ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" жовтня 2019 р. Справа № 903/614/17

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий центр Темпо

на дії приватного виконавця округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича

у справі № 903/614/17

за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий центр Темпо

про стягнення 92770022,62 грн.,

за участю представників сторін:

від стягувача: н/з;

від скаржника: н/з;

від боржника-1: н/з;

від приватного виконавця: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін запис розгляду судової справи не здійснювався відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

в с т а н о в и в:

29.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий центр Темпо звернулося до Господарського суду Волинської області із скаргою від 26.07.2019 року на дії приватного виконавця Ковальського М. Р., в якій просить:

- зупинити стягнення на підставі виконавчих документів, виданих Господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-2 від 01.02.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським М.Р. в межах виконавчого провадження № 59273186;

- зупинити продаж майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке підлягає примусовому відчуженню, в тому числі, передачу на реалізацію, продаж майна на електронних торгах та проводити примусове відчуження цього майна у будь-який інший спосіб на підставі виконавчих документів, виданих господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-2 від 01.02.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським М.Р. в межах виконавчого провадження № 59273186;

- заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Житомирської області Ковальському М.Р. вчиняти виконавчі дії на підставі виконавчих документів, виданих господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-2 від 01.02.2019р. в межах виконавчого провадження № 59273186 щодо нерухомого майна, яке підлягає примусовому відчуженню, що знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Київська, 87, в тому числі, передачу на реалізацію, продаж майна на електронних торгах та проводити примусове відчуження цього майна у будь-який інший спосіб, а також виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р., які виразилися у незаконному проведенні оцінки нерухомого майна і визначенні його заниженої вартості в розмірі 30109182,65 грн. та розміщенні оголошення про продаж на електронних торгах нерухомого майна за заниженою вартістю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке підлягає примусовому відчуженню на підставі виконавчих документів, виданих господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-2 від 01.02.2019р. в межах виконавчого провадження № 59273186, неправомірними і усунути порушення, вчинені приватним виконавцем Ковальським М.Р., шляхом зобов`язання проведення нової оцінки з визначення ринкової вартості нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке підлягає примусовому відчуженню на підставі виконавчих документів, виданих господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-2 від 01.02.2019р. в межах виконавчого провадження № 59273186;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р. повідомити суд і заявника про виконання ухвали у десятиденний строк з дня її одержання.

При обґрунтуванні скарги вказує, що дії приватного виконавця щодо визначення вартості нерухомого майна з метою продажу на електронних торгах є незаконними та такими, що порушують права скаржника. При цьому зазначає, що приватним виконавцем Ковальським М. Р. 25.07.2019 розміщено оголошення на сайті https://setam.net.ua/auction/367005 про проведення аукціону 27.08.2019 з продажу лоту: майна, що знаходиться у АДРЕСА_1 87 за стартовою ціною 30109182,15 грн., однак дані дії приватного виконавця є передчасними, оскільки скаржник отримав лист від 12.07.2019 № 1904 лише 19.07.2019, а тому мав право оскаржити результати визначення вартості майна до 29.07.2019 року включно. Також вказує інші підстави оскарження дій приватного виконавця, а саме:

- рішення суду від 10.10.2018 не підвідомче приватному виконавцю, оскільки згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), виконання цього рішення підвідомче лише Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, тому що сума зобов`язання становить більше п`ятдесяти мільйонів гривень;

- виконавцем порушено ч.1 та п.1, п.20 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не вжито передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень;

- виконавцем станом на 26.07.2019 не надано скаржнику звіту про оцінку майна, що унеможливлює його перевірку на законність та об`єктивність;

- приватний виконавець порушив вимоги ст.22 Закону України Про виконавче провадження, а саме, понятим не було роз`яснено їх права та обов`язки, а лише формально вказано про це в постанові про опис та арешт майна від 14.06.2019, а також не вказано паспортних даних понятих;

- постанова про опис та арешт майна боржника від 14.06.2019 винесена з порушенням вимог ст.29 Закону, а саме в останніх не вказано час вчинення виконавчих дій.

Окрім того, скаржником заявлено клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59251862, на підставі п.2 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 30.07.2019 відкладено вирішення питання про прийняття скарги ТзОВ Торговий центр Темпо від 26.07.2019 до повернення справи № 903/614/17 з апеляційної інстанції до Господарського суду Волинської області; ухвалою суду від 19.09.2019 скаргу від 26.07.2019 залишено без руху в зв`язку з відсутністю доказів її надіслання учасникам справи листом з описом вкладення та встановлено 10-ти денний строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.10.2019 скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд на 16.10.2019 на 11 год 40 хв.

Стягувач 15.10.2019 через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання в якому вказує, що не зможе прибути в судове засідання 16.10.2019 та просить провести його в режимі відеоконференції.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому процесуальним законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Згідно ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З викладеного господарський суд приходить до висновку, що особа, яка заявила клопотання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, має забезпечити надходження цього клопотання до суду у строк, визначений ч.7 ст.197 ГПК України, тобто не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. В даному випадку, оскільки клопотання надійшло до суду за день до розгляду скарги, суд не в змозі вчинити дії, передбачені ч.8 ст.197 дотримуючись вимог ст.242 ч.5 ГПК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, про залишення клопотання АТ "Укрсоцбанк" про проведення судового засідання, що призначене на 16.10.2019 у режимі відеоконференції, без розгляду.

15.10.2019 приватний виконавець подав заяву про розгляд скарги без його участі та подав відзив на скаргу № 59273186/2994/3/3 від 11.10.2019, в якому просить відмовити у її задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Скаржник та боржник-1 в судове засідання не з`явились, хоча вчасно та належно були повідомленні про час та місце судового засідання, що підтверджується повернутими на адресу суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає скаргу боржника-2 необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні з врахуванням наступного.

У поданій скарзі ТзОВ «Торговий центр «Темпо» просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М. Р., які виразились у незаконному проведені оцінки нерухомого майна за адресою м.Житомир, вул. Київська,87, визначені його заниженої вартості та розміщенні оголошення про його продаж на електронних торгах, неправомірними та усунути порушення шляхом зобов`язання приватного виконавця провести нову оцінку майна, яке підлягає примусовому відчуженню по виконавчому документу наказу суду від 01.02.2019 № 903/614/17-2 в межах виконавчого провадження № 59273186. Також просить зупинити стягнення по даному наказу, зупинити продаж майна, заборонити приватному виконавцю вчиняти виконавчі дії по даному наказу.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст.339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1-2 ст.342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як слідує з матеріалів справи 04.06.2019 приватний виконавець Ковальський М. Р. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 59273186 по виконавчому документу наказу господарського суду № 903/614/17-2 від 01.02.2019, дана постанова оскаржувалась боржником-2 в судовому порядку, ухвалою Господарського суду Волинської області від 25.06.2019, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019, відмовлено в задоволенні скарги.

14.06.2019 винесена постанова про опис та арешт майна боржника ТзОВ Торговий центр «Темпо» (а.с.12-14 т.6); 27.06.2019 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроексперт Груп», яке має сертифікат № 816/18 від 26.10.2018, виданий Фондом державного майна України (строк дії 26.10.2021).

Щодо твердження про незаконність проведення оцінки нерухомого майна та заниження його вартості, то як слідує з матеріалів справи оцінка майна ТзОВ «Євроексперт Груп» проводилась відповідно до постанови приватного виконавця від 27.06.2019, звіт про оцінку надіслано сторонам виконавчого провадження 12.07.2019 за вих. № 1904 рекомендованою кореспонденцією, в листі вказано порядок оскарження визначеної оцінки майна, лист згідно рекомендованого повідомлення № 773 отримано ТзОВ «Торговий центр «Темпо» 18.07.2019.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом № 2658-III.

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом ч. 1 ст. 10 і ч.1 ст. 11 Закону № 2658-III).

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч.1 ст. 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Вищезазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 по справі № 914/881/17.

23.07.2019 було направлено заявку на публікацію в СЕТАМ описаного та арештованого майна боржника в рамках виконавчого провадження ВП № 59273186 з примусового виконання наказу № 903/614/17-2 від 01.02.2019, виданого Господарським судом Волинської області.

Як вбачається з матеріалів справи 27.08.2019 оголошення про торги було виставлено на сайті ДП «СЕТАМ» за ціною вказаною у звіті за результатами проведення незалежної оцінки вартості нежитлової будівлі.

Згідно пояснень приватного виконавця перші торги не відбулися, оскільки не було подано жодної заявки від учасників торгів.

Щодо порушень при призначені електронних торгів, то згідно ч.ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведений електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

У п. 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 передбачено, що підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є вичерпний перелік, зокрема: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; відкладення проведеннявиконавчих дій; зупинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, відкладення проведення виконавчих дій; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності.

Твердження скаржника в частині того, що стягнення не підвідомче приватному виконавцю спростовується наступним.

Згідно абз.2-3 ч.2 ст.5 Закону України Про виконавче провадження, протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця, приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Строк зайняття діяльністю приватного виконавця обчислюється з дня внесення інформації про приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Згідно даних Єдиного реєстру приватних виконавців України(https://erpv.minjust.gov.ua/#/search-private-performer), ОСОБА_1 є діючим приватним виконавцем, дата рішення про надання права на здійсненння діяльності 26.02.2018, дата внесення до реєстру - 29.05.2018.

Виконавче провадження №59273186 відкрите 04.06.2019, тобто після проходження першого року зайняття діяльністю приватним виконавцем Ковальським М. Р., тому зазначений мав повноваження виконувати рішення Господарського суду Волинської області від 10.10.2018. Інших заборон чинне законодавство України не містить, а в Інструкції визначено розподіл підвідомчості між органами державної виконавчої служби.

В частині твердження скаржника, що приватний виконавець порушив вимоги ст.22 Закону України Про виконавче провадження при винесені постанови від 14.06.2019, понятим не було роз`яснено їх права та обов`язки, а лише формально вказано про це в оскаржуваних постановах та не вказано паспортних даних, суд зазначає таке.

Згідно ст.22 Закону України Про виконавче провадження, виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

В оскаржуваній постанові приватного виконавця є вказівка на роз`яснення приватним виконавцем понятим їх прав та обов`язків, що останні засвідчили своїми підписами.

А тому, суд вважає, що приватним виконавцем дотримано вимоги ст.22 Закону в частині роз`яснення понятим їх прав і обов`язків, доказів протилежного суду не подано.

Твердження скаржника в частині того, що постанова від 14.06.2019 винесена з порушенням вимог ст.29 Закону, а саме в останній не вказано час вчинення виконавчих дій, суд зазначає таке.

Згідно ч.1 ст.29 Закону України Про виконавче провадження, виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Суд критично оцінює дане твердження скаржника, оскільки вказана норма не передбачає обов`язку зазначення виконавцем у постановах часу проведення виконавчої дії, а лише вказує на часові межі їх вчинення із вказівкою на самостійне визначення виконавцем доцільного (конкретного) часу вчинення останніх. Вчинення виконавцем виконавчих дій раніше шостої чи не пізніше двадцять другої години 14.06.2019 не обґрунтовано належними та допустимими доказами.

Щодо вимоги зупинити виконавчі дії, зупинити продаж майна та зобов`язати приватного виконавця провести нову оцінку, то оскільки суд дійшов висновку, що приватний виконавець діяв у відповідності до вимог чинного законодавства при виконанні наказу господарського суду № 903/614/17-2, то і зазначені вимоги скарги є безпідставними.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин скарги їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця Ковальського М. Р. є правомірними, а доводи скарги непідтверджені належними та допустимими доказами в розумінні приписів ГПК України, а тому повністю відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.234, 235, 339-343 ГПК України, Законом України Про виконавче провадження, господарський суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «Темпо» від 26.07.2019 на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича.

Відповідно до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення (ст.256 ГПК України).

Повний текст

ухвали виготовлено

21.10.2019.

Суддя С. В. Костюк