ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. Справа№ 925/110/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Котенко О.О.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 08.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО"

на рішення господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 (повний текст складено 11.06.2019)

у справі №925/110/19 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей"

до Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО"

про стягнення 1274441,85 грн заборгованості та санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антей" звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" про стягнення заборгованості за поставлену продукцію виробничо-технічного призначення (ЗЗР) згідно договору поставки на умовах відстрочення кінцевого розрахунку від 07.02.2018 №8К - в розмірі 1 274 441,85 грн, з яких 932 990,45 грн основного боргу з урахуванням курсової різниці до долару США, 125 423,99 грн 3% річних, 84 614,99 грн інфляційних втрат, 131 412,42 грн пені.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей" 932 990,45 грн заборгованості, 125423,99 грн 36% річних, 131 412,42 грн пені та 17 847,40 грн судового збору. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-АГРО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області у справі №925/110/19 від 10.06.2019 в частині стягнення 125 423,99 грн 36% річних, 131 412,42 грн - пені, та постановити нове рішення, яким в задоволенні цих вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що директор СПП "РВД-АГРО" Мороз В.М. не мав права підписувати спірний договір в силу заборони власником підприємства укладання керівником СПП "РВД-АГРО" угод на суму більше 500 000,00 грн.

Скарга обґрунтована тим, що позивачем в супереч договору не доведено що товар за який він просить стягнути кошти, замовлений відповідачем (заявки на поставку товару не надані) рахунок на його оплату виставлявся та був отриманий відповідачем, а особа яка отримала товар була неуповноважена на такі дії підприємством шляхом видачі відповідного доручення. В матеріалах справи відстуні будь які довіреності на отримання товару уповноваженими особами, товар отримувала невідома особа без призвіща та зазначення посади і без підтвердження повноважень.

Скаржник зазначає. що грошові кошти які підлягають стягненню за вказаними ттн були зараховані відповідачем в рахунок поставки за іншими ттн з попередніх оплат позивачеві, в свою чергу заборгованості відповідача перед позивачем за вказаними ттн станом на дату подання позову була відсутня.

Скаржник вказує, що існує заборгованість у зазначеній основній сумі по іншим ттн, але за таких умов рішення суду в частині стягнення штрафних санкцій має бути скасоване.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019 апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Агрикової О.В., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" на рішення господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 у справі №925/110/19 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

06.08.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано копію платіжного доручення №503 від 26.07.2019 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 5778,83 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019 апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Агрикової О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" на рішення господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 у справі №925/110/19; призначено справу до розгляду на 18.09.2019.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антей", згідно з поданим до суду апеляційної інстанції 27.08.2019 відзивом проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить суд апеляційної інстанції рішення господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу СПП "РВД-АГРО" без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 розгляд справи відкладено до 08.10.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 у справі №925/110/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №925/110/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" на рішення господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 у справі №925/110/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.

В судове засідання, що відбулось 08.10.2019, представники сторін не з`явились, своїх представників не направили, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що також підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

07.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Антей" (надалі - постачальник), в особі директора Собко Катерини Миколаївни, що діє на підставі Статуту, та сільськогосподарським приватним підприємством "РВД-АГРО" (наділі - покупцем), в особі директора Мороза Вадима Миколайовича, що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №8К (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується за заявками покупця в строки, передбачені договором, поставити та передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену договором грошову суму у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування (асортимент) товару, ціна, кількість і одиниця виміру, строки та умови поставки товару обумовлюються в Специфікаціях, які підписуються уповноваженими на те представниками сторін, додаються до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що ціна товару, що поставляється згідно цього договору, зазначається в специфікаціях та накладних (товарно-транспортних та/або видаткових), які є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до п. 2.6. договору ціна товару сплачується покупцем наступним чином:

- 30% ціни товару, визначеної відповідно до умов п. 2.1 цього договору та вказаної у відповідному документі/ах на оплату - протягом трьох календарних днів від дня оформлення відповідного документу на оплату, проте не пізніше ніж за один день до дати відвантаження товару.

- 70% ціни товару визначеної з урахуванням норм п. 2.6 цього договору - до 15.10.2018.

Розділ 5 договору регламентує взаємні права та обов`язки сторін, серед яких обов`язок постачальника - передати на умовах цього договору товар покупцеві (п. 5.1.1), а обов`язок покупця - провести оплату за товар в строки передбачені п. 2.6. Договору (п. 5.2.1.).

Пунктом. 6.2 договору передбачено, що порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених договором.

Під час терміну дії договору між сторонами укладено наступні додатки до договору, в яких зазначено перелік, кількість та вартість товару, що поставляється. Вказані додатки суд розцінює як специфікації до договору, а саме:

1) Додаток №1 від 07.02.2018, за яким постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 2 867 913,98 грн, в т.ч. ПДВ.

Поставка даного товару підтверджується наступними видатковими накладними:

№РН-02/0007 від 26.02.2018 на суму 1 239 529,70 грн (з ПДВ);

№РН-02/0008 від 26.02.2018 на суму 804 726,00 грн (з ПДВ), проте цей товар повернутий за накладною на повернення №ВН-0000007 від 30.03.2018;

№РН-02/0027 від 29.03.2018 на суму 995 753,88 грн (з ПДВ);

№РН-02/0040 від 30.03.2018 на суму 632 630,40 грн (з ПДВ);

2) Додаток №2 від 12.02.2018 на загальну суму 279 450,78 грн, в т.ч. ПДВ, поставка товару підтверджується видатковою накладною №РН-02/0006 від 26.02.2018 на суму 279 450,78 грн (з ПДВ);

3) Додаток №3 від 29.03.2018 на загальну суму 59 382,00 грн, в т.ч. ПДВ, поставка товару підтверджується видатковою накладною №РН-04/0008 від 06.04.2018 на суму 59 382,00 грн (з ПДВ);

4) Додаток №4 від 15.05.2018 на суму 96 096,00 грн, в т.ч. ПДВ, поставка товару підтверджується видатковою накладною №РН-05/0025 від 15.05.2018 на суму 96 096,00 грн (з ПДВ);

5) Додаток №5 від 21.05.2018 на загальну суму 320 987,52 грн, в т.ч. ПДВ, поставка товару підтверджується видатковою накладною №РН-05/0062 від 21.05.2018 на суму 320 987,52 грн (з ПДВ);

6) Додаток №6 від 29.05.2018 на суму 99 353,28 грн, в т.ч. ПДВ, поставка товару підтверджується видатковою накладною №РН-05/0101 від 29.05.2018 на суму 99 353,28 грн (з ПДВ);

7) Додаток №7 від 19.06.2018 на суму 295 186,68 грн, в т.ч. ПДВ, поставка товару підтверджується видатковою накладною №РН-06/0056 від 19.06.2018 на суму 295 186,68 грн (з ПДВ);

8) Додаток №8 від 27.08.2018 на загальну суму 24 855,36 грн, в т.ч. ПДВ, поставка товару підтверджується видатковою накладною №РН-08/0036 від 27.08.2018 на суму 24855,36 грн. (з ПДВ) (а.с. 52);

9) Додаток №9 від 06.09.2018 на суму 155 981,64 грн, в т.ч. ПДВ, поставка товару підтверджується видатковою накладною №РН-09/0016 від 06.09.2018 на суму 155 981,64 грн (з ПДВ).

Товар за вищевказаними додатками поставлений постачальником та прийнятий покупцем в повному обсязі. Повідомлення від покупця стосовно невідповідності кількості товару та якості умовам договору та вимогам чинного законодавства не надходили.

Протягом лютого - березня 2018 покупець оплатив 30% вартості товару, що підтверджується витягами з банківського реєстру:

- банківською випискою БВ-0000031 від 08.02.2018 - оплачено 30% товару за видатковими накладними №РН-02/0006 від 26.02.2018, №РН-02/0007 від 26.02.2018, №РН-02/0027 від 29.03.2018, №РН-02/0040 від 30.03.2018р;

- банківською випискою БВ-0000032 від 09.02.2018 - оплачено 30% товару за видатковими накладними №РН-02/0006 від 26.02.2018, №РН-02/0007 від 26.02.2018, №РН-02/0027 від 29.03.2018, №РН-02/0040 від 30.03.2018;

- банківською випискою БВ-0000035 від 13.02.2018 - оплачено 30% товару за видатковими накладними №РН-02/0006 від 26.02.2018, №РН-02/0007 від 26.02.2018, №РН-02/0027 від 29.03.2018, №РН-02/0040 від 30.03.2018;

- банківською випискою БВ-0000044 від 20.02.2018 - оплачено 30% товару за видатковими накладними №РН-02/0006 від 26.02.2018, №РН-02/0007 від 26.02.2018 №РН-02/0027 від 29.03.2018, №РН-02/0040 від 30.03.2018

Згідно з п. 2.6. Договору вартість товару сплачуться покупцем наступним чином:

- 30% ціни товару, визначеної відповідно до умов п. 2.1 договору та вказаної у відповідному документі/ах на оплату - протягом трьох календарних днів від дня оформлення відповідного документу на оплату, проте не пізніше ніж за один день до дати відвантаження товару. При здійсненні цього платежу в платіжному доручені покупець має вказати номер та дату цього договору, а також номер та дату документу на оплату згідно якого він проводить платіж. У випадку відсутності таких посилань постачальник на власний розсуд проводить віднесення отриманих сум.

Позивач поставляв товар відповідно до умов договору, проте відповідач оплачував даний товар невчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого виникли заборгованості за наступними періодами:

в період з 13.05.2018 по 18.05.2018 в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 28 828,80 грн;

в період з 19.05.2018 по 22.05.2018 в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 125 125,06 грн;

в період з 23.05.2018 по 26.05.2018 в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 75 125,06 грн;

в період з 27.05.2018 по 30.05.2018 в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 104 931,04 грн;

в період з 31.05.2018 по 16.06.2018 в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 58 635,78 грн;

в період з 17.06.2018 по 19.06.2018 в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 147 190,78 грн;

в період з 25.08.2018 по 03.09.2018 в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 7 456,61 грн;

в період з 04.09.2018 по 08.10.2018 в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 54 251,10 грн;

в період з 09.10.2018 по 11.10.2018. в результаті невчасної та неповної оплати 30% вартості товару виникла заборгованість у розмірі 7 456,61 грн.

Пунктом 2.6. договору 70% вартості товару покупець повинен був сплатити до 15.10.2018. Таким чином виникли наступні періоди заборгованості:

- в період з 15.10.2018 по 17.10.2018 в результаті невчасної та неповної оплати товару виникла заборгованість у розмірі 2 897 877,67 грн;

- в період з 18.10.2018 по 22.10.2018 в результаті невчасної та неповної оплати товару виникла заборгованість у розмірі 2 406 992,64 грн;

- в період з 23.10.2018 по 31.10.2018 в результаті невчасної та неповної оплати товару виникла заборгованість у розмірі 1 919 027,82 грн;

- в період з 01.11.2018 по 11.11.2018 в результаті невчасної та неповної оплати товару виникла заборгованість у розмірі 1 431 770,96 грн;

- в період з 12.11.2018 по 28.11.2018 в результаті невчасної та неповної оплати товару виникла заборгованість у розмірі 931 881,90 грн;

- в період з 28.11.2018 по 06.11.2018 в результаті невчасної та неповної оплати товару виникла заборгованість у розмірі 932 990,45 грн.

Так, 18.10.2018, 23.10.2018, 01.11.2018 та 12.11.2018 сторони склали акти донарахування ціни товару - відповідно №1, №2, №3, №4 згідно з договором поставки на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №8К від 07.02.2018.

Відповідно до п. 1.1, який є однаковим для всіх актів, сторони встановили, що зменшення, або збільшення ціни товару оформляється сторонами шляхом складання відповідного акту з оформленням постачальником податкової накладної в момент надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Відмова від підписання такого акту покупцем не є перешкодою для захисту постачальником свого права на отримання оплати за товар, визначеної згідно вказаної нижче формули. До відмови від підписання прирівнюється також ненаправлення акту постачальнику та/або не підписання акту покупцем протягом п`ятнадцяти днів від дня направлення постачальником покупцю тексту такого акту поштовим відправленням (рекомендований лист, або цінний з повідомленням про вручення).

Курсова різниця за актом донарахування ціни товару №1 від 18.10.2018 становить 9 144,97 грн;

Курсова різниця за актом донарахування ціни товару №2 від 23.10.2018 становить 12 035,18 грн;

Курсова різниця за актом донарахування ціни товару №3 від 01.11.2018 становить 12 743,14 грн;

Курсова різниця за актом донарахування ціни товару №4 від 12.11.2018 становить 8 759,27 грн;

Станом на 04.12.2018 заборгованість відповідача за курсовою різницею становить 42 652,56 грн.

Оскільки відповідач лише частково провів оплату поставленого товару, станом на 06.12.2018 заборгованість перед позивачем становить 932 990,45 грн.

06.12.2018 позивачем на адресу відповідача направлено претензію з вимогою у десятиденний строк з дня отримання претензії погасити борг та попереджено про звернення до суду в разі невиконання претензії.

Претензія залишилась без відповіді та задоволення.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, передбачених п. 5.2.1. договору та ч. 1 ст. 692 ЦК України стосовно своєчасної оплати як 30%, так і 70% ціни товару, стало підставою звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення боргу та санкцій з відповідача.

Відповідач доказів своєчасного повного розрахунку за отримані ЗЗР суду та позивачу не надав.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правовою природою договір поставки на умовах відстрочення кінцевого розрахунку від 07.02.2018 №8К та додатки до нього відповідають вимогам статті 712 ЦК України, 264 ГК України, якою передбачено, що за договором поставки постачальник зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій або іншій діяльності, не пов`язаній з сімейним, домашнім або подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (глава 54 ЦК України), якщо інше не встановлено договором, законом, або характером відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, - є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір поставки на умовах відстрочення кінцевого розрахунку від 07.02.2018 №8К та додатки до договору не заперечені сторонами, не визнані судом недійсними та не розірвані в установленому порядку.

Посилання скаржника на те, що у директора СПП "РВД-АГРО" Мороз В.М. не було права підписувати спірний договір в силу заборони власником підприємства укладання керівником СПП "РВД-АГРО" угод на суму більше 500 000,00 грн, судом відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємпів та громадських формувань СПП «РВД-АГРО». його керівником є Мороз В.М. з 28.08.2012 (без обмежень).

Як вбачається з офіційних відомостей, обмеження в директора СПП «РВД-АГРО» Мороза В.В. стосовно підписання договорів від імені підприємства з 14.05.2012 відсутні.

Стаття 204 ЦК України встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а погоджені обов`язки підлягають виконанню.

Позивач в період з 26.02.2018 по 06.09.2018 поставив відповідачу товар (ЗЗР згідно специфікацій), що підтверджується видатковими накладними.

Протягом лютого - березня 2018 відповідач оплатив 30% вартості товару в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками та не спростовано позивачем і враховано ним при зверненні до суду.

Факт наявності заборгованості підтверджується договором, додатками до договору, видатковими накладними, частковим розрахунком за поставлений товар.

Доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, в розумінні вимог ст.ст. 74, 76 ГПК України матеріаліи справи не містять.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на 28.01.2019 основна заборгованість Відповідача перед позивачем за поставлений товар становила 932 990,45 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку щодо на стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 932 990,45 грн та задоволення позову у відповідній частині.

Доводи скаржника про те, що позивачем в супереч договору не доведено що товар за який він просить стягнути кошти замовлений відповідачем (заявки на поставку товару не надані), рахунок на його оплату виставлявся та був отриманий відповідачем, особа, яка отримала товар, була уповноважена на такі дії підприємством шляхом видачі відповідного доручення, відхиляються як необґрунтовані з огляду на наступне.

Сторонами в межах договору поставки №8К від 07.02.2018 досягнуто стронами згоди щодо умов поставки товару, необхідних відповідачу для використання у своїй господарській діяльності, підписано дев`ять додатків до договору, в кожному з яких визначено перелік, кількість та вартість товару, що буде поставлятися, що в даному випадку виключає потребу у направленні та отриманні заявок.

Щодо рахунків на оплату товару, то останні містяться в матеріалах справи № 925/110/19 та вчасно отримувалися СПП "РВД-АГРО", про що свідчить посилання відповідача на номери та дати рахунків отриманих від ТОВ «Антей» в призначенні платежу при оплаті товару, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою АТ «Укргазбанк» № 509/84/2019 від 25.01.2019.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.6.3 договору, покупець у випадку прострочення виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни товару, сплачує на користь постачальника 36% річних з простроченої суми.

Таким чином, за розрахунком позивача, перевіреного судами є правомірними та законними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 125 423,99 грн 36% річних у передбаченому п. 6.6.3 договору розмрі.

Також суд першої інстанції вірно вказує, що відшкодування інфляційних втрат кредитору передбачає захист кредитора від знецінення грошових коштів наслідок інфляційних процесів, проте враховуючи погодження сторонами збільшення ціни придбаваємого товару з урахуванням курсової різниці гривні до долару США, що зроблено позивачем, ця обставина виключає застосування до відповідача стягнення інфляційних втрат, оскільки позивач вже подбав про грошову компенсацію внаслідок знецінення коштів. А тому судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно відмолено в задоволенні позовної вимоги щодо інфляційних втрат.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Договір про забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки сторонами укладено в письмовому виді відповідно до приписів ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Позивачем нараховано відповідачу 131 412,42 грн пені за несвоєчасну оплату поставлених товарів у період з 14.05.2018 по 24.01.2019 передбачених п. 6.6.1, 6.7 договору.

Таким чином, за розрахунком позивача, перевіреного судами є правомірними та законними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 131 412,42 грн пені.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Європейський суд з прав людини в рішенні від у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

З огляду на викладене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей" є обґрунтованими та такими, які вірно задоволенні судом першої інстанції в частині стягнення 932 990,45 грн заборгованості, 125 423,99 грн 36% річних, 131 412,42 грн пені, а в іншій частині вірно відмовлено.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 року у справі № 925/110/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" на рішення господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 року у справі № 925/110/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-АГРО".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-АГРО" залишити без задоволення, рішення господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 року у справі № 925/110/19 - без змін.

Матеріали справи № 925/110/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст складено 22.10.2019

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна