 9-7-0.71-7786/2-19 від 10.10.2019 року надав для долучення до матеріалів справи оригінальні примірники платіжних доручень № 1226 від 21.12.2018 року на суму 1 921 грн. та № 1275 від 22.12.2018 року.

В ході вирішення судом питання про відкриття провадження у даній справі з огляду на подання позивачем оригінальних примірників платіжних доручень № 1226 від 21.12.2018 року на суму 1 921 грн. та № 1275 від 22.12.2018 року та перевірці судом надходження судового збору, сплаченого позивачем за такими платіжними дорученнями, до державного бюджету, встановлено, що вказані платіжні доручення вже використані позивачем в якості доказів сплати судового збору за подання до Господарського суду Закарпатської області іншої позовної заяви, що також перебуває у провадженні судді Пригари Л.І., а саме, у справі № 907/574/19 за позовом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород до Хустської міської ради Закарпатської області, м. Ужгород про визнання протиправним та скасування рішення Хустської міської ради від 29.09.2016 року № 324 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. 900-річчя Хуста, 27 на праві комунальної власності територіальної громади міста, скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку площею 0,3896 га, скасування державної реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі площею 0,3896 га.

До матеріалів позовної заяви у справі № 907/574/19 позивачем долучено оригінал платіжного доручення № 1226 від 21.12.2018 року на суму 1 921 грн. та № 1275 від 22.12.2018 року, які містять відмітку про їх виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області та підпис особи, якою здійснено проведення платежу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач неправомірно намагається використати платіжні доручення № 1226 від 21.12.2018 року на суму 1 921 грн. та № 1275 від 22.12.2018 року як докази оплати судового збору одночасно по двох різних господарських справах.

Оскільки оригінали платіжних доручень № 1226 від 21.12.2018 року на суму 1 921 грн. та № 1275 від 22.12.2018 року містяться у матеріалах позовної заяви у справі № 907/574/19, яка надійшла до суду 20.09.2019 року, суд не може вважати подані позивачем у даній справі оригінальні примірники платіжних доручень № 1226 від 21.12.2018 року на суму 1 921 грн. та № 1275 від 22.12.2018 року належними доказами оплати судовим збором позовної заяви у даній справі, а тому приходить до висновку, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліків поданої ним позовної заяви у даній справі, з огляду на що така підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву № 9-7-0.71-7042/2-19 від 18.09.2019 року (вх. № 02.3.1-10/595/19 від 20.09.2019 року) на 19 аркушах і додані до неї документи повернути позивачу.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу підписано 29.10.2019 року.

Суддя Пригара Л.І.