ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1276/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2019р. (суддя Смірнов О.Г., повне рішення складено 06.08.2019) у справі № 908/1276/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя"

про стягнення 3412,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 120/ЗЗ від 02.05.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" про стягнення заборгованості за недовраховану електроенергію в сумі 3412,08 грн. за договором № 14420 від 01.11.2017 року про постачання електричної енергії.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 позов задоволено.

Вказане рішення обгрунтовано доведеністю матеріалами справи факту порушення відповідачем Правил користування електричною енергією і наявністю підстав для стягнення вартості недоврахованої електроенергії та ненаданням відповідачем доказів оплати вартості недоврахованої електричної енергії.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- твердження позивача стосовно того, що оскільки відповідач не скористався своїм правом та не оскаржив протокол комісії протягом 10 робочих днів, він визнав свою провину та повинен сплатити за недоваховану електроенергію безпідставні тому, що відповідач має право, а не обов`язок оскаржувати в судовому порядку акт порушення ПКЕЕ;

- розрахунок недоврахованої електроенергії, наданий позивачем, необгрунтований, оскільки позивач повинен був його обгрунтувати актами за листопад та грудень 2017 року, зразок якого вказаний в додатку 5.1, та в яких повинні бути показники за 30 календарних днів листопада 2017 року та 15 календарних днів за грудень 2017року;

- позивач за договором №14420 невірно визначає відповідача, як споживача послуг, тому що останній, згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» є Управителем багатоквартирного будинку, а не споживачем послуг;

- відповідач не є балансоутримувачем будинків м.Запоріжжя, а лише є управителем багатоквартирних будинків та не має у своїй власності або господарському віданні електроустановок. Дані електроустановки є власністю співвласників багатоквартирного будинку.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2019 року ухвалено відкрити апеляційне провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01.11.2017р. між Публічним акціонерним товариством

«Запоріжжяобленерго», далі Постачальник електричної енергії, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» від імені співвласників, керуючись укладеними договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до додатку № 11, далі Споживач, був укладений договір про постачання електричної енергії № 14420, далі Договір, за умовами п. 1 якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача згідно додатка № 5 з приєднаною потужністю, зазначеною у Додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 Точки продажу електричної енергії споживачу.

В додатку № 2 Точки продажу електричної енергії споживачу до Договору зазначено, що точки продажу електричної енергії на електроустановки (об`єкти) вказані у додатку № 5 цього Договору встановлюються на межі балансової належності електричних мереж споживача.

Відповідно до додатка № 2 «Точки продажу електричної енергії» до Договору електрична енергія поставлялась Постачальником на об`єкти Споживача (відповідача), серед яких зазначений об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 . Соборний, АДРЕСА_2 . 144.

Пунктом 2.1. Договору сторони визначили, що під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, далі ПКЕЕ.

Відповідно до підпункту 4.2.5. п. 4.2. Договору Споживач не несе відповідальності перед Постачальником електричної енергії відповідно до пунктів 4.2.1 4.2.3. цього Договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини Постачальника електричної енергії або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Умовами п. 4.4. Договору сторони визначили, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов Договору іншою стороною, за яке законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається в присутності представників обох сторін Договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Відповідно до п. 7.5. Договору порядок зняття показів розрахункових приладів обліку та відомості про точки розрахункового обліку Споживача та субспоживачів наведені в додатку № 5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії" і додатку № 6.1. "Перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії".

Згідно із таблицею № 1 "Перелік точок розрахункового обліку Споживача" Додатка № 5 до Договору точками розрахункового обліку Споживача є, зокрема: пр. Соборний, 144.

Пунктом 9.5. Договору визначено, що він набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань. Умови, а також термін дії Договору можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

Протоколом розбіжностей від 20.03.2018р. прийнято редакцію п. 9.5. договору в редакції відповідача та продовжено термін дії договору до 05.09.2018р., а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

15.12.2017р. при здійсненні технічної перевірки електроустановки відповідача за адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 . АДРЕСА_3 , 144 в присутності представника споживача - електромонтера ОСОБА_1 було виявлено порушення Правил користування електричною енергією у вигляді підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електропроводки комунального навантаження поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії без порушення схеми обліку. Підключення виконано з квартирних груп на мережу 220В фазним алюмінієвим проводом перерізом 2,5 мм2. Підключення виявлено при проведенні технічної перевірки".

За фактом виявленого порушення працівниками Запорізьких міських мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" складений акт про порушення № 000447 від 15.12.2017р., в якому міститься запис про відмову від підпису представника споживача. Акт підписаний трьома представниками позивача.

До акту про порушення № 000447 від 15.12.2017р. додані: схема електропостачання, акт про розпломбування від 15.12.2017р., акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000 В від 15.12.2017р. та акт-вимога від 15.12.2017р. про приведення розрахункових засобів обліку електричної енергії та схем їх підключення у відповідність до вимог ПУЕ, ПКЕЕ та інших нормативно-технічних документів.

В пункті 10 вказаного акту про порушення зазначено, що комісія постачальника електричної енергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 28.12.2017р. за адресою: вул. Волгоградська, 25, кабінет № 306 з 13:00 та запрошено на засідання споживача або уповноважену його особу.

Другий примірник акту про порушення ПКЕЕ № 000447 від 15.12.2017р. був надісланий на адресу відповідача поштою, про що свідчить фіскальний чек №7281 від 18.12.2017 та реєстр відправлення кореспонденції від 18.12.2017 та який отриманий відповідачем 22.12.2017.

28.12.2017 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ № 000447 від 15.12.2017, оформленого протоколом від 28.12.2017р., на якому прийнято рішення виконати розрахунок недоврахованої електроенергії по пункту 2.9. Методики, за порушення, зазначене у підпункті 7 пункту 2.1. Методики. Розрахунок недоврахованої електроенергії виконано за період з 01.11.2017р. по 15.12.2017р., кількість недоврахованої електричної енергії складає 2031 кВт/год., на суму 3412,08 грн. При розрахунку враховано дату укладання договору постачання електричної енергії.

На засіданні комісії з розгляду акта про порушення ПКЕЕ № 000447 від 15.12.2017р. був присутній представник споживача головний енергетик ОСОБА_2 .

Як зазначено позивачем, у зв`язку з відмовою відповідача від отримання протоколу, розрахунку недорахованої електроенергії та рахунку на засіданні комісії на адресу відповідача поштою були направлені другий примірник протоколу, розрахунку та рахунку на оплату, що підтверджується реєстром відправлення кореспонденції від 28.12.2017р. і фіскальним чеком № 8062 від 28.12.2017р. та які отримані відповідачем 02.01.2018р.

Вказана заборгованість відповідачем сплачена не була, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення 3412,08грн.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 235 ГК України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 237 ГК України, підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

11.06.2017 набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії" № 2019-VIII від 13.04.2017.

Частиною 2 ст. 77 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Пунктом 3.1. Правил користування електричною енергією встановлено, що електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Розрахункові засоби обліку електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог ПУЕ, цих Правил та проектних рішень.

Згідно з п. 3.6. ПКЕЕ підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) обліку електричної енергії, забороняється, за винятком випадків, передбачених розділом 6 цих Правил. Споживання електричної енергії за відповідним тарифом має бути забезпечене окремим обліком. Окремі площадки вимірювання мають бути забезпечені засобами обліку, які дають можливість організувати розрахунковий облік за відповідним тарифом на всій площадці вимірювання.

Відповідно до п. 12.12. ПКЕЕ відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію електроустановок несе власник цих електроустановок.

Згідно з п.6.40. ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656.

Відповідно до п.6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією встановлює Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджена постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року, далі Методика.

Згідно з абз.1, 2, 3, 5 п.6.42 Правил на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією встановлює Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджена постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року (далі Методика).

Згідно з пп.7 п.2.1. Методики, Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення такого порушення, як підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Відповідно до п. 2.9. Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою (2.7) Методики.

W доб.с.п. = P с.п. · t вик.с.п., (2.7)
де P с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами:

у разі підключення до однієї фази

P с.п. = I · U ном.фаз. · cos?; (2.8)
у разі підключення до трьох фаз

P с.п. = 3 · I · U ном.фаз. · cos?, (2.9)
де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А.

Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.

За згодою сторін сила струму може бути визначена виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології;

U ном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ;

cos ? - косинус кута між фазною напругою U фаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни. передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cos? приймається рівним 0,9;

t вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу).

Для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Д пер. береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики:

Д пер. = Д пор. + Д усун.

де: Д пор. - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Д усун. - кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення.

В даному випадку в акті про порушення наявні всі необхідні і достатні данні для застосування Методики, у зв`язку з відмовою від підписання акту представником споживача, цей акт підписаний трьома представниками Запорізьких міських мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго".

Розрахунок недоврахованої електроенергії виконано за період з 01.11.2017 року по 15.12.2017р., кількість недоврахованої електричної енергії складає 2031кВт/год., на суму 3412,08 грн.

Належні та допустимі докази, які спростовують порушення Правил користування електричною енергією у вигляді самовільного підключення до електричних мереж поза розрахунковим приладом обліку відповідачем не надані.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених обставин даної справи заявлені позивачем до стягнення з відповідача позовні вимоги в сумі 3412,08грн. є обґрунтованими та правомірними.

Підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Доводи скаржника про невірне визначення позивачем відповідача, як споживача послуг, тому, що останній, згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» є Управителем багатоквартирного будинку, а не споживачем послуг та не має у своїй власності, або господарському віданні електроустановки, дані електроустановки є власністю співвласників багатоквартирного будинку, як спільне майно співвласників колегією суддів визнані безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Ст. 1 цього Закону визначено, що співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-о городжу вальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, які затвердженні наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 02.02.2009 № 13, визначено наступне:

- пункт 1.2 Правил: об`єкт управління (далі - об`єкт) - окремий житловий будинок, споруда або група будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, що надається в управління. При цьому: а) житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс; б) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та

розташовані на при будинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п. п. 6 п. 1 ст. 1 Закону № 417-УІІІ); послуга з управління будинком - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби власників, співвласників в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах; управління будинком - дії, спрямовані на забезпечення сталого функціонування будинку та прибудинкової території відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби мешканців будинку в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Функції з управління будинком та забезпечення його належної експлуатації власники, співвласники або за їх дорученням балансоутримувач здійснюють самостійно чи через особу, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком (управитель);

- пунктом 1.3. Правил визначено, що управління будинком передбачає виконання таких функцій: 1) планування заходів щодо збереження та сталого функціонування об`єкта, наданого в управління, та організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог пункту 3.3 цих Правил; 2) організацію належної експлуатації та утримання об`єкта відповідно до його цільового призначення згідно з вимогами пунктів 3.7, 3.8 цих Правил; 3) організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах відповідно до встановлених нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно з вимогами пунктів 3.9-3.11 цих Правил;

- пунктом 1.4. Правил визначено, що особою, що здійснює управління будинком, є: 1) у разі здійснення управління будинком відповідно до договору із власниками, співвласниками усіх житлових і нежитлових приміщень об`єкта або за їх дорученням із балансоутримувачем (далі - замовник) - управитель; 2) управитель відповідає за стале функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта, наданого в його управління, відповідно до його цільового призначення, а також за організацію забезпечення потреби мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

- пунктом 1.5. Правил визначено, що для здійснення функції з управління будинком власники, співвласники можуть самостійно укласти з управителем договір (далі - договір про управління), що оформляється відповідно до законодавства, або уповноважити будь- яку іншу особу на здійснення від їх імені таких дій;

- пунктом 1.7. Правил визначено, що для забезпечення належного функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта та організації забезпечення потреб мешканців об`єкта житлово-комунальними послугами відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил особа, що здійснює управління будинком, у порядку, передбаченому законодавством, укладає договори: із мешканцями об`єкта - про надання житлово-комунальних послуг; із виробниками - про умови надання житлово-комунальних послуг; із виконавцями- про надання житлово-комунальних послуг (у разі якщо особа, що здійснює управління будинком, не є виконавцем цих послуг).

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м.Запоріжжя» призначено управителем, зокрема, ТОВ «»Місто для людей Запоріжжя».

Як було зазначено вище, відповідачем на виконання цього рішення укладено договір про постачання електричної енергії з ПАТ «Запоріжжяобленерго».

З доданої до акту про порушення схеми електропостачання відповідача вбачається, що точка самовільного підключення знаходиться на лінії електропостачання, за яку, як споживач, відповідальний відповідач.

Отже, управителем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 є саме відповідач і відповідальність за порушення ПКЕЕ повинен нести у вигляді сплати вартості недоврахованої електроенергії саме відповаідач.

Акт про порушення відповідачем не оскаржувався, в передбаченому законодавством порядку визнаний недійсним не був, що свідчить про наявність порушення відповідачем правил ПКЕЕ та обгрунтованість звернення позивачем з позовом до суду.

Доводи скаржника про необгрунтованість розрахунку недоврахованої електроенергії колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в протоколі засідання комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ визначено, що розрахунок проводиться за 45 днів у період з 01.11.2017р. по 15.12.2017р., з урахуванням часу роботи - 12 годин та з урахуванням дати укладання між сторонами договору.

При цьому колегія суддів зазначає, що при визначенні періоду споживання електроенергії за формулою 2.6. правильно визначена кількість днів, оскільки споживання електроенергії за вказаною адресою здійснюється, згідно договору та додатку № 1, щоденно 24 год. на добу.

Заперечення відповідача, щодо складання Акту про порушення без присутності повноважної особи відповідача не приймаються судом до уваги. оскільки зазначений в протоколі, як представник відповідача ОСОБА_1 не є представником позивача, отже є незаінтересованою особою і саме ним надавався доступ працівникам позивача до електроустановок споживача з метою проведення технічної перевірки.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення слід залишити без змін.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276,

282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2019р. у справі №908/1276/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадку, передбаченому п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов