ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3147/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Гут С.Ф., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Дергачьової Віри Олександрівни (вх.№ 2-5177/19 від 23.10.2019р.) про забезпечення позову по справі №916/3147/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Дергачьової Віри Олександрівни

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «інфоксводоканал»

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Дергачьова Віра Олександрівна звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» , в якому просить господарський суд визнати неправомірним нарахування Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «інфоксводоканал» 131 988,10грн. плати за скид понаднормативних стічних вод по проспекту Добровольського, 122/1А, у м. Одесі, відповідно до рахунку № НОМЕР_1 від 03.10.2019р. на підставі ідбору проб 12.09.2019р., згідно акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 12.09.2019р.

23.10.2019р. разом із позовною заявою до канцелярії господарського суду Одеської області від Фізичної особи-підприємця Дергачьової Віри Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «інфоксводоканал» надійшла заява про забезпечення позову від 23.10.2019р. вх.№2-5177/19, в якій позивач просить суд:

- Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», код ЄДРПОУ , м. Одеса, вул. Басейна, 5, 65039, вчиняти будь-які дії, щодо припинення водовідведення за адресою проспект Добровольського, 122/1А, м. Одеса за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП Дергачьова Віра Олександрівна , РНОКПП НОМЕР_2 .

В обгрунтування поданої заяви заявник вказує на те, що 05.06.2017р. між Фізичною особою-підприємцем Дергачьовою Вірою Олександрівною та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» було укладено Договір №31416 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

При укладені вищезазначеного Договору сторони керувались діючими нормативними актами і, зокрема, Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 (далі - "Правила водокористування"), Правилами технічної експлуатації систем водопостачання і водовідведення, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № ЗО (далі - "Правила експлуатації"), Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007 року № 632 (далі - "Правила приймання стічних вод"), технічними умовами у відповідності до ДОТУ, Законом України "Про житлово- комунальні послуги", іншими нормативними актами, прийнятими в установленому законом порядку.

За умовами п. 1.1 Договору ТОВ «Інфокс» зобов`язалося надавати мені як споживачу відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 1.4. Договору послуги, зокрема, надаються: За кодом 37.00 (послуги каналізаційні - ДЕС 016-2010): - у межах показників ГДК* (гранично¬допустимі концентрації), встановлених додатком №4 до договору та правилами №632.

Згідно із п. 2.3. Договору, Споживач зобов`язаний своєчасно та в належному порядку здійснювати оплату за послуги водопостачання та водовідведення, забезпечувати належну експлуатацію своїх водоканалізаційних мереж, споруд, пристроїв та приладів у відповідності з правилами та умовами даного договору та діючого законодавства.

Позивач вказує про те, що 09.10.2019р. на адресу орендованого приміщення надійшов лист від відповідача за №8367 Вхю від 07.10.2019р., відповідно до якого було сповіщено позивача про необхідність сплати за скидання не нормативно очищених стічних вод в міську каналізаційну сітку в сумі 131 988,10грн. Також вказано, що у випадку несплати цієї суми відповідач припинить надавати послуги з водовідведення без додаткового попередження з 23.10.2019 року. Крім того, до цього листа було додано розрахунок зверх нормативного скиду, копію акту про відбір проб стічних вод від 12.09.2019р. та рахунок на оплату.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що Договір діє з 20.01.2017 року по 29.09.2018 року в частині надання послуг водопостачання та водовідведення, але в будь-якому випадку, в частині розрахунків за отримані послуги водопостачання та водовідведення Договір діє до повного погашення заборгованості за ним.

Пунктом 8.2 встановлено, що Договір автоматично пролонгується, у випадку, коли Сторона цього договору, за місяць до припинення терміну його дії, не виявить бажання розірвати цей Договір, на підставі письмового повідомлення іншої Сторони цього Договору. За відсутністю таких повідомлень - даний Договір є діючим.

Додатками № 1, №2, №3 до Договору на послуги водопостачання та водовідведення № 31416 від 05.06.2017 р. затверджено межу каналізаційних мереж - внутрішньоквартальний ; дислокацію об`єктів, які користуються послугами водопостачання та водовідведення, а саме: назва об`єкту - фітнес- центр; адреса - Добровольського, 122/1-А, об`єм - вода - 740,0 , стоки - 740,0; перелік приладів та засобів обліку.

Додатком №4 до Договору встановлено нормативи якості стічних вод, що скидаються в систему міської каналізації, які не повинні перевищувати вказаних концентрацій за встановленими показниками.

Пунктом 2.2.10 Договору встановлено право відповідача здійснювати раптовий, не погоджений із Споживачем заздалегідь, відбір проб стічних вод для контролю за якістю стічних вод, що скидаються. Та визначено, що Порядок і періодичність відбору проб визначаються в місцевих Правилах приймання. На час укладення договору діяли Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007 року №632.

Як вказує позивач, На даний час діють Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2018 року № 561.

Відповідно до п.14.5. Правил Виробник має право здійснювати раптовий (не погоджений зі Споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб стічних вод, що скидаються, для контролю їх якості та на підставі результатів контролю (при виявленні порушень цих Правил та умов договору про надання послуг водовідведення) застосовувати відповідні заходи впливу на Споживача. Відбір проб проводиться представниками контролюючих служб Виробника в присутності представників Споживача. При відмові представників Споживача брати участь відбір проб повинен проводитись представниками контролюючих служб Виробника самостійно, що фіксується в акті відбору.

Згідно із пунктом 46 Правил у разі виявлення перевищення ДК забруднюючих речовин, встановлених цими Правилами, Виробник у строк, не більше 5 робочих днів з дня отримання результатів аналізів від незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», направляє Споживачу лист-повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах Споживача та результати хімічного аналізу.

Пунктом 47 Правил передбачено, що у разі незгоди Споживача з результатами відповідної лабораторії Виробника або даних незалежної лабораторії, в якій проведено Виробником хімічний аналіз щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатами якого зроблено висновок про наявність у стічних водах Споживача перевищень ДК забруднюючих речовин, Споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», для проведення аналізу арбітражної проби, яка відбиралась одночасно з контрольною пробою і зберігалась належним чином визначеною незалежною лабораторією за рахунок Споживача.

Пунктом 15.9. Правил Споживачі повинні перевіряти розрахунки ДК забруднюючих речовин стічних вод, які скидаються ними до систем централізованого водовідведення, виконані Виробником, у разі незгоди звертатися щодо їх перегляду.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що відповідач позбавив позивача можливості в установленому правилами порядку та строки здійснити аналіз контрольної проби в незалежній лабораторії.

Також, відповідно до керівних документів Держстандарту відбір проб стічних, вод здійснюється згідно КНД 211.1.0.009-94 Гідросфера. Відбір проб для визначення складу та властивостей стічних та технологічних вод, а також ДСТУ ISO 5667-10:2005 "Якість води. Відбирання проб Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод (ISO 5667-10:1992, IDT).

Положеннями зазначених документів (п.7 ДСТУ ISO 5667-10:2005 та п. 9 КНД 211.1.0.009-94) також встановлені відомості, що мають бути відображені у акті відбору.

Основні положення. КНД 211.1.0.009-94 встановлено, що: на відібрану пробу (проби) складається супровідний документ (акт, паспорт), в якому має бути наведена така інформація: - номер посудини (проба); - назва проби, мета відбору; - вид проби (разова або об`єднана) із зазначенням способу усереднення; - спосіб відбору; - дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо); - дата, час та відомості про особу (осіб), яка відбирала пробу.

Позивач зауважує, що ТОВ «Інфокс» не було вказано в акті «Про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод» від 12.09.2019 дані, встановлені п. 9.1. КНД 211.1.0.009-94, а саме: назва проби, мета відбору, вид проби (разова або об`єднана, спосіб відбору, дані про обробку проби фільтрування, відстоювання, консервування тощо).

Також зазначає, що пунктом 7.7. Керівного нормативного документу. Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод. Основні положення. КНД 211.1.0.009-94 встановлено, що: Відбір проб для визначення завислих речовин, нафтопродуктів, показників БСК та ХСК слід проводити в окремий посуд одноразовим наповнюванням без переливу.

Відповідно до пункту 4.1 ДСТУ ISO 5667-10:2005 "Якість води. Відбирання проб Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод (ISO 5667-10:1992, ШТ) також встановлено, щоб відібрати проби стічних вод, зазвичай застосовують пластиковий посуд. Але існує ряд винятків, коли потрібно використовувати тільки скляний посуд, наприклад, коли пробу будуть аналізувати, зокрема, на вміст нафтопродуктів і жирів.

На думку позивача, Із акту «Про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод» від 12.09.2019 не вбачається, що ТОВ «Інфокс» було виконані вимоги п. 7.7. КНД 211.1.0.009-94 щодо відбору проб в окремий посуд для визначення показників із завислих речовин, нафтопродуктів, показників БСК та ХСК.

З огляду на вищевикладене, вжиття заходів забезпечення позову на думку заявника є захистом прав Фізичної особи-підприємця Дергачьової Віри Олександрівни від недопущення збитків, які будуть завдані у разі можливості здійснення господарської підприємницької діяльності.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, законодавець дозволяє суду забезпечити існуючий або майбутній позов не тільки з мотивів неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, але й у зв`язку з неможливістю чи ускладненням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. ч. 1 та 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали позовної заяви та заяви Фізичної особи-підприємця Дергачьової Віри Олександрівни про забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Слід зазначити, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи подані заявником докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову та встановивши в їх сукупності обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

На думку суду, існує реальна загроза відключення водовідведення, що зробить неможливим використання об`єкту підприємницької діяльності за призначенням та призведе до припинення роботи клубу та трудового колективу. Також завдасть збитків, щодо оплачених але не наданих послуг відвідувачам фітнес-клубу та завдасть шкоди ділової репутації позивача.

Припинення водовідведення на орендованому об`єкті ФОП Дергачьової Віри Олександрівни призведе до непоправимих наслідків, що в свою чергу призведе до значних збитків у господарській діяльності Орендаря, та до банкрутства підприємства.

Враховуючи вказане, господарський суд вважає співмірним та справедливим, що відповідатиме реальному захисту прав та інтересів Заявника, вжиття наступних заходів забезпечення позову, як - Заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», код ЄДРПОУ , м. Одеса, вул. Басейна, 5, 65039, вчиняти будь-які дії, щодо припинення водовідведення за адресою проспект Добровольського, 122 /1А , м . Одеса за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП Дергачьова Віра Олександрівна , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідно до частини сьомої статті 145 Господарським процесуальним кодексом України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Дергачьової Віри Олександрівни (вх.№ 2-5177/19 від 23.10.2019р.) про забезпечення позову по справі №916/3147/19 - задовольнити.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», код ЄДРПОУ , м. Одеса, вул. Басейна, 5, 65039, вчиняти будь-які дії, щодо припинення водовідведення за адресою проспект Добровольського, 122/1А, м. Одеса за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП Дергачьова Віра Олександрівна , РНОКПП НОМЕР_2 .

3. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Стягувачем за ухвалою є: Фізична особа -підприємець Дергачьова Віра Олександрівна ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

Боржником за ухвалою є: Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5; )

4. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 24.10.2019р. та у відповідності до ч.8 ст.140, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

5. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження".

Ухвала набрала чинності 24.10.19 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Гут Сергій Федорович