РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 м. Київ Справа № 910/10977/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХВОД";

до: приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ";

про: стягнення 30.000,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХВОД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (далі - відповідач) про стягнення 30.000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для стягнення з відповідача збитків в сумі 30.000,00 грн., оскільки вказані витрати позивача, понесені останнім у зв`язку із оскарженням дій відповідача та спрямовані на відновлення своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10977/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, оскільки витрати відповідача понесені з метою реалізації свого права на оскарження процедури закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

На веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель 21.06.2017 опубліковане оголошення про проведення відкритих торгів UA-2017-06-21-000249-b - виконання будівельних робіт по об`єкту "Реконструкція систем дозування коагулянту на ОВС-1 Деснянської водопровідної станції, просп. Алішера Навої, 1 в м. Києві".

05.07.2017 позивачем подана тендерна пропозиція № 30/1 про участь у вказані вище закупівлі.

Рішенням відповідача від 11.07.2017, оформленого протоколом засідання тендерного комітету, тендерна пропозиція позивача відхилена. Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся із скаргою до антимонопольного комітету України.

Рішенням постійно діючої адміністративної колегії антимонопольного комітету України з питань розгляду скарг про порушення у сфері публічних закупівель від 18.08.2017 № 5959-р/пк-пз скарга позивача задоволена.

На веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель 15.09.2017 опубліковане оголошення про проведення відкритих торгів UA-2017-09-15-000992-а - виконання будівельних робіт по об`єкту "Реконструкція систем дозування коагулянту на ОВС-1 Деснянської водопровідної станції, просп. Алішера Навої, 1 в м. Києві".

20.09.2017 позивач звернувся до відповідача через автоматизований електронний майданчик із рядм вимог про усунення порушень закупівлі, які відповідачем відхилені.

Рішенням постійно діючої адміністративної колегії антимонопольного комітету України з питань розгляду скарг про порушення у сфері публічних закупівель від 13.10.2017 № 7245-р/пк-пз скарга позивача задоволена.

Позивач вказує, що за звернення останнього до антимонопольного комітету України із вказаними вище скаргами, позивачем сплачено плату в розмірі 30.000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у вигляді збитків у зв`язку з неправомірними діями останнього.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків; збитків (їх наявності та розміру); вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи;

б) наявність шкоди;

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

г) вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Водночас, стаття 1173 ЦК України є спеціальною, оскільки передбачає певні особливості, відмінні від загальних правил деліктної відповідальності (ст. 1166 ЦК України), а саме: наявність владно-адміністративного (обов`язкового) одностороннього характеру дій органів державної влади, місцевого самоврядування; завдання шкоди незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю зазначених суб`єктів; настання відповідальності незалежно від вини цих органів.

Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Відповідальність зазначених органів настає у разі заподіяння шкоди при виконанні владно-адміністративних функцій, які полягають у незаконних діях, рішеннях, які є юридично обов`язковими для осіб яких вони стосуються, або у бездіяльності, якою є невжиття передбачених законодавчими актами заходів, внаслідок чого завдається шкода.

Тобто за даною нормою відповідальність зазначених суб`єктів настає лише при завданні шкоди у адміністративно-владних відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі" за подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України.

Закон не передбачає як можливість повернення цієї плати, так і можливість її покладання на порушника процедури закупівлі в разі задоволення вимог скаржника.

Звернення позивача із скаргами до антимонопольного комітету України є його правом, а не обов`язком. При цьому, внесення позивачем 30.000,00 грн. в якості обов`язкового платежу до державного бюджету України спрямоване на дотримання встановленого законом порядку подання скарги до органу оскарження. В даному випадку позивач не був примушений до подання скарг на дії відповідача та сплати відповідного платежу за розгляд скарги.

Підсумовуючи викладені вище обставини суд дійов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума в розмірі 30.000,00 грн. не є збитками у розумінні ст.ст. 22, 1166, 1173 ЦК України, так як вказана сума грошових коштів понесена саме з метою реалізації свого права на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача, не мають обов`язкового характеру та не перебувають у причинному зв`язку з діями відповідача.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац